This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62007FJ0090
Sprieduma kopsavilkums
Sprieduma kopsavilkums
Kopsavilkums
1. Ierēdņi – Amata vakance – Iecēlējinstitūcijas atteikšanās izmantot izsludinātas amata vakances aizpildīšanas procedūru , pārceļot ierēdni ar visu amatu
(Civildienesta noteikumu 4. un 29. pants)
2. Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Ieņemamā amata līmeņa noteikšana
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts; I pielikuma A daļa)
3. Ierēdņi – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Apstrīdēta prettiesiska akta atcelšana – Pienācīga atlīdzība par morālo kaitējumu
(Civildienesta noteikumu 91. pants)
1. Lai arī iecēlējinstitūcijai šajā ziņā ir plaša rīcības brīvība, tā tikai objektīvu iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar dienesta interesēm un kurus tai ir pienākums paskaidrot, var atteikties izmantot izsludinātas amata vakances aizpildīšanas procedūru un pārcelt ierēdni ar visu amatu, nepiemērojot Civildienesta noteikumu 4. un 29. panta noteikumus.
(skat. 49. un 50. punktu)
Atsauces:
Tiesa: 1984. gada 9. februāris, 316/82 un 40/83 Kohler /Revīzijas palāta, Recueil , 641. lpp., 22. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1993. gada 6. jūlijs, T‑32/92 Rasmussen /Komisija, Recueil , II‑765. lpp., 37. punkts; 2003. gada 27. novembris, T‑331/00 un T‑115/01 Bories u.c./Komisija, Recueil FP , I‑A‑309. un II‑1479. lpp., 150.–153. punkts.
2. Izņemot daļas vadītāja funkciju, attiecībā uz kuru Civildienesta noteikumu I pielikuma A daļā ir paredzēti īpaši noteikumi ieņemamā amata līmeņa noteikšanai, no vispārīgajiem tiesību principiem, kas reglamentē Kopienu civildienesta organizāciju, izriet, ka ieņemamā amata līmenis ir jāizlemj, ņemot vērā attiecīgajai funkcijai uzticēto uzdevumu nozīmi un ievērojot vienīgi dienesta intereses. Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punktā ir skaidri noteikta tikko minētā prasība.
(skat. 83. punktu)
Atsauces:
Pirmās instances tiesa: 1995. gada 17. maijs, T‑10/94 Kratz /Komisija, Recueil , II‑1455. lpp., 56.–60. punkts; 1996. gada 16. oktobris, T‑36/94 Capitanio /Komisija, Recueil FP , I‑A‑449. un II‑1279. lpp., 57. punkts; 1996. gada 16. oktobris, T‑37/94 Benecos /Komisija, Recueil FP , I‑A‑461. un II‑1301. lpp., 56. punkts; 1998. gada 19. februāris, T‑3/97 Campogrande /Komisija, Recueil FP , I‑A‑89. un II‑215. lpp., 30. punkts.
Civildienesta tiesa: 2006. gada 14. decembris, F‑122/05 Economidis /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑179. un II‑A‑1‑725. lpp.
3. Ja vien nepastāv īpaši apstākļi, ierēdņa apstrīdētā lēmuma atcelšana pati par sevi ir pienācīga un principā pietiekama morālā kaitējuma atlīdzība, ko šis ierēdnis ir cietis.
(skat. 114. punktu)
Atsauces:
Pirmās instances tiesa: 1992. gada 27. februāris, T‑165/89 Plug /Komisija, Recueil , II‑367. lpp., 118. punkts; 1999. gada 28. septembris, T‑140/97 Hautem /EIB, Recueil FP , I‑A‑171. un II‑897. lpp., 82. punkts; 2002. gada 11. septembris, T‑89/01 Willeme /Komisija, Recueil FP , I‑A‑153. un II‑803. lpp., 97. punkts.