EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0615
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund covered by the Common Strategic Framework and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1083/2006
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1083/2006
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1083/2006
/* COM/2011/0615 galīgā redakcija - 2011/0276 (COD) */
Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1083/2006 /* COM/2011/0615 galīgā redakcija - 2011/0276 (COD) */
{SEC(2011)1141
final} {SEC(2011)1142
final} PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Komisija 2011. gada
29. jūnijā pieņēma priekšlikumu nākamajai
daudzgadu finanšu shēmai laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam[1] — budžetu
stratēģijai “Eiropa 2020”. Daži no nākamā programmu
kopuma būtiskākajiem aspektiem ir politikas īstenošanas
vienkāršošana, koncentrēšanās uz rezultātiem un
palielināta nosacījumu izmantošana. Vienkāršošana ir definēta kā
pamatmērķis paziņojumā par ES budžeta
pārskatīšanu,[2]
Lietpratīgā regulējuma programmā[3] un minētajā
paziņojumā par nākamo daudzgadu finanšu shēmu. Pieredze
liecina, ka pašreizējā plānošanas periodā to noteikumu
daudzveidību un sadrumstalotību, kuri reglamentē
tēriņu programmas, bieži vien uzskata par nepamatoti sarežģītu
un grūtu īstenošanai un kontrolei. Tas uzliek smagu
administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem, kā arī
Komisijai un dalībvalstīm un var radīt tādas
neparedzētas sekas kā nevēlēšanās iesaistīties,
paaugstināts kļūdu skaits un īstenošanas aizkavēšana.
Tas nozīmē, ka ES programmu radītie potenciālie ieguvumi
nav pilnībā apzināti. Eiropas Reģionālās
attīstības fonds (ERAF), Eiropas Sociālais fonds (ESF),
Kohēzijas fonds (KF), Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku
attīstībai (ELFLA) un topošais Eiropas Jūrlietu un
zivsaimniecības fonds (EJZF) (turpmāk – VSS fondi) tiecas sasniegt
savstarpēji papildinošus politikas mērķus un tos pārvalda
dalībvalstis un Komisija. Tāpēc ir svarīgi maksimāli
palielināt visu strukturālo instrumentu efektivitāti
programmās noteikto mērķu sasniegšanas ziņā un
optimizēt dažādo instrumentu sinerģiju un efektivitāti. Tas
tiks sasniegts, fondiem piemērojot pārdomātus politikas,
tiesiskā un institucionālā regulējuma nosacījumus,
vairāk koncentrējoties uz rezultātiem un uzraugot progresu programmās
saskaņoto mērķu īstenošanā, kā arī
ciktāl iespējams saskaņojot īstenošanas noteikumus un
kontroles prasības. Pamatojoties uz minēto, šī regula
paredz kopēju pamatnoteikumu kopumu. Tā ir iedalīta divās
daļās. Pirmajā daļā ir
izklāstīti vairāki kopīgi noteikumi, kas reglamentē
visus strukturālos instrumentus, uz kuriem attiecas vienotais
stratēģiskais satvars. Minētie noteikumi attiecas uz
vispārējiem atbalsta principiem, piemēram, partnerību,
daudzlīmeņu pārvaldību, vīriešu un sieviešu
līdztiesību, ilgtspējību un atbilstību
piemērojamiem ES un valstu tiesību aktiem. Šis priekšlikums ietver
arī kopīgus stratēģiskās plānošanas elementus,
tostarp kopīgu tematisko mērķu uzskaitījumu, kas
atvasināts no stratēģijas “Eiropa 2020”, noteikumus par
vienoto stratēģisko satvaru Savienības līmenī un par
partnerības līgumiem, kas jānoslēdz ar katru
dalībvalsti. Tajā ir izklāstīta kopīga pieeja, kas
īstenojama, lai nostiprinātu kohēzijas politikas, lauku
attīstības politikas un jūrlietu un zivsaimniecības
politikas virzību uz izpildes rezultātiem, un tāpēc tā
ietver noteikumus par nosacījumiem un izpildes pārskatīšanu,
kā arī paredz uzraudzības, ziņošanas un
izvērtēšanas procedūras. Šajā priekšlikumā ir arī
izklāstīti kopīgi VSS fondu īstenošanas noteikumi
attiecībā uz atbilstības noteikumiem un noteiktas īpašas
procedūras saistībā ar finanšu instrumentiem un uz
sabiedrību orientētu vietējo attīstību. Dažas
pārvaldības un kontroles procedūras ir arī kopējas
visiem VSS fondiem. Otrajā daļā ir iekļauti
īpaši noteikumi attiecībā uz ERAF, ESF un KF. Starp tiem ir
noteikumi, kas attiecas uz kohēzijas politikas misiju un
mērķiem, finanšu shēmu, īpašām plānošanas un
ziņošanas procedūrām, lieliem projektiem un kopīgiem
rīcības plāniem. Otrajā daļā ir
izklāstītas prasības, ko piemēro pārvaldības un
kontroles sistēmām atbilstīgi kohēzijas politikai, un
noteiktas īpašas kontroles un finanšu pārvaldības
procedūras. Vienlaikus Komisija nodrošinās, ka tiek
saglabāta sinerģija, kas jau panākta, vienkāršojot un
saskaņojot kopējās lauksaimniecības politikas pirmo
pīlāru (ELGF – Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds) un otro
pīlāru (ELFLA). Tādēļ tiks saglabāta cieša saikne
starp ELGF un ELFLA, un tiks izmantotas dalībvalstīs jau
ieviestās struktūras.
2.
APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN
IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
2.1.
Apspriešanās un ekspertu konsultācijas
Regulas
izstrādes laikā notika plašas apspriedes ar ieinteresētajām
personām, tostarp dalībvalstīm, reģioniem, sociālajiem
un ekonomiskajiem partneriem, akadēmiskajiem ekspertiem un starptautiskām
iestādēm, saistībā ar priekšlikuma sagatavošanu
attiecībā uz katru struktūrfondu un 2014.–2020. gada
finanšu shēmu. Kā ievaddati tika izmantoti 2000.–2006. gada
programmu ex post izvērtējumu rezultāti un
vairāki pētījumi un ekspertu konsultācijas. Attiecībā uz nākamo
kohēzijas politikas regulējumu ekspertu konsultācijas sniedza
Augsta līmeņa grupa turpmākās kohēzijas politikas
apsvēršanai, rīkojot 10 sanāksmes no 2009. līdz
2011. gadam, neformālu platformu, kas izveidota, lai atbalstītu
Komisijas darbu turpmāko kohēzijas politikas virzienu
izstrādē, kā arī Nosacījumu darba grupu, kas
tikās trīs reizes 2011. gada sākumā. Laikā no
2010. gada 12. novembra līdz 2011. gada
31. janvārim tika organizēta sabiedriska apspriešana par
piektā Kohēzijas ziņojuma secinājumiem. Kopumā tika
saņemtas 444 atbildes. Rezultātu kopsavilkums tika
publicēts 2011. gada 13. maijā[4]. Attiecībā uz lauku
attīstības nākotni sabiedriska apspriešana notika no
2010. gada 23. novembra līdz 2011. gada
25. janvārim, un 2011. gada 12. janvārī tika
organizēta padomdevējas komitejas sanāksme ar
ieinteresētajām personām[5].
Kopumā Komisija saņēma 517 atbildes. No visām
organizāciju atbildēm 44 % atbilžu sniedza lauksaimniecības
un pārstrādes nozare, un 40 % — valsts,
reģionālās un vietējās iestādes, vides
organizācijas, ideju laboratorijas un pētniecības
institūti, kā arī attīstības organizācijas,
tirdzniecības nozare un patērētāju organizācijas.
Citas organizācijas (12 %), kas piedalījās
apspriešanā, bija veselības aizsardzības organizācijas,
ūdens apsaimniekošanas iestādes un pilsoniskās sabiedrības
pārstāvniecības. Attiecībā uz kopējās
zivsaimniecības politikas reformu 2009. gada aprīlī[6] tika pieņemta
Zaļā grāmata un pēc tam notika sabiedriska apspriešana.
Papildus sabiedriskajai apspriešanai tika organizētas apmēram
200 sanāksmes ar dalībvalstīm, Zivsaimniecības un
akvakultūras padomdevēju komiteju (ACFA) un
reģionālajām konsultatīvajām padomēm (RKP),
zivsaimniecības nozari, pārstrādes un tirdzniecības nozari,
arodbiedrībām, NVO un zinātnisko sabiedrību. Konkrēti
i) Gentē (2010. gada 12.–14. septembrī) un Nordvijkā
(2011. gada 9.–11. martā) notika divas sanāksmes ar
dalībvalstīm, kuru laikā tika apspriests turpmākais
finansējums; ii) Briselē 2010. gada 13. aprīlī
tika organizēts specializēts seminārs par turpmāko Eiropas
Zivsaimniecības fondu, kurā piedalījās
ieinteresētās personas no ražošanas nozares, arodbiedrībām
un dalībvalstīm; iii) Briselē 2011. gada 12.–13. aprīlī
notika konference par vietējās attīstības nākotni
zvejas teritorijās. Pamatojoties uz dažādo publisko apspriežu
rezultātiem, var izdarīt vairākus vienotus secinājumus, kas
liecina par to, ka: –
lielākā daļa ieinteresēto
personu pieprasa nepārtrauktu finansiālo atbalstu šiem politikas
virzieniem, –
ES atbalsts ir jāorientē uz vairākām
prioritātēm, un dažādie politikas virzieni ir
jāpielāgo stratēģijai “Eiropa 2020”, –
jo īpaši attiecībā uz kohēzijas
politiku ieinteresētās personas pieprasīja uz rezultātiem
vairāk orientētu pieeju un pārliecinoši pauda atbalstu
pārredzamākam un vienkāršotam finanšu pārvaldības
procedūru kopumam. Lielākā daļa ieinteresēto
personu pieprasīja integrētāku pieeju vai apvienotas
stratēģijas ar citiem ES politikas virzieniem un finanšu
instrumentiem.
2.2.
Ietekmes novērtējums
Šis priekšlikums balstās uz trim ietekmes
novērtējumiem – viens no tiem veikts par ERAF, KF un ESF kopā,
viens par ELFLA un viens par EJZF. Šajos ietekmes novērtējumos
analizēti arī tādi jautājumiem kā ES pievienotā
vērtība, politikas izpilde un īstenošana, kā arī
noteikumu vienkāršošana un saskaņošana. Ietekmes
novērtējumā izvērtētās iespējas bija i)
uzlabot politikas spēju radīt Eiropas pievienoto vērtību,
ii) palielināt politikas izpildi un iii) veikt vienkāršošanu —
samazināt administratīvās izmaksas un mazināt
kļūdu risku.
2.2.1.
Eiropas pievienotās vērtības
radīšana
Lai varētu radīt lielāku
Eiropas pievienoto vērtību, strukturālajām programmām
ir gan a) jākoncentrē savs atbalsts uz ES prioritātēm, gan
b) jāveic saskaņošana ar citiem ES politikas virzieniem un finanšu
instrumentiem. Stratēģija “Eiropa 2020” paredz skaidru
kopēju mērķu kopumu, tostarp pamatmērķus un
pamatiniciatīvas, kā pašsaprotamu sistēmu finansējuma
prioritāšu noteikšanai. Starp ieinteresētajām personām ir plaša
vienprātība par dažādo politikas virzienu (kohēzijas
politika, lauku attīstības politika un jūrlietu un
zivsaimniecības politika) nozīmi stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķu sasniegšanas veicināšanā[7]. Saistībā ar koncentrēšanos uz
ES prioritātēm izvērtētās iespējas bija
elastīga pieeja koncentrācijai, ieviešot asignēšanas noteikumus,
redzamāka un plašāka saikne ar stratēģijas
“Eiropa 2020” pamatmērķiem un Integrētajām
pamatnostādnēm, kritiskās masas nodrošināšana ESF un,
treškārt, koncentrēšanās tikai uz ES prioritātēm
mazāk attīstītajās dalībvalstīs. Vēlamā
iespēja ir izveidot ciešu saikni ar stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķiem — tas nodrošinātu vislielāko
ieguldījumu pamatmērķu sasniegšanā. Attiecībā uz saskaņošanu ar
citiem ES politikas virzieniem un finanšu instrumentiem
izvērtētās iespējas bija brīva pielāgošana,
pamatojoties uz nesaistošām Kopienas stratēģiskajām
pamatnostādnēm, plašāka pielāgošana stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķiem, noslēdzot Vienota
stratēģiskā satvara un partnerības līgumu, un
nepielāgošana citiem ES politikas virzieniem un finanšu instrumentiem,
izņemot formālo atbilstību. Tiek uzskatīts, ka
stratēģiskās plānošanas procedūras, kas ietver vienotu
stratēģisko satvaru Eiropas līmenī un partnerības
līgumus valstu līmenī, nodrošina efektīvu koordināciju
starp Savienības politikas virzieniem un instrumentiem.
2.2.2.
Politikas izpildes palielināšana
Dažādo strukturālo instrumentu
efektivitāte ir atkarīga no pārdomāta politikas,
tiesiskā un institucionālā regulējuma. Daudzās
nozarēs, lai efektīvi novērstu izaugsmes
šķēršļus, ir vajadzīgs stratēģisko un
reglamentējošo nosacījumu un valsts ieguldījuma apvienojums. Šajā
saistībā izvērtētās iespējas bija šādas:
a) status quo (makrofiskālie nosacījumi saskaņā
ar KF, atbilstība procedūrām un ES nozaru tiesību aktiem un
stratēģiskajiem satvariem, lai arī tie tiek piemēroti nesistemātiski,
ar izpildi saistītu noteikumu neesamība); b) ex ante
nosacījumi, kas jāizpilda pirms programmu pieņemšanas; c) ex post
nosacījumi, kas ietver izpildes sistēmu un izpildes rezervi;
d) pastiprināti makrofiskālie nosacījumi un
e) iespēju apvienojums. Vēlamā iespēja bija
iespēju apvienojums, jo tas ļautu izvērtēt
priekšnosacījumus, kas jāievēro, lai VSS fondi tiktu izlietoti
efektīvi, un nodrošinātu stimulus sasniegt iepriekš noteiktus mērķus
un saskaņot programmu īstenošanu ar Savienības ekonomikas pārvaldību.
2.2.3.
Vienkāršošana —
administratīvo izmaksu samazināšana un kļūdu riska
mazināšana
Lai strukturālo instrumentu
pārvaldība būtu pareiza, efektīva un lietderīga, ir
vajadzīgas atbilstošas, efektīvas un pārredzamas sistēmas,
kas ietver visas attiecīgās dažādās administrācijas.
Šādām struktūrām ir jānodrošina augstas
kvalitātes darbību atlase un šo darbību efektīva
īstenošana, lai sasniegtu politikas mērķus. Pārvaldības
un kontroles sistēmām ir arī jānodrošina
pārkāpumu, tostarp krāpšanas, novēršana un konstatēšana
un līdz ar to arī pamatota pārliecība par izdevumu
likumību. Tajā pašā laikā izpildes sistēmai
jābūt pēc iespējas vienkāršākai un
racionālākai, lai nodrošinātu efektīvu īstenošanu un
administratīvā sloga mazināšanu atbalsta
saņēmējiem. Attiecībā uz kohēzijas politiku
izvērtētās iespējas ietvēra dažādas
atlīdzināšanas iespējas (pamatojoties uz reālām
izmaksām un vienkāršotām izmaksu iespējām),
e-pārvaldību un nodrošināšanu. Galvenās
atšķirības starp šīm iespējām ir tas, cik lielā
mērā Komisija iesaistās pārvaldības un kontroles
sistēmu novērtēšanā, ar rezultātiem saistītu
atlīdzināšanas iespēju pieejamība un mehānismi
e-pārvaldības veicināšanai ES fondu ikdienas
pārvaldībā. Vēlamā iespēja ir proporcionāla
pieeja, kas ietver uz risku balstītas kontroles procedūras, plaša
atlīdzināšanas iespēju klāsta pieejamību un uzlabotu
e-pārvaldību dalībvalstu un reģionu līmenī, jo
šī iespēja varētu būtiski samazināt kontroles izmaksas
un mazināt darba slodzi un arī vairāk atbilstu
subsidiaritātes principam.
3.
PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
ES rīcība ir pamatota, ņemot
vērā gan Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD)
174. pantā noteiktos mērķus, gan subsidiaritātes
principu. Tiesības rīkoties paredz LESD 175. pants, kas skaidri
aicina Savienību īstenot šo politiku, izmantojot struktūrfondus,
un saskaņa ar 177. pantu, kurā ir definēta KF nozīme.
ESF, ERAF un KF mērķi ir noteikti attiecīgi LESD 162., 176. un
177. pantā. Ar lauksaimniecību un zivsaimniecību
saistītās darbības pamato LESD 38. un 39. pants. LESD 174. pantā ir noteikts, ka
īpaša uzmanība ir veltīta lauku apvidiem, apvidiem, kurus skar
rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģioniem,
kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska
atpalicība, piemēram, galējie ziemeļu reģioni ar mazu
iedzīvotāju blīvumu, kā arī salas un pārrobežu un
kalnu reģioni. LESD 349. pantā ir noteikts, ka ir
jāveic īpaši pasākumi, lai ņemtu vērā
struktūras sociālo un ekonomisko stāvokli tālākajos
reģionos, ko sarežģī noteiktas īpatnības, kuras
būtiski ierobežo šo reģionu attīstību.
4.
IETEKME UZ BUDŽETU
Komisijas priekšlikums daudzgadu finanšu
shēmai paredz EUR 376 miljardus ekonomikas, sociālajai un
teritoriālajai kohēzijai laika posmam no 2014. līdz
2020. gadam. Ierosinātais budžets 2014.–2020. gadam || Miljardi EUR Mazāk attīstītie reģioni Pārejas reģioni Vairāk attīstītie reģioni Teritoriālā sadarbība Kohēzijas fonds Papildu piešķīrums tālākajiem un mazapdzīvotiem reģioniem || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 “Eiropas savienošanas” mehānisms transporta, enerģētikas un IKT nozarē || 40 (ar papildu EUR 10 miljardiem, kas nošķirti Kohēzijas fondā) * Visi skaitļi
nemainīgās 2011. gada cenās. Lai palielinātu VSS fondu
ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” pamatmērķu
sasniegšanā, Komisijas priekšlikumā ir arī noteikta
minimālā ESF daļa katrai reģionu kategorijai. Šo daļu
piemērošanas rezultātā minimālā
vispārējā ESF daļa ir 25 % no budžeta, kas
piešķirts kohēzijas politikai, t. i., EUR 84 miljardi.
Tomēr ir svarīgi ņemt vērā, ka norādītais
ESF piešķīruma minimums ietver arī budžetu, kas paredzēts
gaidāmajam Komisijas priekšlikumam par pārtikas atbalstu
vistrūcīgākajām personām. Komisijas priekšlikums par ELFLA un EJZF
finansējumu tiks iekļauts īpašajās fondu regulās
attiecībā uz katru fondu.
5.
REGULAS SATURA KOPSAVILKUMS
5.1.
Kopīgi noteikumi, kas reglamentē visus
VSS fondus
5.1.1.
Vispārīgi principi
Vispārīgi principi, kas
reglamentē visu VSS fondu atbalstu, ietvers partnerību un
daudzlīmeņu pārvaldību, atbilstību piemērojamiem
ES un valstu tiesību aktiem, vīriešu un sieviešu līdztiesības
veicināšanu un ilgtspējīgu attīstību. Šajā kontekstā attiecībā
uz Eiropas Sociālo fondu Līguma 163. pantā
paredzētā komiteja arī turpmāk palīdzēs Komisijai
un šo komiteju veidos viens valdības pārstāvis, viens darba
ņēmēju organizāciju pārstāvis un viens darba devēju
organizāciju pārstāvis no katras dalībvalsts.
5.1.2.
Stratēģiskā pieeja
Lai maksimāli palielinātu politikas
ietekmi Eiropas prioritāšu īstenošanā, Komisija ierosina
nostiprināt stratēģiskās plānošanas procesu. Tas
ietver tematisko mērķu uzskaitīšanu regulā atbilstoši
stratēģijai “Eiropa 2020”: 1) nostiprināt
pētniecību, tehnoloģiju attīstību un inovāciju; 2) uzlabot piekļuvi
informācijai un komunikācijas tehnoloģijām, to izmantošanu
un kvalitāti; 3) uzlabot mazo un vidējo
uzņēmumu, lauksaimniecības nozares (attiecībā uz
ELFLA) un zivsaimniecības un akvakultūras nozares
(attiecībā uz EJZF) konkurētspēju; 4) atbalstīt pāreju uz
ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni visās
nozarēs; 5) veicināt pielāgošanos
klimata pārmaiņām, riska novēršanu un pārvaldību; 6) aizsargāt vidi un
veicināt resursu efektivitāti; 7) veicināt ilgtspējīgu
transportu un novērst trūkumus galvenajās tīkla
infrastruktūrās; 8) veicināt
nodarbinātību un atbalstīt darbaspēka mobilitāti; 9) veicināt sociālo
iekļaušanu un apkarot nabadzību; 10) ieguldīt
izglītībā, prasmēs un mūžizglītībā; 11) uzlabot institucionālās
spējas un efektīvu valsts pārvaldi. Vienots stratēģiskais satvars
pārvērtīs Savienības gudras, ilgtspējīgas un
iekļaujošas izaugsmes mērķus ERAF, KF, ESF, ELFLA un EJZF galvenajās
darbībās, kas nodrošinās VSS fondu integrētu izmantošanu
kopēju mērķu sasniegšanai. Partnerības līgumos starp Komisiju
un katru dalībvalsti tiks izklāstītas partneru saistības
valsts un reģionālā līmenī un Komisijas
saistības. Tie būs saistīti ar stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķiem un valsts reformu programmām.
Minētajos līgumos tiks izklāstīta integrēta
teritoriālās attīstības pieeja, ko atbalstīs visi VSS
fondi, un noteikti mērķi, pamatojoties uz saskaņotiem
rādītājiem, stratēģiskiem ieguldījumiem un
vairākiem nosacījumiem. Tajos tiks paredzētas saistības
katru gadu gada ziņojumos par kohēzijas politiku, lauku
attīstības politiku un citos publiskos ziņojumos
atskaitīties par sasniegtajiem panākumiem.
5.1.3.
Nosacījumi un izpilde
Izpildes nostiprināšanai tiks ieviesti
jauni nosacījumi, lai nodrošinātu, ka ES finansējums rada
spēcīgus stimulus dalībvalstīm sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus. Nosacījumi tiks
veidoti gan kā ex ante nosacījumi, kam ir jābūt
spēkā pirms finansējuma izmaksāšanas, gan kā ex post
nosacījumi, kas padarīs papildu finansējuma izmaksāšanu
atkarīgu no izpildes. Motīvs ex ante nosacījumu
nostiprināšanai attiecībā uz šiem fondiem ir nodrošināt,
lai būtu ieviesti nosacījumi, kas nepieciešami to efektīvam
atbalstam. Līdzšinējā pieredze liecina, ka fondu finansēto
ieguldījumu efektivitāti dažos gadījumos ir mazinājušas
problēmas politikas, tiesiskajā un institucionālajā
regulējumā. Nosacījumu koncepcija nav jauna koncepcija kohēzijas
politikā. Secīgos plānošanas periodos ir ieviesti vairāki
mehānismi, lai maksimāli palielinātu intervences
efektivitāti. Daži no tiem ir saistīti ar pārvaldības un
kontroles disciplīnām, savukārt citi — ar
stratēģiskiem satvariem un tiesiskajiem regulējumiem, kā
arī administratīvajām spējām. Tomēr
nosacījumu piemērošanā gūtā pieredze liecina par
atšķirībām starp programmām. Tāpēc pamatota ir
pārredzamāka un sistemātiska piemērošana. Ex post
nosacījumi pastiprinās galveno uzmanību izpildei un
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai. Tie tiks
balstīti uz sasniegtajiem starpposma mērķiem attiecībā
pret sasniedzamajiem gala mērķiem un rezultātiem, kas
saistīti ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem,
kuri programmām izvirzīti partnerības līgumā.
Dalībvalstīm, kuru programmās būs sasniegti to starpposma
mērķi, starpposma izpildes pārskatīšanā tiks atlikti
un piešķirti 5 % no attiecīgo fondu budžeta. Papildus izpildes
rezervei starpposma mērķu nesasniegšanas gadījumā
līdzekļi var tikt apturēti, un, ja ir vērojama būtiska
atpalikšana programmas mērķu sasniegšanā, līdzekļu
piešķiršana var tikt atcelta. Lai nodrošinātu to, ka līdzekļu
efektivitāti nemazina nepārdomāta makrofiskālā
politika, Komisija ierosina nostiprināt noteikumus, kas reglamentē
fondus, pamatojoties uz makrofiskālajiem nosacījumiem, un
pielāgot tos jaunajiem Stabilitātes un izaugsmes pakta izpildes
pasākumiem, kas jānosaka sestās Eiropas ekonomikas
pārvaldības pakotnes ietvaros. Tajā pašā laikā, ja
dalībvalsts saņem finansiālu atbalstu saskaņā ar LESD
136. un 143. pantu, var piemērot augstāku līdzfinansējuma
likmi (par 10 procentpunktiem), tādējādi samazinot slogu uz
valstu budžetiem fiskālās konsolidācijas laikā, vienlaikus
saglabājot to pašu vispārējo ES finansējuma līmeni.
5.1.4.
Kopīgas pārvaldības procedūras
Priekšlikums paredz pārvaldības un
kontroles sistēmu, kas ir līdzīga visiem dalītas
pārvaldības instrumentiem un ir balstīta uz kopējiem
principiem. Tiek ieviesta jauna valsts akreditācijas sistēma, lai
nostiprinātu dalībvalstu apņemšanos nodrošināt finanšu
pareizu pārvaldību. Ir saskaņotas procedūras, kas rada
pamatu Komisijas pārliecībai attiecībā uz izdevumu
likumību, un, lai nostiprinātu šo pārliecību, ir ieviesti
jauni vienoti elementi, piemēram, pārvaldības ticamības
deklarācija un gada grāmatojumu noskaidrošana.
5.1.5.
Uz sabiedrību orientēta vietējā
attīstība
Dalībvalstīm būs iespēja
izmantot kopējus sagatavošanas, apspriešanas, pārvaldības un
īstenošanas procesus, un tās tiks aicinātas to darīt jo
īpaši tad, kad nepieciešamība pēc uzlabotas
cilvēkkapitāla un infrastruktūras ieguldījumu
koordinācijas būs vislielākā. VSS fondiem ir
jāņem vērā daudzas attīstības vajadzības
apakšreģionālā un vietējā līmenī. Lai
veicinātu daudzdimensionālas un starpnozaru
intervences īstenošanu, Komisija ierosina nostiprināt uz
sabiedrību orientētas iniciatīvas, veicināt integrētu
vietējās attīstības stratēģiju īstenošanu un
vietējo rīcības grupu izveidi, pamatojoties uz Leader
pieejas pieredzi.
5.1.6.
Finanšu instrumenti
Papildus dotācijām tiek
ierosināts atbalstu uzņēmumiem un projektiem,
attiecībā uz kuriem paredzams, ka tie radīs ievērojamu
finansiālu peļņu, sniegt galvenokārt ar inovatīvu
finanšu instrumentu starpniecību. Lai gan finanšu instrumenti joprojām
būs līdzīgi 2007.–2013. gadā izmantotajiem, ir
jāuzsver vairāki vienkāršošanas elementi. Pirmkārt,
Komisija piedāvās gatavus risinājumus, nodrošinot piekļuvi
finanšu instrumentiem, kas izveidoti ES līmenī, un valsts un
reģionālo fondu modeļiem, kas balstīti uz Komisijas
noteiktiem standarta noteikumiem un nosacījumiem. Otrkārt, šis
priekšlikums paredz skaidru satvaru šo instrumentu īstenošanai un
novērš neskaidrības, kas radās saistībā ar
2007.–2013. gada tiesisko regulējumu, tādējādi
palielinot tiesisko noteiktību visām iesaistītajām
pusēm. Treškārt, nākotnē finanšu instrumentus varēs
izmantot visu veidu ieguldījumiem un saņēmējiem,
tādējādi būtiski paplašinot iespējas izmantot šos
novatoriskos instrumentus.
5.1.7.
Uzraudzība un izvērtēšana
Vienoti noteikumi visiem VSS fondiem
uzraudzības un izvērtēšanas jomā paredz uzraudzības
komitejas lomu un sastāvu, gada īstenošanas ziņojumus, gada
pārskatīšanas sanāksmes, progresa ziņojumus par
partnerības līguma īstenošanu, ex ante un ex post
izvērtējumus.
5.1.8.
Vienkāršoti un racionāli atbilstības
noteikumi
Pašreizējā periodā daudzi
atbalsta saņēmēji, kas izmanto līdzekļus no
dažādiem Savienības finansējuma instrumentiem, saskaras ar
atšķirīgiem atbilstības noteikumiem, kas palielina
pārvaldības sarežģītību un līdz ar to arī
kļūdu risku. Tāpēc īpašs uzsvars ir likts uz
pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt, lai
administratīvās izmaksas būtu samērīgas un lai tiktu
mazināts ar ES fondu pārvaldību saistītais
administratīvais slogs atbalsta saņēmējiem.
Mērķis ir, ciktāl iespējams, saskaņot šos instrumentu
pamatnoteikumus, kas tiek īstenoti dalītā
pārvaldībā, lai mazinātu praktiski piemēroto noteikumu
daudzējādību. Vienkāršotu izmaksu iespējas,
piemēram, vienotas likmes un vienreizēji maksājumi, nodrošina
dalībvalstīm iespēju ieviest uz izpildi orientētu
vadību individuālu darbību līmenī. Vienoti noteikumi par izpildi ietver vienotas
normas par attiecināmajiem izdevumiem, dažādajiem
finansiālā atbalsta veidiem, vienkāršotām izmaksām un
darbību ilgumu. Turklāt priekšlikums paredz kopējus principus
pārvaldības un kontroles sistēmām. Kopējās lauksaimniecības
politikas (KLP) kontekstā tiks saglabāti un uzturēti
pašreizējie noteikumi par administratīvajām izmaksām un
kontroles sistēmām. Vispārīgi noteikumi, kas
piemērojami ERAF, ESF un Kohēzijas fondam Regulas
trešajā daļā ir noteikta kohēzijas politikas misija un
mērķi, atbalsta ģeogrāfiskais aptvērums, finanšu
resursi un palīdzības principi, plānošana, lieli projekti,
kopīgi rīcības plāni, teritoriālā
attīstība, uzraudzība un izvērtēšana, informācija
un saziņa, izdevumu atbilstība un pārvaldības un kontroles
sistēmas.
5.1.1.
Atbalsta ģeogrāfiskais aptvērums
Atbalsta ģeogrāfiskais aptvērums
nozīmē, ka tiek nošķirti mazāk attīstītie,
pārejas un vairāk attīstītie reģioni. Mazāk attīstītie reģioni. Saskaņā ar LESD atbalsts mazāk attīstītiem
reģioniem arī turpmāk būs svarīga kohēzijas
politikas prioritāte. Ekonomiski un sociāli atpalikušo reģionu
atgūšanās process pasaulē, kurā arvien palielinās
nenoteiktība, prasīs ilgstošus centienus ilgtermiņā.
Šī kategorija ietver reģionus, kuros IKP uz vienu iedzīvotāju
ir mazāk nekā 75 % no vidējā IKP
ES–27 valstīs. Pārejas reģioni. Tiks ieviesta jauna reģionu kategorija — “pārejas
reģioni” —, lai aizstātu pašreizējo atbalsta
pakāpeniskas atcelšanas un ieviešanas sistēmu. Šajā
kategorijā ietilps visi reģioni, kuros IKP uz vienu
iedzīvotāju ir no 75 % līdz 90 % no ES–27
vidējā līmeņa. Vairāk attīstītie reģioni. Lai gan intervence mazāk attīstītajos reģionos
joprojām būs kohēzijas politikas prioritāte, būtiski
izaicinājumi satrauc visas dalībvalstis, piemēram,
vispārējā konkurence uz zināšanām balstītā
ekonomikā, pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda
emisiju līmeni un sociālā polarizācija, ko vēl
vairāk palielina pašreizējais ekonomiskais klimats. Šī
kategorija ietver reģionus, kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir
vairāk nekā 90 % no vidējā IKP ES 27
valstīs. Visi reģioni, kuru IKP uz vienu
iedzīvotāju 2007.–2013. gadā bija mazāk nekā
75 % no ES 25 valstu vidējā rādītāja
pārskata periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir
pieaudzis līdz vairāk nekā 75 % no ES 27 valstu
vidējā, saņems divas trešdaļas no 2007.–2013. gada piešķīruma. Attiecībā uz katru reģionu
kategoriju tiks noteiktas minimālās daļas ESF (25 %
konverģences reģioniem; 40 % pārejas reģioniem un
52 % konkurētspējas reģioniem). KF atbalstīs dalībvalstis, kuru NKI
uz vienu iedzīvotāju ir mazāk nekā 90 % no
vidējā NKI ES 27 valstīs, tām ieguldot TEN-T
transporta tīklos un vidē. Daļa no Kohēzijas fonda
piešķīruma (EUR 10 miljardi) tiks nodalīta, lai
finansētu galvenos transporta tīklus atbilstoši Eiropas
infrastruktūras savienošanas instrumentam. Pieredze ar pašreizējo finanšu shēmu
rāda, ka daudzām dalībvalstīm ir grūtības
absorbēt lielus ES finansējuma apjomus ierobežotā laikposmā. Turklāt fiskālā situācija dažās
dalībvalstīs ir padarījusi sarežģītāku
finansējuma piešķiršanu, lai nodrošinātu valsts
līdzfinansējumu. Lai risinātu finansējuma absorbcijas
jautājumu, Komisija ierosina veikt vairākus pasākumus: –
noteikt kohēzijas piešķīrumu
nepārsniedzamās likmes 2,5 % apmērā no IKP, –
noteikt līdzfinansējuma
nepārsniedzamās likmes katra prioritārā virziena
līmenī darbības programmās 85 % apmērā
mazāk attīstītajos (vai atsevišķos gadījumos 80 %
un 75 %) un tālākos reģionos, 60 % apmērā
pārejas reģionos un 50 % vairāk attīstītajos
reģionos, –
ietvert partnerības līgumos
atsevišķus nosacījumus par administratīvo spēju uzlabošanu.
5.1.2.
Nostiprināta stratēģiskā
plānošana, kas vērsta uz rezultātiem
Komisija ierosina vairāk uz
rezultātiem vērstu plānošanas procesu, lai nodrošinātu, ka
kohēzijas politikas programmām ir skaidra intervences loģika, ka
tās ir vērstas uz rezultātu sasniegšanu un ietver attiecīgus
noteikumus attiecībā uz integrētu pieeju attīstībai un
fondu efektīvu īstenošanu. Jo īpaši Komisija ierosina ieviest
kopīgus rīcības plānus, kas ir darbības, kuras aptver
projektu grupu kā daļu no darbības programmas, ar
konkrētiem mērķiem, rezultātu rādītājiem un
gala mērķiem, kas saskaņoti starp attiecīgo
dalībvalsti un Komisiju. Šādi rīcības plāni
piedāvā vienkāršotu pārvaldības un kontroles
sistēmu, kas ir vērsta uz izpildes nodrošināšanu.
5.1.3.
Finanšu pārvaldības un kontroles
racionalizēšana
Pārvaldības un kontroles
sistēmā ir jārod līdzsvars starp pārvaldības un
kontroles izmaksām un saistītajiem riskiem. Komisijas uzdevums valstu
pārvaldības un kontroles sistēmu ex ante
izvērtējumā būs samērīgs, jo obligātā
Komisijas veiktā pārskatīšana tiek aizstāta ar pieeju, kas
balstīta uz risku. Komisijas veiktajā pārskatīšanā
netiks iekļautas mazas programmas. Uz risku balstīta pieeja mazina
administratīvās izmaksas, kas saistītas ar mazām
programmām un stingrām administrācijām. Tā arī
nostiprina pārliecību, jo Komisijas resursus var izmantot
efektīvāk un koncentrēt uz augstāka riska jomām. Elektroniska datu pārvalde var būt
svarīgs administratīvā sloga samazināšanas līdzeklis
un tajā pašā laikā arī palielina projektu un izdevumu
kontrolējamību. Tāpēc tiek ierosināts pieprasīt,
lai visas dalībvalstis līdz 2014. gada beigām izveido
sistēmas, kas ļauj atbalsta saņēmējiem iesniegt visu
informāciju elektroniskas datu apmaiņas veidā. Viens no sarežģījumiem
saistībā ar finanšu pārvaldības sistēmu
2007.–2013. gada plānošanas periodā ir vispārējais
noteikums, ka visi apliecinošie dokumenti par individuālām
darbībām ir jāglabā trīs gadus pēc programmas
slēgšanas. Tāpēc priekšlikums paredz katru gadu obligāti
slēgt pabeigtās darbības vai izdevumus saistībā ar
gada grāmatojumu noskaidrošanu. Tā mērķis ir mazināt
slogu, kas saistīts ar ilgajiem dokumentu glabāšanas periodiem, kuri
jāievēro individuāliem atbalsta saņēmējiem, un ar
revīzijas izsekojamības zaudēšanu saistītos riskus. 2011/0276 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko paredz kopīgus noteikumus par
Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas
Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu
lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības
fondu, uz kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un
vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu
un atceļ Regulu (EK) Nr. 1083/2006 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 177. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[8], ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[9], ņemot vērā Revīzijas
palātas atzinumu[10], saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru, tā
kā: (1)
Līguma 174. pants paredz: lai
stiprinātu savu ekonomisko, sociālo un teritoriālo
kohēziju, Savienība tiecas mazināt būtiskas dažādu
reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk
attīstīto reģionu atpalicību, jo īpaši lauku apvidos,
apvidos, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā
arī reģionos, kuros ir būtiska vai pastāvīga
ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība. Līguma 175. pants
nosaka, ka Savienība šo mērķu sasniegšanu atbalsta ar
darbībām, ko tā veic, izmantojot Eiropas Lauksaimniecības
virzības un garantiju fonda Virzības nodaļu, Eiropas
Sociālo fondu, Eiropas Reģionālās attīstības
fondu, Eiropas Investīciju banku un citus instrumentus. (2)
Saskaņā ar Eiropadomes 2010. gada
17. jūnija secinājumiem, ar kuriem tika pieņemta
Savienības stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei, Savienībai un dalībvalstīm
būtu jāīsteno gudras, ilgtspējīgas un
integrējošas izaugsmes nodrošināšana, vienlaikus veicinot saskaņotu
Savienības attīstību un mazinot reģionālas
atšķirības. (3)
Lai uzlabotu koordināciju un saskaņotu to
fondu īstenošanu, kuri piešķir atbalstu saskaņā ar
kohēzijas politiku, proti, Eiropas Reģionālās
attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Kohēzijas
fonda (KF) īstenošanu, attiecībā uz lauku attīstības
fondiem, proti, Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai
(ELFLA) īstenošanu un attiecībā uz jūrlietu un zivsaimniecības
nozari — Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF)
īstenošanu, būtu jāparedz kopīgi noteikumi visiem šiem
fondiem (VSS fondi). Turklāt šajā regulā paredzēti
noteikumi, kas ir kopīgi ERAF, ESF un KF, bet kuri neattiecas uz ELFLA un
EJZF. Ņemot vērā katra VSS fonda specifiku, īpaši
noteikumi, kas piemērojami katram VSS fondam un mērķim “Eiropas
teritoriālā sadarbība” atbilstīgi ERAF, ir jānosaka
atsevišķās regulās. (4)
Attiecībā uz kopējo
lauksaimniecības politiku (KLP) ir panākta vērā ņemama
sinerģija, vienkāršojot un saskaņojot KLP pirmā
pīlāra (ELGF – Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds) un
otrā pīlāra (ELFLA) pārvaldības un kontroles
noteikumus. Tādēļ būtu jāsaglabā cieša saikne
starp ELGF un ELFLA, un jāizmanto dalībvalstīs jau ieviestās
struktūras (5)
Tālākajiem reģioniem būtu
jāizmanto konkrēti pasākumi un papildu finansējums, lai
izlīdzinātu atšķirības, kas rodas no Līguma
349. panta minētajiem faktoriem. (6)
Lai nodrošinātu noteikumu pareizu un vienotu
noteikumu izpratni un veicinātu dalībvalstu un
saņēmēju tiesisko noteiktību, jādefinē noteikti
termini, kas tiek lietoti regulā. (7)
Ir noteikts, ka šī regula sastāv no trim
daļām; pirmajā daļa ir ietverti apsvērumi un
definīcijas, otrajā – noteikumi, kas piemērojami visiem VSS
fondiem, un trešajā daļa iekļauti noteikumi, kas
piemērojami tikai ERAF, ESF un KF ("fondi"). (8)
Saskaņā ar
Līguma 317. pantu un dalītas pārvaldības
kontekstā būtu jāparedz nosacījumi,
kas ļautu Komisijai veikt savus pienākumus saistībā ar
Eiropas Savienības vispārējā budžeta izpildi, un būtu
jāprecizē pienākumi attiecībā uz sadarbību ar
dalībvalstīm. Minētajiem nosacījumiem būtu
jāļauj Komisijai gūt pārliecību par to, ka
dalībvalstis izmanto VSS fondus likumīgi un pastāvīgi un
saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu
tādā nozīmē, kā to paredz Padomes 2002. gada
25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu
regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam[11].
Dalībvalstīm un šim nolūkam izraudzītajām
struktūrām jābūt atbildīgām par programmu
īstenošanu atbilstoša teritoriālajā līmenī
saskaņā ar dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu
satvaru. Turklāt šie noteikumi nodrošina, ka uzmanība tiek
pievērsta vajadzībai nodrošināt Savienības intervences
papildināmību un saskaņotību, administratīvo
sistēmu proporcionalitāti un administratīvā sloga
samazināšanai VSS fondu saņēmējiem. (9)
Attiecībā uz partnerības līgumu
un katru programmu dalībvalstij būtu jānodibina sadarbība
ar kompetento reģionālo, vietējo, pilsētu un citu valsts
iestāžu pārstāvjiem: ekonomiskajiem un sociālajiem
partneriem un struktūrām, kas pārstāv pilsonisko
sabiedrību, tostarp vides partneriem, nevalstiskām
organizācijām un struktūrām, kas ir atbildīgas par
līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu. Šādas
partnerības mērķis ir ievērot vairāku līmeņu
pārvaldības principu, nodrošināt ieinteresēto personu
plānoto pasākumu īpašumtiesības un ņemt vērā
attiecīgo dalībnieku pieredzi un zinātību. Komisijai
būtu jābūt pilnvarotai pieņemt deleģētus aktus,
nodrošinot rīcības kodeksu, lai nodrošinātu, ka partneri tiek
konsekventi iesaistīti partnerību līgumu un programmu sagatavošanā,
īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā. (10)
VSS fondu darbībām un pasākumiem, ko
tie atbalsta, būtu jāatbilst piemērojamiem Savienības un
valstu tiesību aktiem, kas ir tieši vai netieši saistīti ar
darbības īstenošanu. (11)
Centienos veicināt ekonomisko, teritoriālo
un sociālo kohēziju Savienības mērķi visos VSS fondu
īstenošanas posmos ir novērst nevienlīdzību un sekmēt
vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī apkarot
diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, ticības
vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās
orientācijas dēļ. (12)
VSS fondu mērķi būtu
jāsasniedz, pamatojoties uz ilgtspējīgu attīstību un
Savienībā sekmējot mērķi aizsargāt un uzlabot
vidi, kā izklāstīts Līguma 11. un 19. pantā,
ņemot vērā principu “piesārņotājs maksā”.
Dalībvalstīm būtu jāsniedz informācija par atbalstu
klimata pārmaiņu mērķu sasniegšanā saskaņa ar
mērķi paredzēt šim nolūkam vismaz 20 % Savienības
budžeta, izmantojot metodoloģiju, ko Komisija pieņēmusi ar
īstenošanas aktu. (13)
Lai sasniegtu mērķus, kas noteikti Savienības
stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei, VSS fondiem savs atbalsts būtu jāvērš uz ierobežotu
kopējo tematisko mērķu skaitu. Katra VSS fonda precīzu
darbības jomu nosaka katra fonda konkrētajos noteikumos, un to var
attiecināt tikai uz dažiem šajā regulā noteiktajiem
tematiskajiem mērķiem. (14)
Komisijai, izmantojot deleģētu aktu,
būtu jāpieņem vienots stratēģiskais satvars, kas
pārvērš Savienības mērķus VSS fondu
pamatdarbībās, lai sniegtu skaidrāku stratēģisko
virzību plānošanas procesā dalībvalstu un reģionu
līmenī. Vienotajam stratēģiskajam satvaram būtu
jāsekmē Savienības intervences nozaru un teritoriālā
sadarbība saskaņa ar VSS fondiem un ar citām Savienības
politikas jomām un instrumentiem. (15)
Vienotajā stratēģiskajā
satvarā būtu jānosaka galvenās atbalsta jomas,
risināmās teritoriālās problēmas, politikas
mērķi, sadarbības prioritātes, koordinācijas
mehānismi un mehānismi, lai nodrošinātu saskaņotību un
saderību ar dalībvalstu un Savienības ekonomisko politiku. (16)
Pamatojoties uz Komisijas pieņemto vienoto
stratēģisko satvaru, katrai dalībvalstij sadarbībā ar
saviem partneriem un apspriežoties ar Komisiju būtu jāsagatavo
partnerības līgums. Partnerības līgumā vienotajā
stratēģiskajā satvarā noteiktie elementi
jāpārveido atbilstoši valsts kontekstam un jāizsaka cieša
apņemšanās sasniegt Savienības mērķus, izmantojot VSS
fondu plānošanu. (17)
Dalībvalstīm atbalsts
jākoncentrē, lai sniegtu ievērojamu ieguldījumu
Savienības mērķus sasniegšanā saskaņa ar
konkrētajām valsts un reģionu vajadzībām. Jānosaka
ex-ante nosacījumi, lai nodrošinātu, ka ir ieviesti
vajadzīgie pamatnosacījumi Savienības atbalsta efektīvai
izmantošanai. Minēto ex ante nosacījumu izpilde būtu
jānovērtē Komisijai, kad tā novērtē
partnerības līgumu un programmas. Ja ex-ante nosacījumi
nav izpildīti, Komisijai jābūt tiesīgai pārtraukt
programmas maksājumus. (18)
Katrai programmai jānosaka izpildes
sistēma, lai plānošanas periodā uzraudzītu panākumus,
kas gūti, sasniedzot katrai programmai noteiktos mērķus.
Komisijai kopā ar dalībvalstīm būtu jāpārskata
izpilde 2017. un 2019. gadā. 2019. gadā būtu
jāparedz izpildes rezerve, ja izpildes sistēmā noteiktie
atskaites punkti ir sasniegti. Ņemot vērā Eiropas
teritoriālās sadarbības programmu dažādību un
starptautisko būtību, izpildes rezerve tām nebūtu
jāpiešķir. Ja atskaites punktu vai mērķu sasniegšanā
vērojami būtiski trūkumi, Komisijai jāspēj
apturēt maksājumi programmai vai plānošanas perioda beigās
jāpiemēro finanšu korekcijas, lai nepieļautu Savienības
budžeta izšķērdīgu un neracionālu izmantošanu. (19)
Ciešāka saikne starp kohēzijas politiku
un Savienības ekonomikas pārvaldību nodrošinās, ka VSS
fondu izdevumu efektivitāti pamato pareiza ekonomikas politika un ka VSS
fondi vajadzības gadījumā var tikt novirzīti, lai
novērstu ekonomikas problēmas, ar kurām valsts saskaras. Šim
procesam jābūt pakāpeniskam, sākot ar grozījumiem
partnerības līgumā un programmās atbilstoši Padomes
ieteikumiem novērst makroekonomisko nestabilitāti un sociālās
un ekonomikas grūtības. Ja, neskatoties uz VSS fondu labāku izmantošanu,
dalībvalsts neveic efektīvus pasākumus ekonomikas
pārvaldības procesa kontekstā, Komisijai jābūt
tiesībām apturēt visus vai daļu no maksājumiem un
saistībām. Lēmumiem par apturēšanu jābūt
proporcionāliem un iedarbīgiem, ņemot vērā
atsevišķu programmu ietekmi attiecīgās dalībvalsts
ekonomikas un sociālās situācijas risināšanā un
partnerības līguma iepriekšējos grozījumus. Pieņemot
lēmumu par apturēšanu, Komisijai arī būtu
jāievēro vienlīdzīga pieeja dalībvalstīm, jo
īpaši ņemot vērā apturēšanas ietekmi uz attiecīgo
dalībvalsti. Apturēšana būtu jāatceļ un
līdzekļi būtu jādara atkal pieejami attiecīgajai
dalībvalstij, tiklīdz dalībvalsts veic vajadzīgās
darbības. (20)
Lai nodrošinātu, ka vislielākā vērība ir
veltīta Savienības stratēģijas īstenošanai gudrai,
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, visām
programmām būtu jānosaka kopīgi elementi. Lai
nodrošinātu VSS fondu plānošanas saskaņotību, būtu
jāsaskaņo programmu pieņemšanas un grozīšanas
procedūras. Plānošanai būtu jānodrošina
saskaņotība ar vienoto stratēģisko satvaru un
partnerības līgumu VSS fondu savstarpēja koordinācija un to
koordinācija ar citiem esošajiem finanšu instrumentiem un Eiropas
Investīciju banku. (21)
Ar Līgumu ekonomiskās
un sociālās kohēzijas mērķi tika papildināti ar
teritoriālās kohēzijas mērķi, un jāņem
vērā to pilsētu, funkcionālo ģeogrāfisko apgabalu
un apakšreģionu nozīmi, kuri saskaras ar īpašām
ģeogrāfiskām vai demogrāfiskām problēmām.
Tādēļ, lai labāk mobilizētu potenciālu
vietējā līmenī, ir jānostiprina un jāsekmē
uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība,
nosakot kopējus noteikumus un ciešu koordināciju visiem VSS fondiem.
Kā būtisks princips, pienākums īstenot vietējās
attīstības stratēģijas būtu jāuzņemas
vietējām rīcības grupām, kas pārstāv
sabiedrības intereses. (22)
Finanšu instrumentiem ir arvien lielāka
vērtība VSS fondu ietekmes vairošanā, jo tie spēj apvienot
dažādu veidu valsts un privātos resursus, lai atbalstītu valsts
politikas mērķus, un atjaunojami finansēšanas veidi padara
šādu atbalstu ilgtspējīgāku ilgtermiņā. (23)
Lai rentabli apmierinātu īpašas tirgus
vajadzības atbilstoši programmu mērķiem, jāizmanto VSS
fondu atbalstītie finanšu instrumenti, un tie nedrīkstētu
gūt pārsvaru pār privāto finansējumu. Tāpēc
lēmums finansēt atbalsta pasākumus ar finanšu instrumentu starpniecību
jāpieņem, pamatojoties uz ex ante analīzi. (24)
Finanšu instrumenti būtu
jāizstrādā un jāīsteno tā, lai veicinātu
privātā sektora ieguldītāju un finanšu iestāžu
ievērojamu līdzdalību uz atbilstoša riska dalīšanas pamata.
Lai finanšu instrumenti būtu pietiekami pievilcīgi privātajam
sektoram, tiem ir jābūt izstrādātiem un īstenotiem
elastīgi. Tāpēc vadošajām iestādēm būtu
jāizlemj par visatbilstošākajiem finanšu instrumentu īstenošanas
veidiem, lai varētu apmierināt mērķa reģionu
īpašās vajadzības atbilstīgi attiecīgās
programmas mērķiem. (25)
Vadošajām iestādēm būtu
jābūt iespējai ieguldīt resursus no programmām
Savienības līmenī izveidotajos finanšu instrumentos vai
instrumentos, kas izveidoti reģionālā līmenī.
Vadošajām iestādēm ir arī jābūt iespējai
īstenot finanšu instrumentus tieši, ar īpašu fondu vai ar fondu
starpniecību. (26)
Resursu apjomam, kas jebkurā laikā no VSS
fondiem tiek izmaksāts finanšu instrumentiem, jāatbilst apjomam, kas
vajadzīgs, lai varētu īstenot plānotos ieguldījumus un
maksājumus galīgajiem saņēmējiem, ieskaitot
pārvaldības izmaksas un maksu, ko nosaka, pamatojoties uz
uzņēmējdarbības plāniem un naudas plūsmas
prognozēm par iepriekš noteiktu laikposmu, kurš nedrīkstētu
pārsniegt divus gadus. (27)
Ir jāparedz īpaši noteikumi par
summām, ko slēgšanas laikā var atzīt par
attiecināmajiem izdevumiem, lai nodrošinātu, ka šādas summas,
tostarp pārvaldības izmaksas un maksa, kas tiek iemaksāta
finanšu instrumentos no VSS fondiem, tiek efektīvi izmantotas ieguldījumiem
un maksājumiem galīgajiem saņēmējiem. Ir arī
jāparedz īpaši noteikumi par to resursu atkārtotu izmantošanu,
kuri attiecināmi uz atbalstu no VSS fondiem, tostarp pēc programmu
slēgšanas mantoto līdzekļu izmantošanu. (28)
Dalībvalstīm ir
jāuzrauga programmas, lai izvērtētu īstenošanu un progresu
virzībā uz programmas mērķu sasniegšanu. Tālab
būtu jāizveido uzraudzības komitejas un jānosaka to
sastāvs un funkcijas attiecībā uz VSS fondiem. Lai uzlabotu VSS
fondu savstarpējo koordināciju, var izveidot kopējas
uzraudzības komitejas. Lai nodrošinātu efektivitāti,
uzraudzības komitejām jāspēj iesniegt ieteikumus
vadošajām iestādēm par programmas īstenošanu un
jāuzrauga darbības, kas tiek veiktas, pamatojoties uz to ieteikumiem. (29)
VSS fondu uzraudzības un
ziņošanas procedūru saskaņošana jāveic, lai vienkāršotu
pārvaldības procedūras visos līmeņos. Ir svarīgi
nodrošināt proporcionālas ziņošanas prasības, kā
arī visaptverošas informācijas pieejamību par panākumiem
attiecībā uz galvenajiem pārskatīšanas punktiem.
Tādēļ ziņošanas prasībās jāatspoguļo
informācijas vajadzības attiecīgajos gados, un tām
jāatbilst izpildes pārskatīšanas laikam. (30)
Katru gadu jāorganizē
pārskatīšanas sanāksme ar dalībvalsts un Komisijas
līdzdalību, lai uzraudzītu programmu virzību. Tomēr
dalībvalstij un Komisijai jābūt iespējai vienoties par
sanāksmes neorganizēšanu, lai izvairītos no nevajadzīga
administratīvā sloga. (31)
Lai Komisija varētu uzraudzīt progresu
virzībā uz Savienības mērķu sasniegšanu,
dalībvalstīm jāiesniedz progresa ziņojumi par to
partnerības līgumu īstenošanu. Pamatojoties uz šiem
ziņojumiem, Komisijai būtu jāsagatavo stratēģijas
ziņojums par progresu 2017. un 2019. gadā. (32)
Ir jānovērtē VSS fondu
piešķirtā atbalsta efektivitāte, lietderība un ietekme, lai
uzlabotu programmu īstenošanas kvalitāti un struktūru un
attiecīgā gadījumā noteiktu programmu ietekmi uz
mērķiem, kas noteikti Savienības stratēģijā
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, un uz IKP un
bezdarbu. Saistībā ar šo būtu jānosaka dalībvalstu un
Komisijas atbildības jomas. (33)
Lai uzlabotu katras programmas kvalitāti un
struktūru un pārbaudītu, vai mērķus var sasniegt,
būtu jāveic katras programmas ex ante
izvērtējums. (34)
Iestādei, kas ir atbildīga par programmas
sagatavošanu, būtu jāizstrādā izvērtēšanas
plāns. Plānošanas periodā vadošajām iestādēm
būtu jāveic programmas efektivitātes un ietekmes
novērtēšana. Uzraudzības komiteja un Komisija būtu
jāinformē par novērtējumu rezultātiem, lai atvieglotu
pārvaldības lēmumu pieņemšanu. (35)
Būtu jāveic ex post
izvērtējumi, lai novērtētu VSS fondu efektivitāti un
lietderību un to ietekmi uz VSS fondu un Savienības
stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei mērķiem. (36)
Ir lietderīgi precizēt to pasākumu
veidus, kurus var veikt pēc Komisijas un dalībvalstu iniciatīvas
kā tehnisko palīdzību ar VSS fondu atbalstu. (37)
Lai nodrošinātu Savienības resursu
efektīvu izmantošanu un izvairītos no tādu darbību
pārfinansēšanas, no kurām gūst ienākumus, ir
jāparedz noteikumi par tā ieguldījuma aprēķināšanu,
kas tiek piešķirts no VSS fondiem darbībai, no kuras gūst
ienākumus. (38)
Izdevumu atbilstības
sākuma un beigu datums būtu jānosaka tā, lai
nodrošinātu vienotu un līdzsvarotu noteikumu, ko piemērot VSS
fondu īstenošanā visā Savienībā. Lai atvieglinātu
programmu izpildi, ir lietderīgi noteikt, ka izdevumu atbilstības
sākuma datums var būt pirms 2014. gada 1. janvāra, ja
attiecīgā dalībvalsts iesniedz programmu pirms minētās
dienas. Lai nodrošinātu ES fondu efektīvu izmantošanu un
mazinātu risku ES budžetam, jāievieš ierobežojumi attiecībā
uz pabeigtu darbību atbalstu. (39)
Saskaņā ar subsidiaritātes
principu un ņemot vērā izņēmumus, kas paredzēti
Regulā(-ās) (ES)
Nr. [..] [ERAF, ESF, KF, ETS, ELFLA, EJZF Regulās],
dalībvalstīm būtu jāpieņem valsts noteikumi par
izdevumu atbilstību. (40)
Lai vienkāršotu VSS fondu
izmantošanu un mazinātu kļūdu risku, vienlaikus paredzot
diferencēšanu, ja tā ir vajadzīga, lai atspoguļotu
politikas specifiku, ir lietderīgi noteikt atbalsta veidus,
saskaņotus nosacījumus piešķīrumu un vienotas likmes
finansējuma atlīdzināšanai, īpašus atbilstības
noteikumus par piešķīrumiem un īpašus nosacījumus
attiecībā uz darbību atbilstību atkarībā no to
norises vietas. (41)
Lai nodrošinātu VSS fondu
intervences efektivitāti, taisnīgumu un ilgstošu ietekmi, būtu
jāizstrādā noteikumi, kas garantē, ka ieguldījumi
uzņēmumos un infrastruktūrās ir noturīgi, un lai
novērstu to, ka VSS fondus izmanto kā nepamatotas priekšrocības.
Pieredze liecina, ka pieci gadi ir atbilstošs piemērojams minimālais
laika posms, izņemot tad, ja valsts atbalsta noteikumi paredz citu
periodu. Darbībām, kuras atbalsta ESF, un tām, kuras nedod
produktīvu ieguldījumu vai ieguldījumu infrastruktūrā,
ir lietderīgi nepiemērot vispārējo prasību par
ilglaicīgumu, ja vien šādas prasības neizriet no piemērojamiem
valsts atbalsta noteikumiem, un paredzēt šo noteikumu nepiemērošanu
ieguldījumiem finanšu instrumentos vai ieguldījumiem no finanšu
instrumentiem. (42)
Dalībvalstīm
būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, lai garantētu
to pārvaldības un kontroles sistēmu pareizu izveidošanu un
darbību, lai garantētu CSS fondu tiesisku un regulāru izmantošanu.
Tādēļ būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi
attiecībā uz programmu pārvaldes un kontroles sistēmām
un nelikumību un Savienības tiesību aktu pārkāpumu
aizkavēšanu, atklāšanu un novēršanu. (43)
Saskaņā ar dalītas
pārvaldības principiem dalībvalstīm ar savu
pārvaldības un kontroles sistēmu starpniecību būtu
jāuzņemas galvenā atbildība par darbībām
programmās. Lai nodrošinātu
efektīvāku kontroli pār atlases un īstenošanas
darbībām un pārvaldības un kontroles sistēmas
darbību, būtu jānosaka vadošās iestādes funkcijas. (44)
Lai nodrošinātu ticamību ex ante
par galveno pārvaldības un kontroles sistēmu izstrādi un
strukturēšanu, dalībvalstīm būtu jāieceļ
akreditācijas struktūra, kas ir atbildīga par vadošo un
kontroles struktūru akreditāciju un akreditācijas atsaukšanu. (45)
Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un
pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles
sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts
rīcību. Turklāt Komisijai
jābūt tiesībām veikt revīziju attiecībā uz
jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību,
lai sagatavotu secinājumus par fondu izpildi. (46)
Katru gadu būtu jāizpilda Savienības
budžeta saistības. Lai nodrošinātu efektīvu programmas
vadību, ir jāparedz kopīgi noteikumi par starpposma
maksājumu pieprasījumiem, vajadzības gadījumā, gada
bilances maksājumu, kā arī slēguma bilances maksājumu,
neskarot konkrētus noteikumus, kas jāievēro attiecībā
uz katru VSS fondu. (47)
Priekšfinansējuma
maksājums programmu sākumā nodrošina, ka dalībvalstīm
ir līdzekļi, lai sniegtu atbalstu saņēmējiem programmas
īstenošanas laikā kopš tās pieņemšanas.
Tādēļ būtu jāparedz noteikumi par
sākotnējiem
priekšfinansējuma maksājumiem no VSS
fondiem. Sākotnējais priekšfinansējums būtu
pilnībā jādzēš, slēdzot programmu. (48)
Lai nodrošinātu
Savienības finansiālo interešu aizsardzību, būtu
jābūt ierobežota termiņa pasākumiem, kas ļauj
deleģētajam kredītrīkotājam apturēt
maksājumus, ja ir pazīmes, kuru dēļ var uzskatīt, ka
ir būtiski trūkumi pārvaldības un kontroles sistēmas
darbībā, ar maksājuma pieteikumu saistīta
pārkāpumu pazīmes vai pazīmes, kas liecina, ka nav
iesniegti dokumenti grāmatojumu noskaidrošanai. (49)
Lai nodrošinātu, ka izdevumi, kas
līdzfinansēti no Savienības budžeta jebkurā
konkrētā finanšu gadā, tiek izmantoti saskaņā ar
piemērojamajiem noteikumiem, ir jārada atbilstošs gada
grāmatojumu noskaidrošanas regulējums. Saskaņā ar
minēto regulējumu akreditētajām iestādēm par
katru programmu būtu jāiesniedz Komisijai pārvaldības
garantijas deklarācija, kam pievienoti apliecināti gada
pārskati, kontroles kopsavilkuma ziņojums un neatkarīgas
revīzijas atzinums un kontroles ziņojums. (50)
Lai aizsargātu Savienības budžetu,
Komisijai var būt nepieciešams veikt finanšu korekcijas. Lai
dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir
svarīgi noteikt apstākļus, kādos Savienības vai valsts
tiesību aktu pārkāpumu gadījumā Komisija var veikt
finanšu korekcijas. Lai nodrošinātu, ka finanšu korekcijas, ko Komisija
var noteikt dalībvalstīm, ir saistītas ar ES finansiālo
interešu aizstāvību, tās jāattiecas uz gadījumiem, kad
Savienības vai valstu tiesību aktu pārkāpums ir tieši vai
netieši saistīts ar darbību atbilstību, regularitāti,
pārvaldību vai kontroli un attiecīgajiem izdevumiem. Lai nodrošinātu proporcionalitāti, ir svarīgi, lai
Komisija, pieņemot lēmumu par korekcijas summu, apsver pārkāpuma
būtību un smaguma pakāpi. (51)
Lai veicinātu finanšu
disciplīnu, ir atbilstoši noteikt kārtību
jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var
izslēgt kādu summu, proti, gadījumos, kad īstenošanas
kavējumus izraisa apstākļi, kas nav atkarīgi no
attiecīgās personas, kas nav parasti vai paredzami un kā sekas
nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību. (52)
Ir vajadzīgi vispārīgi papildu
noteikumi saistībā ar fondu konkrēto darbību. Jo īpaši
lai palielinātu šo fondu pievienoto vērtību un veicinātu to
ieguldījumu prioritātēs, kas noteiktas Savienības
stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei, fondu darbība ir jāvienkāršo un jākoncentrē
uz mērķiem “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”
un “Eiropas teritoriālā sadarbība”. (53)
Papildu noteikumi par ELFLA un EJZF konkrēto
darbību ir noteikti attiecīgajos nozares tiesību aktos. (54)
Lai veicinātu Līgumā noteikto
ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas
mērķu sasniegšanu, mērķim “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai” ir jāatbalsta visi reģioni. Lai nodrošinātu līdzsvarotu un
pakāpenisku atbalstu un atspoguļotu ekonomiskās un
sociālās attīstības līmeni, resursi saskaņā
ar minēto mērķi no ERAF un ESF ir jāpiešķir, tos
sadalot starp mazāk attīstītiem reģioniem, pārejas
reģioniem un vairāk attīstītiem reģioniem atbilstoši
to iekšzemes kopproduktam (IKP) uz vienu iedzīvotāju
salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju. Lai
nodrošinātu struktūrfondu ieguldījuma ilgtermiņa
ilgtspējību, reģioni, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju
2007.–2013. gadā bija mazāk nekā 75 % no ES 25 valstu
vidējā rādītāja pārskata periodā, bet kuru
IKP uz vienu iedzīvotāju ir pieaudzis līdz vairāk nekā
75 % no ES 27 valstu vidējā, saņems vismaz divas trešdaļas
no 2007.–2013. gada piešķīruma. Dalībvalstīm, kurās nacionālais
kopienākums (NKI) uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā
90 % no vidējā Savienībā, būtu jāgūst
labums no mērķa “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai”, kas tiek finansēts no KF. (55)
Jānosaka objektīvi
kritēriji to atbilstīgo reģionu un teritoriju definēšanai,
kuri ir tiesīgi saņemt atbalstu no fondiem. Tālab, nosakot
reģionus un teritorijas Savienības mērogā, būtu
jābalstās uz kopējo reģionu klasifikācijas sistēmu,
kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulu
(EK) Nr. 1059/2003 par kopējas statistiski teritoriālo vienību
klasifikācijas (NUTS) izveidi[12]. (56)
Lai izklāstītu
atbilstošu finanšu shēmu, Komisijai ar īstenošanas tiesību
aktiem, izmantojot objektīvu un pārskatāmu metodi, būtu
jāveic pieejamo saistību apropriāciju indikatīvs gada
sadalījums, lai koncentrētos uz reģioniem, kuri attīstībā atpaliek, tostarp reģioniem, kas saņem
pārejas posma atbalstu. (57)
Ir jānosaka minēto resursu ierobežojumi
mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” un
jānosaka objektīvi kritēriji to piešķiršanai reģioniem
un dalībvalstīm. Lai veicinātu nepieciešamo infrastruktūras
attīstības paātrināšanu transporta un enerģētikas
nozarē, kā arī informācijas un komunikācijas
tehnoloģiju jomā visā Savienībā, jāizveido
“Eiropas savienošanas” mehānisms. Gada apropriāciju piešķiršana
dalībvalstij no fondiem un summas, kas tiek pārskaitītas no
Kohēzijas fonda “Eiropas savienošanas” mehānismam
dalībvalstī, ir jāierobežo līdz maksimālajam apjomam,
kas tiks noteikts, ņemot vērā konkrētās dalībvalsts
spēju absorbēt šīs apropriācijas. Turklāt
saskaņā ar vērienīgo mērķi par nabadzības
mazināšanu, jāpārorientē pārtikas piegādes
sistēma vismazāk nodrošinātajiem cilvēkiem, lai
veicinātu sociālo iekļautību un Savienības
saskaņotu attīstību. Ir paredzēts mehānisms, ar kuru
līdzekļi tiks pārnesti uz šo instrumentu un ar kuru
nodrošinās, ka tie nāk no ESF piešķīrumiem, izmantojot
katrā valstī ESF piešķiramo struktūrfondu
minimālās procentuālās daļas netiešu atbilstošu
samazinājumu. (58)
Lai vēl vairāk koncentrētos uz
rezultātiem un stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu
sasniegšanu, pieci procenti no resursiem, kas paredzēti mērķim
“Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”, ir jāatliek
kā izpildes rezerve katram fondam un reģionu kategorijai katrā
dalībvalstī. (59)
Attiecībā uz fondiem un lai
nodrošinātu atbilstošu piešķīrumu katrai reģionu
kategorijai, resursus nedrīkst pārnest starp mazāk
attīstītajiem, pārejas un vairāk attīstītajiem
reģioniem, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos,
kas saistīti ar viena vai vairāku tematisko mērķu
sasniegšanu, un par ne vairāk kā 2 % no kopējās
apropriācijas konkrētajai reģionu kategorijai. (60)
Lai nodrošinātu īstu ekonomisko ietekmi,
saskaņā ar šīs regulas nosacījumiem atbalsts no fondiem
nedrīkstētu aizstāt dalībvalstu valsts izdevumus vai
līdzvērtīgus strukturālos izdevumus. Turklāt, lai
atbalsta piešķiršanā no fondiem tiktu ņemts vērā
plašāks ekonomiskais konteksts, valsts izdevumu apjoms būtu
jānosaka atkarībā no vispārējiem makroekonomiskajiem
apstākļiem, kuros notiek finansēšana, pamatojoties uz
rādītājiem, kas iekļauti stabilitātes un
konverģences programmās, kuras katru gadu iesniedz dalībvalstis
saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK)
Nr. 1466/1997 par budžeta stāvokļa uzraudzības un
ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[13]. Komisijai pārliecinoties
par papildināmības principa ievērošanu, būtu
jākoncentrējas uz dalībvalstīm, kurās mazāk
attīstītajos un pārejas reģionos dzīvo vismaz
15 % no iedzīvotājiem, ņemot vērā tiem
piešķirto finanšu resursu apjomu. (61)
Ir nepieciešams paredzēt papildu noteikumus
par fondu atbalstīto darbības programmu plānošanu,
pārvaldību, uzraudzību un kontroli. Darbības
programmās būtu jānosaka prioritārie virzieni, kas atbilst
katram tematiskajam mērķim, jāizstrādā konsekventa
intervences loģika, lai risinātu noteiktās attīstības
vajadzības, un jāsagatavo sistēma izpildes
novērtēšanai. Turklāt tajās būtu jāietver citi
elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šo fondu efektīvu un
lietderīgu īstenošanu. (62)
Lai uzlabotu papildināmību un vienkāršotu īstenošanu,
jābūt iespējai apvienot atbalstu no KF un ERAF ar atbalstu no
ESF kopīgās darbības programmās atbilstīgi izaugsmes
un nodarbinātības mērķim. (63)
Lieli projekti ir
ievērojama Savienības izdevumu daļa un šie projekti bieži vien
ir stratēģiski svarīgi, lai īstenotu Savienības
stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei. Tādēļ ir pamatoti, ka Komisija aizvien
apstiprinās liela mēroga darbības saskaņā ar šo
regulu. Skaidrības labad šajā nolūkā ir atbilstoši
definēt liela projekta saturu. Turklāt Komisijai būtu
jābūt iespējai atteikt atbalstu lielam projektam, ja šāda
atbalsta piešķiršana nav pamatota. (64)
Lai dotu dalībvalstīm
iespēju īstenot darbības programmas daļu, izmantojot uz
rezultātiem balstītu pieeju, ir lietderīgi izstrādāt
kopīgu rīcības plānu, kurā nosaka to pasākumu
kopumu, kas jāveic atbalsta saņēmējam, lai stimulētu
darbības programmas mērķu sasniegšanu. Lai vienkāršotu un
nostiprinātu fondu koncentrēšanos uz rezultātiem,
kopīgā rīcības plāna pārvaldība būtu
jāveic, pamatojoties vienīgi uz kopīgi saskaņotiem
starpposma mērķiem, gala mērķiem un rezultātiem, kas
noteikti Komisijas lēmumā, ar kuru tiek pieņemts kopīgais
rīcības plāns. Arī kopīga rīcības plāna
kontrole un revīzija būtu jāattiecina tikai uz minēto
starpposma mērķu, gala mērķu un rezultātu sasniegšanu.
Attiecīgi ir nepieciešams paredzēt noteikumus par kopīgā
rīcības plāna sagatavošanu, saturu, pieņemšanu, finanšu
pārvaldību un kontroli. (65)
Ja pilsētas
vai teritoriālās attīstības stratēģijai ir
vajadzīga integrēta pieeja, jo tā paredz ieguldījumus
atbilstoši vienas vai vairāku darbības programmu vairāk
nekā vienam prioritārajam virzienam, fondu atbalstītie
pasākumi jāveic kā integrēts teritoriāls ieguldījums
saistībā ar darbības programmu. (66)
Ir jāpieņem īpaši noteikumi par uzraudzības
komitejas darbību un gada ziņojumiem par fondu atbalstīto
darbības programmu īstenošanu. Papildu noteikumi par ELFLA īpašo
darbību ir ietverti attiecīgajos nozares tiesību aktos. (67)
Lai nodrošinātu
vajadzīgās un aktuālākās informācijas
pieejamību par programmas īstenošanu, dalībvalstīm
regulāri jāsniedz Komisijai pamatdati. Lai izvairītos no papildu
sloga dalībvalstīm, jāsniedz tikai pastāvīgi
vākti dati un tie jānosūta, izmantojot elektronisku datu
apmaiņu. (68)
Saskaņā ar Līguma 175. pantu
Komisija ik pēc trim gadiem iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei,
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai
kohēzijas ziņojumus par progresu Savienības ekonomiskās,
sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu
sasniegšanā. Ir jānosaka šāda ziņojuma saturs. (69)
Ir lietderīgi, ka Komisija sadarbībā
ar dalībvalstīm veic fondu ex post izvērtējumu, lai
iegūtu attiecīga līmeņa informāciju par finansēto
intervences pasākumu rezultātiem un ietekmi. Turklāt ir
vajadzīgi īpaši noteikumi, lai izveidotu procedūru fondu izvērtēšanas
plānu apstiprināšanai. (70)
Ir svarīgi par Savienības fondu
sasniegumiem informēt plašu sabiedrību. Pilsoņiem ir
tiesības zināt, kā tiek ieguldīti Savienības finanšu
resursi. Pienākums nodrošināt, lai plašai sabiedrībai tiktu
sniegta atbilstošā informācija, būtu jāuzņemas gan
vadošajām iestādēm, gan atbalsta saņēmējiem. Lai
nodrošinātu efektīvu informācijas sniegšanu sabiedrībai par
plašu un spēcīgu sinerģiju starp informācijas
darbībām, kas veiktas pēc Komisijas iniciatīvas, budžets,
kas piešķirts informācijas darbībām saskaņā ar šo
regulu, jāvelta arī Eiropas Savienības politisko prioritāšu
korporatīvajai komunikācijai, ja tās ir saistītas ar
šīs regulas vispārējiem mērķiem. (71)
Lai nodrošinātu plašu informācijas
izplatīšanu par fondu sasniegumiem un Savienības nozīmi tajos un
informētu potenciālos atbalsta saņēmējus par
finansējuma iespējām, šajā regulā jāparedz
sīki izstrādāti noteikumi par informēšanas un saziņas
pasākumiem, kā arī atsevišķām šādu pasākumu
tehniskajām iezīmēm. (72)
Lai uzlabotu ar finansējuma iespējām
un projektu atbalsta saņēmējiem saistītās
informācijas pieejamību un pārredzamību, katrā
dalībvalstī būtu jādara pieejama atsevišķa
tīmekļa vietne vai tīmekļa portāls, kurā sniegta
informācija par visām darbības programmām, kā arī
uzskaitītas darbības, kas tiek atbalstītas saskaņā ar
katru darbības programmu. (73)
Ir jānosaka elementi tās
līdzfinansējuma likmes modulēšanai, ko no fondiem piešķir
darbības programmām, jo īpaši lai stiprinātu
Savienības līdzekļu daudzkāršojošā ietekme. Turklāt
jānosaka līdzfinansējuma maksimālā likme katrai
reģionu kategorijai, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots
līdzfinansējuma princips, attiecīgajā valsts atbalsta
līmenī. (74)
Dalībvalstīm ir
jāieceļ vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde un
funkcionāli neatkarīga revīzijas iestāde katrai
darbības programmai. Lai nodrošinātu dalībvalstīm
elastību kontroles sistēmu izveidošanā, ir lietderīgi dot
iespēju vadības iestādei veikt sertifikācijas iestādes
uzdevumus. Būtu jāļauj dalībvalstij arī
izraudzīties starpniekinstitūcijas konkrētu vadošās
iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai.
Tādā gadījumā dalībvalstij būtu precīzi
jānosaka šādas starpniekinstitūcijas attiecīgie
pienākumi un uzdevumi. (75)
Vadības iestāde ir galvenokārt
atbildīga par fondu efektīvu un lietderīgu īstenošanu un
tādējādi tā veic daudzus uzdevumus saistībā ar
programmu pārvaldību un uzraudzību, finanšu vadību un
kontroli, kā arī projektu atlasi. Būtu jānosaka tās
pienākumi un uzdevumi. (76)
Sertifikācijas iestādei būtu
jāsagatavo un jāiesniedz Komisijai maksājumu pieteikumi. Tai
būtu jāsagatavo gada pārskati, kuros apliecina gada
pārskatu pilnīgumu, precizitāti un ticamību un to, ka
pārskatos norādītie izdevumi atbilst piemērojamajiem Savienības
un valstu noteikumiem. Būtu jānosaka tās pienākumi un
uzdevumi. (77)
Revīzijas iestādei būtu
jānodrošina pārvaldības un uzraudzības sistēmu
revīzija, pamatojoties uz atbilstoši atlasītām
darbībām un uz gada pārskatiem. Būtu jānosaka tās
pienākumi un uzdevumi. (78)
Lai ņemtu vērā pārvaldības
un kontroles sistēmu specifisko organizāciju attiecībā uz
ERAF, ESF un kohēzijas fondiem un vajadzību nodrošināt
proporcionālu pieeju, ir vajadzīgi īpaši noteikumi par
vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes akreditāciju
un akreditācijas atsaukšanu. (79)
Neskarot Komisijas pilnvaras
attiecībā uz finanšu kontroli, būtu jāpastiprina
dalībvalstu un Komisijas sadarbība šajā jomā un
jānosaka kritēriji, kas ļauj Komisijai saistībā ar
tās valsts sistēmu kontroles stratēģiju noteikt valsts
revīzijas iestāžu ticamības līmeni. (80)
Papildus kopīgiem noteikumiem
par finanšu pārvaldību ir vajadzīgi arī noteikumi par ERAF,
ESF un Kohēzijas fondu. Jo īpaši, lai Komisija gūtu pamatotu
apliecinājumu pirms gada grāmatojumu noskaidrošanas, pieprasītie
starpposma maksājumi būtu jāatlīdzina pēc likmes
90 % no summas, kas tiek iegūta, līdzfinansējuma likmi par
katru prioritāro virzienu, kas noteikta lēmumā par darbības
programmas pieņemšanu, piemērojot attiecināmajiem izdevumiem par
prioritāro virzienu. Nesamaksātās summas būtu
jāizmaksā dalībvalstīm pēc gada grāmatojuma
noskaidrošanas, ja ir pietiekama pārliecība, ka izdevumi ir
atbilstoši attiecībā uz gadu par kuru veic grāmatojumu
noskaidrošanu. (81)
Lai nodrošinātu, ka
saņēmēji saņem atbalstu pēc iespējas
ātrāk, un stiprinātu Komisijas pārliecību, ir
lietderīgi noteikt, ka maksājumu pieteikumos jāiekļauj
tikai tie izdevumi, kuriem atbalsts ir izmaksāts
saņēmējiem. Iepriekšēju finansējumu būtu katru
gadu jāparedz, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīm ir pietiekami
līdzekļi, lai darbotos saskaņa ar šādiem pasākumiem.
Šāds iepriekšējs finansējums katru gadu jāiekļauj
grāmatojumu noskaidrošanā. (82)
Lai nodrošinātu
vispārējo noteikumu atbilstošu piemērošanu attiecībā
uz atbrīvošanu no saistībām, fondiem paredzētajos
noteikumos būtu sīki jāizklāsta, kā tiek noteikti
termiņi atbrīvošanai no saistībām un kā tiek
aprēķinātas attiecīgās summas. (83)
Jānosaka sīki
izstrādātas procedūras fondiem piemērojamai gada
grāmatojumu noskaidrošanai, lai nodrošinātu šo pasākumu skaidru
pamatu un juridisko noteiktību. Ir svarīgi paredzēt ierobežotu
iespēju dalībvalstij paredzēt gada grāmatojumos summu, uz
kuru revīzijas iestāde attiecinās notiekošo procedūru. (84)
Gada grāmatojumu
noskaidrošana būt jāveic kopā ar pabeigto darbību (ERAF un
KF) vai izdevumu (ESF) gada pārskatu. Lai samazinātu izmaksas
saistībā ar darba programmu galīgo slēgšanu, mazinātu
saņēmēju administratīvo slogu un nodrošinātu juridisko
noteiktību, gada pārskatiem būtu jābūt
obligātiem, tādējādi samazinot apliecinošo dokumentu
uzglabāšanas laiku un periodu, kādā var veikt darbību
revīziju un piemērot finanšu korekcijas. (85)
Lai aizsargātu Savienības
finansiālās intereses un nodrošinātu līdzekļus
programmu efektīvai īstenošanai, būtu jābūt
pasākumiem, kas ļauj Komisijai apturēt maksājumus prioritārā
virziena vai darbības programmas līmenī. (86)
Ir atbilstoši noteikt
īpašu kārtību un procedūras finanšu korekcijām, ko
veic dalībvalstis un Komisija attiecībā uz fondiem, lai
nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstīm. (87)
Darbību revīzijas
biežumam jābūt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu
no fondiem. Jo īpaši veikto revīziju skaits ir jāsamazina, ja
kopējie attiecināmie izdevumi par darbību nepārsniedz
EUR 100 000. Tomēr būtu jābūt iespējai veikt
revīzijas jebkurā laikā, ja ir pazīmes, kas liecina par
neatbilstību vai krāpšanu, vai kā daļu no revīzijas
atlases pēc pabeigtas darbības slēgšanas. Lai Komisijas
veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku,
Komisijai būtu jābūt iespējai samazināt revīzijas
darbu attiecībā uz darbības programmām, kurās nav
ievērojami pārkāpumi vai gadījumiem, kad var paļauties
uz revīzijas iestādi. (88)
Lai papildinātu un grozītu konkrētus
nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai saskaņā ar
Līguma 290. pantu būtu piešķiramas pilnvaras pieņemt
aktus attiecībā uz rīcības kodeksu par mērķiem un
kritērijiem, lai atbalstītu partnerības īstenošanu,
vienotā stratēģiskā satvara pieņemšanu, papildu
noteikumus par izaugsmes un konkurētspējas rezerves piešķiršanu,
tās teritorijas un iedzīvotāju
definīciju, uz kuriem attiecas vietējās attīstības
stratēģijas, sīki izstrādātus noteikumus par finanšu
instrumentiem (ex ante novērtējums, izdevumu
atbilstība, neatbalstīto darbību veidi, atbalsta apvienošana,
aktīvu nodošana un pārvaldība, maksājumu pieprasījumi
un gada iemaksu kapitalizācija), vienotās likmes definīciju
darbībām, no kurām gūst ienākumus,
dalībvalstu pienākumus attiecībā uz procedūru
ziņošanai par pārkāpumiem un nepamatoti samaksāto summu
atgūšanai, paraugu, pēc kura jāsagatavo pārvaldības
ticamības deklarācija par pārvaldības un kontroles
sistēmas darbību, valsts revīzijas nosacījumus, vadošo
iestāžu un sertifikācijas iestāžu akreditācijas
kritērijus, vispāratzītu datu nesēju identifikāciju,
piemērojamās finanšu korekcijas līmeni, pielikumu grozīšanu
un īpašajiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai veicinātu
pāreju no Regulas (EK) Nr. 1083/2006. Komisijai arī būtu
jābūt pilnvarotai grozīt I un IV pielikumu, lai ņemtu
vērā turpmākās pielāgošanas vajadzības. Ir
īpaši svarīgi, lai sagatavošanas darba gaitā Komisija veiktu
pienācīgu apspriešanos, tostarp ekspertu līmenī. (89)
Komisijai, sagatavojot un
izstrādājot deleģētus aktus, būtu jānodrošina,
lai attiecīgos dokumentus vienlaicīgi, savlaicīgi un
pienācīgi nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei. (90)
Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras
ar īstenošanas tiesību aktiem attiecībā uz VSS fondiem
pieņemt lēmumus, ar ko piešķir izpildes rezervi, un
lēmumus, ar ko aptur maksājumus saistībā ar
dalībvalstu ekonomikas politiku, un attiecībā uz fondiem –
lēmumus, ar ko pieņem darbības programmas, lēmumus, ar ko
apstiprina lielus projektus, lēmumus, ar ko aptur maksājumus, un
lēmumus par finanšu korekcijām. (91)
Lai nodrošinātu
vienādus nosacījumus šī regulas īstenošanai,
īstenošanas pilnvaras saistībā ar metodoloģiju, kas
attiecas uz klimata pārmaiņu mērķiem,
standarta noteikumiem un nosacījumiem par finanšu instrumentu uzraudzību,
metodoloģiju neto ienākumu aprēķināšanai
saistībā ar projektiem, no kuriem gūst ienākumus, to
reģionu un dalībvalstu identifikāciju, kuri atbilst
mērķa “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”
kritērijiem, darbības programmas paraugu attiecībā uz fondiem,
formātu, kādā sniedzama informācija par lieliem projektiem,
metodoloģiju lielu projektu izmaksu un labumu analīzes veikšanai,
kopīgā rīcības plāna standarta formātu, gada un
nobeiguma īstenošanas ziņojumu paraugu, informācijas un
publicitātes pasākumu tehniskajām iezīmēm,
dalībvalstu veikto informācijas apmaiņu un pārbaudēm
uz vietas, pārvaldības deklarācijas paraugu, revīzijas
stratēģijas, atzinuma un gada kontroles ziņojuma paraugiem,
revīzijās savākto datu izmantošanu, maksājumu pieteikumu
paraugiem būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka
normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru
izmantošanu[14]. (92)
Ar šo regulu aizstāj Padomes 2006. gada
11. jūlija Regulu (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz
vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu
un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999[15].
Tādēļ minētā regula būtu jāatceļ. (93)
Tā kā šīs regulas mērķi,
proti, mazināt būtiskas dažādu reģionu attīstības
līmeņa atšķirības un vismazāk attīstīto
reģionu atpalicību, jo īpaši lauku apvidos, apvidos, kurus skar
rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģionos,
kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska
atpalicība, nevar pietiekamā mērā sasniegt dalībvalstu
līmenī, bet to var labāk sasniegt Savienības
līmenī, Savienība var noteikt attiecīgus pasākumus
saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma
par Eiropas Savienību 5. pantā.
Saskaņā ar minētajā pantā noteikto
proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos
pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa
sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. PIRMĀ DAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS 1. pants
Priekšmets Šī regula paredz kopīgus noteikumus,
kas piemērojami Eiropas Reģionālās attīstības
fondam (ERAF), Eiropas Sociālajam fondam (ESF), Kohēzijas fondam
(KF), Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA)
un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondam (EJZF), kuri darbojas
saskaņā ar vienoto stratēģisko satvaru (“VSS fondi”).
Tā arī paredz noteikumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu
VSS fondu efektivitāti un to savstarpējo koordināciju un koordināciju
ar citiem Savienības instrumentiem. Šajā regulā ir arī
paredzēti vispārīgi noteikumi, kas reglamentē ERAF, ESF
(abi kopā “struktūrfondi”) un KF. Ar šo regulu nosaka
struktūrfondu un KF (“fondi”) uzdevumus, prioritāros mērķus
un organizāciju, dalībvalstu un reģionu atbilstības
kritērijus saistībā ar atbalsta saņemšanu no šiem fondiem,
pieejamos finanšu līdzekļus un to piešķiršanas kritērijus. Šajā regulā izklāstītie
noteikumi ir piemērojami, neskarot noteikumus, ko paredz Eiropas
Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [..]/2012 par kopējās
lauksaimniecības politikas[16]
finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību (turpmāk “KLP
regula”), un īpašos noteikumus, kas paredzēti šādās
regulās: (1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012 par Eiropas Reģionālās attīstības
fondu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1080/2006[17] (“ERAF regula”); (2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012 par Eiropas Sociālo fondu un ar ko atceļ Regulu
(EK) Nr. 1081/2006[18]
(“ESF regula”); (3)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012, ar ko izveido Kohēzijas fondu un atceļ Regulu
(EK) Nr. 1084/2006[19]
(“KF regula”); (4)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012 par Eiropas teritoriālo sadarbību[20] (“ETS regula”); (5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012 par Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku
attīstībai un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 11698/2005[21] (“ELFLA regula”); (6)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. [..]/2012 par Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un
ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1198/2006[22] (“EJZF regula”). 2. pants
Definīcijas Šajā regulā finanšu instrumentu
definīcijas, kā noteiktas Finanšu regulā, piemēro VSS fondu
atbalstītajiem finanšu instrumentiem, ja vien šajā regulā nav
noteikts citādi. Turklāt piemēro šādas
definīcijas: (1)
“Savienības stratēģija gudrai,
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” ir mērķi un
uzdevumi, kas virza dalībvalstu un savienības darbību un kas
noteikti Komisijas paziņojumā “Eiropa 2020: Stratēģija
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”, kā
arī ietverti Eiropadomes 2010.gada 17. jūnija secinājumos
kā I pielikums (Jauna Eiropas nodarbinātības un izaugsmes
stratēģija, ES pamatmērķi) un Padomes 2010.gada
21. oktobra Lēmumā par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm, kā arī šādu mērķu
un dalītu uzdevumu pārskatīšanu; (2)
“vienotais stratēģiskais satvars” ir
dokuments, kas Savienības gudras, ilgtspējīgas un
iekļaujošas izaugsmes stratēģijas mērķus
pārvērš galvenajās darbībās, kas saistītas ar VSS
fondiem, nosaka katram tematiskajam mērķim galvenās
darbības, kas jāatbalsta katram VSS fondam, un mehānismus, lai
nodrošinātu VSS fondu plānošanas saskaņotību un
saderību ar dalībvalstu un Savienības ekonomisko un
nodarbinātības politiku; (3)
“īpaši fondu noteikumi” ir noteikumi, kas
paredzēti šīs regulas trešajā daļā vai noteikti,
pamatojoties uz šīs regulas trešo daļu, vai īpašu vai
vispārēju regulējumu, kurš reglamentē vienu vai
vairākus no VSS fondiem, kas minēti vai uzskaitīti 1. panta
trešajā daļā; (4)
“plānošana” ir organizēšanas, lēmumu
pieņemšanas un finanšu resursu piešķiršanas process vairākos
posmos, kas paredzēts, lai vairāku gadu gaitā īstenotu
Savienības un dalībvalstu kopīgo rīcību
nolūkā sasniegt Savienības stratēģiju gudrai,
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei; (5)
“programma” ir “darbības programma”, kas
minēta šīs regulas trešajā daļā un EJZF regulā, un
“lauku attīstības programma”, kas minēta ELFLA regulā; (6)
“prioritāte” ir “prioritārais virziens”,
kas minēts šīs regulas trešajā daļā, un
“Savienības prioritāte”, kas minēta EJZF regulā un ELFLA
regulā; (7)
“darbība” ir projekts, līgums,
darbība vai projektu grupa, ko izraugās attiecīgās
darbības programmas vadošā iestāde vai tās
atbildībā un kas veicina attiecīgās prioritātes vai
prioritāšu mērķu sasniegšanu; attiecībā uz finanšu
instrumentiem darbība ir finanšu piešķīrumi finanšu
instrumentiem no programmas un turpmākais finansiālais atbalsts, ko
sniedz šie finanšu instrumenti; (8)
“atbalsta saņēmējs” ir publiska vai
privāta struktūra, kas ir atbildīga par darbību
sākšanu vai to sākšanu un īstenošanu; attiecībā uz
valsts atbalstu “atbalsta saņēmējs” ir struktūra, kas
saņem atbalstu; attiecībā uz finanšu instrumentiem “atbalsta
saņēmējs” ir struktūra, kas īsteno finanšu
instrumentu; (9)
“galīgais saņēmējs” ir
juridiska vai fiziska persona, kas saņem finansiālu atbalstu no
finanšu instrumenta; (10)
“valsts atbalsts” ir atbalsts, uz ko attiecas
Līguma 107. panta 1. punkts, un šīs regulas nolūkos
uzskata, kas tas ietver arī de minimis atbalstu tādā
nozīmē, kā to paredz Komisijas 2006. gada 15. decembra
Regula (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un
88. panta piemērošanu de minimis atbalstam[23], Komisijas 2007. gada
20. decembra Regula (EK) Nr. 1535/2007 par EK līguma 87. un
88. panta piemērošanu de minimis atbalstam
lauksaimniecības produktu ražošanas nozarē[24] un Komisijas 2007. gada
24. jūlija Regula (EK) Nr. 875/2007 par EK līguma 87. un
88. panta piemērošanu de minimis atbalstam
zivsaimniecības nozarē un par Regulas (EK) Nr. 1860/2004
grozīšanu[25]; (11)
“pabeigta darbība” ir darbība, kura ir
fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un attiecībā uz
kuru atbalsta saņēmēji ir veikuši visus saistītos
maksājumus un atbalsta saņēmējiem ir izmaksāts
atbilstošais valsts ieguldījums; (12)
“publiskais atbalsts” ir jebkurš finansiāls
atbalsts darbības finansēšanai, kura izcelsme ir valsts,
reģionālo iestāžu vai pašvaldības iestāžu budžets, ar
VSS fondiem saistīts Savienības budžets, publisko tiesību
subjektu budžets vai valsts iestāžu vai publisko tiesību subjektu
apvienību budžets; (13)
“publisko tiesību subjekts” ir jebkura
publisko tiesību struktūra Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvas 2004/18/EK[26]
1. panta 9. punkta nozīmē un jebkura Eiropas
teritoriālās sadarbības grupa (ETSG), kas izveidota
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK)
Nr. 1082/2006[27],
neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgajiem valsts
īstenošanas noteikumiem ETSG uzskata par publisko tiesību subjektu
vai privāto tiesību subjektu; (14)
“dokuments” ir informācijas nesējs
papīra vai elektroniskā formātā, kas ietver
informāciju, kura ir būtiska saistībā ar šo regulu; (15)
“starpniekinstitūcija” ir jebkura valsts vai
privāta struktūra, kas darbojas vadošās iestādes vai
sertifikācijas iestādes atbildībā vai kas šādu
iestāžu vārdā veic pienākumus attiecībā pret
atbalsta saņēmējiem, kas īsteno darbības; (16)
“vietējās attīstības
stratēģija” ir saskaņots darbību kopums vietējo
mērķu un vajadzību izpildei, kas stimulē Savienības
stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei un tiek īstenots partnerībā atbilstošajā
līmenī; (17)
“caurviju slēgšana” ir darbību
slēgšana gada grāmatojumu noskaidrošanas rezultātā un pirms
programmas vispārējās slēgšanas; (18)
“partnerības līgums” ir dokuments, kuru
sagatavojusi dalībvalsts, iesaistot partnerus atbilstoši
daudzlīmeņu pārvaldības pieejai, un kurā
izklāstīta dalībvalsts stratēģija, prioritātes un
kārtība attiecībā uz VSS fondu efektīvu un
lietderīgu izmantošanu, lai īstenotu Savienības gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģiju, un
kuru pēc novērtēšanas un apspriešanās ar
dalībvalstīm apstiprina Komisija; (19)
“reģionu kategorija” nozīmē, ka
reģioni ir kategorizēti kā “mazāk attīstīti
reģioni”, “pārejas reģioni” vai “vairāk attīstīti
reģioni” saskaņā ar 82. panta 2. punktu; (20)
“maksājuma pieprasījums” ir
maksājuma pieteikums vai izdevumu deklarācija, ko dalībvalsts
iesniedz Komisijai; (21)
“EIB” ir Eiropas Investīciju banka, Eiropas
Investīciju fonds un Eiropas Investīciju bankas
meitasuzņēmumi; (22)
“MVU” ir mikrouzņēmums, mazs vai
vidējs uzņēmums Komisijas Ieteikuma 2003/361/EK vai tā
turpmāko grozījumu nozīmē; (23)
“grāmatvedības gads” trešās
daļas nolūkā ir laikposms no 1. jūlija līdz
30. jūnijam, izņemot pirmo grāmatvedības gadu, kas ir
laikposms no izdevumu atbilstības sākuma datuma līdz
2015. gada 30.jūnijam. Pēdējais
grāmatvedības gads ir no 2022.gada 1.jūlija līdz
2023. gada 1. jūnijam; (24)
“finanšu gads” trešās daļas
nolūkā ir no 1. janvāra līdz 31. decembrim. OTRĀ DAĻA
KOPĪGI NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI VSS FONDIEM I SADAĻA
Principi attiecībā uz Savienības atbalstu VSS fondiem 3. pants
Darbības
joma Šajā daļā izklāstītie
noteikumi ir piemērojami, neskarot trešajā daļā
paredzētos noteikumus. 4. pants
Vispārīgi principi 1. VSS fondi sniedz atbalstu ar
tādu daudzgadu programmu starpniecību, kas papildina valsts,
reģionālo un vietējo intervenci, lai īstenotu
Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei, ņemot vērā Integrētās
pamatnostādnes, konkrētajai valstij adresētos ieteikumus
saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu attiecīgos
Padomes ieteikumus, kas pieņemti saskaņa ar Līguma
148. panta 4. punktu. 2. Komisija un dalībvalstis
nodrošina, lai atbalsts no VSS fondiem būtu saderīgs ar
Savienības politikas virzieniem un prioritātēm un
papildinātu citus Savienības instrumentus. 3. Atbalsts no VSS fondiem
īstenojams, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm. 4. Dalībvalstis un
struktūras, ko tās izraudzījušās šim mērķim, ir
atbildīgas par programmu īstenošanu un savu uzdevumu veikšanu
saskaņā ar šo regulu un īpašajiem fondu noteikumiem
atbilstošajā teritoriālajā līmenī atbilstoši
konkrētās dalībvalsts institucionālajam, tiesiskajam regulējumam
un finanšu shēmai un ievērojot šo regulu un īpašos fondu noteikumus. 5. Nosakot kārtību
attiecībā uz VSS fondu īstenošanu un izmantošanu un jo
īpaši finanšu un administratīvajiem resursiem, kas vajadzīgi VSS
fondu īstenošanai, saistībā ar ziņošanu, izvērtēšanu,
vadību un kontroli, ņem vērā proporcionalitātes principu
un piešķirtā atbalsta līmeni. 6. Komisija un dalībvalstis
saskaņā ar to attiecīgajām atbildības jomām
nodrošina koordināciju starp VSS fondiem un ar citiem Savienības
politikas virzieniem un instrumentiem, tostarp tiem, kas saistīti ar Savienības
ārējo darbību. 7. Eiropas Savienības
budžeta daļu, kas piešķirta VSS fondiem, izpilda pēc
dalītas pārvaldības principa starp dalībvalstīm un
Komisiju saskaņā ar 53. panta b) punktu Padomes
2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom)
Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu
vispārējam budžetam (turpmāk “Finanšu regula”)[28], izņemot KF summu, kas
pārnesta uz Eiropas savienošanas mehānismu, kas minēts
84. panta 4. punktā, un novatoriskas darbības pēc
Komisijas ierosmes saskaņā ar ERAF regulas 9. pantu un tehnisko
palīdzību pēc Komisijas ierosmes. 8. Komisija un dalībvalstis
piemēro pareizas finanšu pārvaldības principu saskaņā
ar Finanšu regulas 73. pantu. 9. Komisija un dalībvalstis
nodrošina VSS fondu efektivitāti, jo īpaši veicot uzraudzību,
ziņošanu un izvērtēšanu. 10. Komisija un dalībvalstis
veic savus attiecīgos uzdevumus saistībā ar VSS fondiem ar
mērķi mazināt administratīvo slogu atbalsta
saņēmējiem. 5. pants
Partnerība un
daudzlīmeņu pārvaldība 1. Attiecībā uz
partnerības līgumu un katru programmu dalībvalsts organizē
partnerību ar šādiem partneriem: (a)
kompetentām reģionālām,
vietējām, pilsētu un citām valsts iestādēm; (b)
ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem; (c)
struktūrām, kas pārstāv
pilsonisko sabiedrību, tostarp vides partneriem, nevalstiskām
organizācijām un struktūrām, kas ir atbildīgas par
līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu. 2. Atbilstoši
daudzlīmeņu pārvaldības pieejai dalībvalstis iesaista
partnerus partnerības līgumu un progresa ziņojumu
sagatavošanā, kā arī programmu sagatavošanā,
īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā.
Partneri piedalās programmu uzraudzības komitejās. 3. Komisija ir pilnvarota
pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 140. pantu,
lai paredzētu Eiropas rīcības kodeksu, kas nosaka
mērķus un kritērijus, lai atbalstītu partnerības
īstenošanu un veicinātu informācijas, pieredzes, rezultātu
un labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm. 4. Vismaz reizi gadā
attiecībā uz katru VSS fondu Komisija konsultē
organizācijas, kas pārstāv partnerus Savienības
līmenī, par to, kā īstenot no VSS fondiem saņemto
atbalstu. 6. pants
Atbilstība
Savienības un valstu tiesību aktiem VSS fondu finansētās darbības
atbilst piemērojamiem Savienības un valstu tiesību aktiem. 7. pants
Vīriešu un sieviešu
līdztiesības samērs un nediskriminācija Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai
programmu sagatavošanā un īstenošanā tiktu veicināta
vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu
līdztiesības principa integrēšana. Dalībvalstis un Komisija veic
atbilstīgus pasākumus, lai programmu sagatavošanā un īstenošanā
novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās
izcelsmes, ticības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma
vai seksuālās orientācijas dēļ. 8. pants
Ilgtspējīga
attīstība VSS fondu mērķus tiecas sasniegt,
ņemot vērā ilgtspējīgu attīstību un
Savienībā sekmējot mērķi aizsargāt un uzlabot
vidi, kā izklāstīts Līguma 11. un 19. pantā,
ņemot vērā principu “piesārņotājs maksā”. Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai
partnerības līgumu un programmu sagatavošanā un
īstenošanā tiktu veicināta vides aizsardzības prasību
ievērošana, resursu efektivitāte, klimata pārmaiņu seku
mazināšana, pielāgošanās klimata pārmaiņām,
izturība pret katastrofām un riska novēršana un pārvaldība.
Dalībvalstis sniedz informāciju par atbalstu klimata
pārmaiņu mērķu sasniegšanā, izmantojot Komisijas
pieņemto metodoloģiju. Minēto metodoloģiju Komisija
pieņem, izmantojot īstenošanas aktu. Īstenošanas aktu
pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta
143. panta 3. punktā. II SADAĻA
STRATĒĢISKĀ PIEEJA I NODAĻA
Tematiskie mērķi VSS fondiem un vienots stratēģiskais
satvars 9. pants
Tematiskie
mērķi Lai sekmētu Savienības
stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei, katrs VSS fonds atbalsta šādus tematiskos mērķus: (1)
nostiprināt pētniecību,
tehnoloģiju attīstību un inovāciju; (2)
uzlabot informācijas un komunikācijas
tehnoloģiju pieejamību, izmantošanu un kvalitāti; (3)
uzlabot mazo un vidējo uzņēmumu,
kā arī lauksaimniecības nozares (attiecībā uz ELFLA)
un zivsaimniecības un akvakultūras nozares (attiecībā uz
EJZF) konkurētspēju; (4)
atbalstīt pāreju uz ekonomiku ar zemu
oglekļa dioksīda emisiju līmeni visās nozarēs; (5)
veicināt pielāgošanos klimata
pārmaiņām, riska novēršanu un pārvaldību; (6)
aizsargāt vidi un veicināt resursu
efektivitāti; (7)
veicināt ilgtspējīgu transportu un
novērst trūkumus galvenajās tīkla
infrastruktūrās; (8)
veicināt nodarbinātību un
atbalstīt darbaspēka mobilitāti; (9)
veicināt sociālo iekļaušanu un
apkarot nabadzību; (10)
ieguldīt izglītībā,
prasmēs un mūžizglītībā; (11)
uzlabot institucionālās spējas un
efektīvu valsts pārvaldi. Tematiskos mērķus izsaka
prioritātēs, kas īpaši attiecas uz katru VSS fondu, un
izklāsta īpašajos fondu noteikumos. 10. pants
Vienots
stratēģiskais satvars Lai veicinātu saskaņotu,
līdzsvarotu un ilgtspējīgu Savienības attīstību,
vienots stratēģiskais satvars pārvērš Savienības
stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei mērķus VSS fondu galvenajās darbībās. 11. pants
Saturs Vienotais stratēģiskais satvars
nosaka: (a)
attiecībā uz katru tematisko
mērķi — galvenās darbības, kas jāatbalsta katram
VSS fondam; (b)
galvenās teritoriālās problēmas
pilsētu, lauku, piekrastes un zvejas reģioniem, kā arī
Līguma 174. un 349. pantā minētajiem reģioniem ar
īpašām teritoriālām iezīmēm, kuras jārisina
VSS fondiem; (c)
horizontālos principus un politikas
mērķus VSS fondu īstenošanai; (d)
prioritārās jomas katra VSS fonda
sadarbības pasākumiem, attiecīgā gadījumā
ņemot vērā makroreģionālās un jūras baseinu
stratēģijas; (e)
mehānismus VSS fondu savstarpējai
koordinācijai un to koordinācijai ar citiem atbilstošiem
Savienības politikas virzieniem un instrumentiem, tostarp
ārējiem sadarbības instrumentiem; (f)
mehānismus, lai nodrošinātu VSS fondu
plānošanas saskaņotību un saderību ar katrai valstij
īpašiem ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta
2. punktu un attiecīgajiem Padomes ieteikumiem, kas pieņemti
saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu. 12. pants
Pieņemšana un
pārskatīšana Komisija saskaņā ar vienoto
stratēģisko satvaru ir pilnvarota pieņemt deleģētu
aktu trīs mēnešu laikā no šīs regulas pieņemšanas. Ja notiek būtiskas izmaiņas
Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei, Komisija pārskata vienoto
stratēģisko satvaru un attiecīgā gadījumā,
izmantojot deleģētu aktu saskaņā ar 142. pantu,
pieņem pārskatītu vienoto stratēģisko satvaru. Sešu mēnešu laikā no
pārskatīta vienotā stratēģiskā satvara
pieņemšanas dalībvalstis vajadzības gadījumā ierosina
grozījumus savā partnerības līgumā un programmās,
lai nodrošinātu to atbilstību pārskatītajam vienotajam
stratēģiskajam satvaram.
II NODAĻA
Partnerības līgums 13. pants
Partnerības līguma
sagatavošana 1.
Katra dalībvalsts sagatavo partnerības
līgumu par laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz
2020. gada 31. decembrim. 2.
Partnerības līgumu dalībvalstis
izstrādā sadarbībā ar 5. pantā minētajiem
partneriem. Partnerības līgumu sagatavo, apspriežoties ar Komisiju. 3.
Partnerības līgums attiecas uz visu
atbalstu no VSS fondiem attiecīgajā dalībvalstī. 4.
Katra dalībvalsts nosūta savu
partnerības līgumu Komisijai trīs mēnešu laikā no
vienotā stratēģiskā satvara pieņemšanas. 14. pants
Partnerības līguma
saturs Partnerības
līgumā izklāsta: (a)
procedūru, lai nodrošinātu
pielāgošanu Savienības gudras, ilgtspējīgas un
iekļaujošas izaugsmes stratēģijai, tostarp: i) atšķirību un
attīstības vajadzību analīzi, atsaucoties uz tematiskajiem
mērķiem un galvenajām darbībām, kas noteiktas
vienotajā stratēģiskajā satvarā, un mērķiem,
kas noteikti konkrētajai valstij adresētajos ieteikumos
saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un
atbilstošajos Padomes ieteikumos, kas pieņemti saskaņā ar
Līguma 148. panta 4. punktu; ii) programmu ex ante
izvērtējumu kopsavilkuma analīzi, pamatojot tematisko
mērķu un VSS fondu piešķīrumu atlasi; iii) par katru tematisko mērķi —
to galveno rezultātu kopsavilkumu, kurus paredzēts sasniegt
attiecībā uz katru VSS fondu; iv) Savienības veiktu indikatīvu
atbalsta sadalījumu pa tematiskajiem mērķiem valsts
līmenī par katru VSS fondu, kā arī kopējo
indikatīvo atbalsta summu, kas paredzēta klimata pārmaiņu mērķiem; v) galvenās sadarbības
prioritārās jomas, attiecīgā gadījumā ņemot
vērā makroreģionālās un jūras baseinu
stratēģijas; vi) horizontālos principus un politikas
mērķus VSS fondu īstenošanai; vii) programmu sarakstu atbilstīgi ERAF,
ESF un KF, izņemot programmas atbilstīgi mērķim “Eiropas
teritoriālā sadarbība”, kā arī ELFLA un EJZF programmu
sarakstu, norādot attiecīgus indikatīvus sadalījumus pa VSS
fondiem un pa gadiem; (b)
integrētu pieeju teritoriālajai
sadarbībai, ko atbalsta VSS fondi, izklāstot: i) valsts un reģionālā
līmeņa mehānismus, kas nodrošina koordināciju starp VSS
fondiem un citiem Savienības un valsts finansējuma instrumentiem un
koordināciju ar EIB; ii) procedūru, lai nodrošinātu
integrētu pieeju VSS fondu izmantošanai pilsētu, lauku, piekrastes,
zvejas reģionu un to reģionu teritoriālajai
attīstībai, kuriem ir īpašas teritoriālas iezīmes, un
jo īpaši procedūru 28., 29. un 99. panta piemērošanai,
attiecīgā gadījumā papildinot ar to pilsētu sarakstu,
kuras piedalīsies ERAF Regulas 7. pantā minētajā
pilsētu attīstības platformā; (c)
integrētu pieeju, lai ņemtu
vērā to ģeogrāfisko reģionu īpašās
vajadzības, kurus visvairāk ietekmē nabadzība, vai to
mērķa grupu īpašās vajadzības, kurās ir
vislielākais diskriminācijas vai atstumtības risks, īpaši
ņemot vērā atstumtās kopienas, attiecīgā
gadījumā iekļaujot indikatīvu finanšu sadalījumu par
attiecīgajiem VSS fondiem; (d)
efektīvas īstenošanas nodrošināšanas
kārtību, tostarp: i) to starpposma mērķu un gala
mērķu konsolidētu tabulu, kuri noteikti programmās
attiecībā uz izpildi, kas minēta 19. panta
1. punktā, kopā ar metodoloģiju un mehānismu, lai
nodrošinātu saskaņotību starp programmām un VSS fondiem; ii) kopsavilkumu par ex ante
nosacījumu izpildes novērtējumu un darbībām, kas
jāveic valsts un reģionālā līmenī, kā
arī to īstenošanas grafiku, ja ex ante nosacījumi
nav izpildīti; iii) informāciju, kas vajadzīga
šīs regulas trešajā daļā paredzēto
papildināmības noteikumu ievērošanas ex ante
pārbaudei; iv) darbības, kas veiktas, lai
iesaistītu partnerus, un to nozīmi partnerības līguma un
progresa ziņojuma sagatavošanā, kā noteikts šīs regulas
46. pantā; (e)
VSS fondu efektīvas īstenošanas
nodrošināšanas kārtību, tostarp: i) novērtējumu par to, vai ir
jānostiprina iestāžu un — attiecīgā
gadījumā —atbalsta saņēmēju
administratīvā spēja, un šajā nolūkā veicamos
pasākumus; ii) kopsavilkumu par plānotajām
darbībām un atbilstošajiem mērķiem programmās, lai
mazinātu administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem; iii) esošo elektroniskās datu
apmaiņas sistēmu novērtējumu un darbības, kas
plānotas, lai visu informācijas apmaiņu starp atbalsta
saņēmējiem un iestādēm, kuras ir atbildīgas par
programmu pārvaldību un kontroli, varētu veikt tikai
elektroniskas datu apmaiņas veidā. 15. pants
Partnerības līguma
pieņemšana un grozīšana 1. Komisija novērtē
partnerības līguma atbilstību šai regulai, vienotajam
stratēģiskajam satvaram un attiecīgajai valstij
adresētajiem ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta
2. punktu un Padomes ieteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar
Līguma 148. panta 4. punktu, ņemot vērā programmu
ex ante izvērtējumus, un sagatavo savus apsvērumus
trīs mēnešu laikā no partnerības līguma iesniegšanas
dienas. Dalībvalsts iesniedz visu vajadzīgo papildinformāciju un
vajadzības gadījumā pārskata partnerības līgumu. 2. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, lēmumu apstiprināt partnerības
līgumu pieņem ne vēlāk kā sešus mēnešus no
dienas, kad to iesniegusi dalībvalsts, ar nosacījumu, ka ir
pietiekami ņemti vērā jebkuri Komisijas sagatavotie
apsvērumi. Partnerības līgums nestājas spēkā
līdz 2014. gada 1. janvārim. 3. Ja dalībvalsts ierosina
grozījumu partnerības līgumā, Komisija veic
novērtējumu saskaņā ar 1. punktu un
attiecīgā gadījumā, izmantojot īstenošanas aktus,
pieņem lēmumu apstiprināt grozījumu. III NODAĻA
Tematiskā koncentrācija, ex ante nosacījumi un
izpildes pārskatīšana 16. pants
Tematiskā
koncentrācija Dalībvalstis atbilstoši īpašajiem
fondu noteikumiem koncentrē atbalstu uz darbībām, kas rada
vislielāko pievienoto vērtību attiecībā uz
prioritātēm Savienības stratēģijā gudrai,
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei, risinot problēmas,
kas apzinātas konkrētajai valstij adresētajos ieteikumos
saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un
atbilstošajos Padomes ieteikumos, kas pieņemti saskaņā ar
Līguma 148. panta 4. punktu, kā arī ņemot
vērā valsts un reģionālās vajadzības. 17. pants
Ex ante nosacījumi 1.
Katram VSS fondam īpašajos fondu noteikumos
paredz ex ante nosacījumus. 2.
Dalībvalstis novērtē, vai ir
izpildīti piemērojamie ex ante nosacījumi. 3.
Ja partnerības līguma
nosūtīšanas dienā ex ante nosacījumi nav
izpildīti, dalībvalstis partnerības līgumā
izklāsta to darbību kopsavilkumu, kas veicamas valsts un
reģionālā līmenī, un to īstenošanas grafiku, lai
nodrošinātu to izpildi ne vēlāk kā divus gadus pēc partnerības
līguma pieņemšanas vai līdz 2016. gada 31. decembrim,
atkarībā no tā, kura diena ir agrāk. 4.
Dalībvalstis izklāsta sīki
saplānotās darbības saistībā ar ex ante nosacījumu
izpildi, tostarp to īstenošanas grafiku, atbilstošajās
programmās. 5.
Komisija novērtē sniegto informāciju
par ex ante nosacījumu izpildi tad, kad tā
novērtē partnerības līgumu un programmas. Pieņemot
programmu, tā var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus
programmai vai daļu no tiem, līdz tiks apmierinoši pabeigtas
darbības ex ante nosacījumu izpildei. Darbību
neveikšana, lai izpildītu ex ante nosacījumus līdz
programmā noteiktajam termiņam, ir pamatots iemesls, lai Komisija
apturētu maksājumus. 6.
Šā panta 1.–5. punktu nepiemēro
mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmām. 18. pants
Izpildes rezerve No katram VSS fondam un dalībvalstij
piešķirtajiem resursiem, izņemot resursus, kas piešķirti
mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība” un EJZF regulas
V sadaļai, 5 % ir izpildes rezerve, kas piešķirama
saskaņā ar 20. panta noteikumiem. 19. pants
Izpildes pārskatīšana 1. Komisija sadarbībā
ar dalībvalstīm 2017. un 2019. gadā pārskata
darbības programmu izpildi katrā dalībvalstī
attiecībā pret attiecīgajā partnerības
līgumā un programmās noteikto izpildes sistēmu. Metode
izpildes sistēmas noteikšanai ir sniegta I pielikumā. 2. Pārskatīšanā
izvērtē programmu starpposma mērķu sasniegšanu
prioritāšu līmenī, pamatojoties uz informāciju un
novērtējumiem, kas ietverti progresa ziņojumos, kurus
dalībvalstis iesniegušas 2017. un 2019. gadā. 20. pants
Izpildes rezerves
piešķiršana 1. Ja 2017. gadā
veiktajā izpildes pārskatīšanā tiek secināts, ka
prioritāte darbības programmā nav sasniegusi tās
2016. gadam izvirzītos starpposma mērķus, Komisija iesniedz
ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij. 2. Pamatojoties uz
2019. gadā veikto pārskatīšanu, Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem lēmumu noteikt katram VSS fondam un
katrai dalībvalstij programmas un prioritātes, kas ir sasniegušas
starpposma mērķus. Dalībvalsts ierosina attiecināt izpildes
rezervi uz programmām un prioritātēm, kas noteiktas
minētajā Komisijas lēmumā. Saskaņā ar
26. pantu Komisija apstiprina grozījumus attiecīgajās
programmās. Ja dalībvalsts neiesniedz informāciju atbilstoši
46. panta 2. un 3. punktam, izpildes rezervi par programmām vai
prioritātēm nepiešķir. 3. Ja izpildes
pārskatīšanā konstatē pazīmes, kas liecina, ka
prioritāte nav sasniegusi izpildes sistēmā noteiktos starpposma
mērķus, Komisija var apturēt visus programmas prioritātes
starpposma maksājumus vai daļu no tiem saskaņā ar procedūru,
kas noteikta īpašajos fondu noteikumos. 4. Ja Komisija, pamatojoties uz
programmas nobeiguma īstenošanas ziņojuma pārbaudi,
konstatē būtisku atpalicību no izpildes sistēmā
izklāstītajiem mērķiem, tā var piemērot finanšu
korekcijas attiecībā uz konkrētajām prioritātēm
saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem. Komisija var
pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 142. pantu,
lai noteiktu kritērijus un metodes par to, kādas finanšu korekcijas
jāpiemēro. 5. Mērķa “Eiropas
teritoriālā sadarbība” programmām un EJZF regulas
V sadaļai 2. punktu nepiemēro. IV NODAĻA
Makroekonomiskie nosacījumi 21. pants
Nosacījumi, kas
saistīti ar dalībvalstu ekonomikas politiku koordinēšanu 1. Komisija var pieprasīt
dalībvalstij pārskatīt tās partnerības līgumu un
programmas un ierosināt to grozījumus, ja tas ir vajadzīgs, lai
atrisinātu šādas situācijas: (a)
atbalstīt tāda Padomes ieteikuma
īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un
pieņemts saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu
un/vai 148. panta 4. punktu, vai atbalstīt pasākumu
īstenošanu, kas paredzēti attiecīgajai dalībvalstij un pieņemti
saskaņā ar Līguma 136. panta 1. punktu; (b)
atbalstīt tāda Padomes ieteikuma
īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un
pieņemts saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu; (c)
atbalstīt tāda Padomes ieteikuma
īstenošanu, kas adresēts attiecīgajai dalībvalstij un
pieņemts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. …/2011 [par to,
kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību] 7. panta 2. punktu, ar nosacījumu, ka
šos grozījumus uzskata par vajadzīgiem makroekonomiskās
nelīdzsvarotības novēršanai; vai (d)
saskaņā ar 4. punktu maksimāli
palielināt pieejamo VSS fondu izaugsmes un konkurētspējas
ietekmi, ja dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: i) tā saņem finansiālo
atbalstu no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES)
Nr. 407/2010; ii) tā
saņem vidēja termiņa finansiālo atbalstu saskaņā
ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002[29]; iii) tai ir pieejams finansiāls
atbalsts ESM aizdevuma veidā saskaņā ar Līgumu par Eiropas
Stabilitātes mehānisma izveidi. 2. Dalībvalstis mēneša
laikā iesniedz priekšlikumu grozīt partnerības līgumu un
attiecīgās programmas. Vajadzības gadījumā viena
mēneša laikā no grozījumu iesniegšanas Komisija sagatavo
apsvērumus, un dalībvalsts vēlreiz mēneša laikā iesniedz
priekšlikumu. 3. Ja Komisija nav sagatavojusi
apsvērumus vai ja tās apsvērumi ir pietiekami ņemti
vērā, Komisija bez nepamatotas kavēšanās pieņem
lēmumu apstiprināt grozījumus partnerības līgumā
un attiecīgajās programmās. 4. Ja dalībvalstij ir
pieejams finansiāls atbalsts saskaņā ar 1. punkta
d) apakšpunktu un ja tas ir saistīts ar pielāgošanas programmu,
tad, atkāpjoties no 1. punkta, Komisija, nesaņemot priekšlikumu
no dalībvalsts, var grozīt partnerības līgumu un programmas
nolūkā maksimāli palielināt pieejamo VSS fondu izaugsmes un
konkurētspējas ietekmi. Lai nodrošinātu partnerības
līguma un attiecīgo programmu efektīvu īstenošanu, Komisija
iesaistās to pārvaldībā, kā paredzēts
pielāgošanas programmā vai saprašanās memorandā, kas
parakstīts ar attiecīgo dalībvalsti. 5. Ja dalībvalsts
neatsaucas uz 1. punktā minēto Komisijas prasību, vai viena
mēneša laikā sniedz neapmierinošu atbildi uz 2. punktā
minētajiem Komisijas apsvērumiem, trīs mēnešu laikā
pēc apsvērumu nosūtīšanas Komisija, izmantojot īstenošanas
aktu, var pieņemt lēmumu, ar kuru aptur visus maksājumus
attiecīgajām programmām vai to daļu. 6. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, aptur visus maksājumus un saistības vai to
daļu attiecīgajām programmām, ja: (a)
Padome nolemj, ka dalībvalsts neievēro
īpašos pasākumus, ko Padome noteikusi saskaņā ar
Līguma 136. panta 1. punktu; (b)
Padome saskaņā ar Līguma
126. panta 8. punktu un 126. panta 11. punktu nolemj, ka
attiecīgā dalībvalsts ka dalībvalsts nav efektīvi
rīkojusies, lai novērstu savu pārmērīgo budžeta
deficītu; (c)
Padome saskaņā ar Regulas (ES) Nr.
[…]/2011 [par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko
nelīdzsvarotību] 8. panta 3. punktu secina, ka
dalībvalsts divas reizes nav iesniegusi pietiekamu korektīvo
pasākumu plānu, vai Padome pieņem lēmumu, atzīstot
neatbilstību minētās regulas 10. panta 4. punktam; (d)
Padome secina, ka dalībvalsts nav veikusi
pasākumus, lai īstenotu pielāgošanas programmu, kas minēta
Padomes Regulā (ES) Nr. 407/2010 vai Padomes Regulā (EK)
Nr. 332/2002, un tāpēc nolemj neatļaut finanšu palīdzības
apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij; vai (e)
Eiropas stabilitātes mehānisma valde
secina, ka nosacījumi, kas saistīti ar ESM aizdevuma veidā
attiecīgajai dalībvalstij sniegto ESM finansiālo atbalstu, nav
ievēroti, un nolemj neatļaut stabilitātes atbalsta apmaksu, kas
piešķirta šai dalībvalstij. 7. Ja Komisija saskaņā
attiecīgi ar 5. un 6. punktu nolemj pārtraukt visus
maksājumus vai saistības vai to daļu, tā nodrošina, ka
šī pārtraukšana ir proporcionāla un efektīva, un ņem
vērā attiecīgās dalībvalsts ekonomiskos un
sociālos apstākļus, un ievēro vienlīdzīgu attieksmi
starp dalībvalstīm, īpaši attiecībā uz
pārtraukšanas ietekmi uz attiecīgās dalībvalsts ekonomiku. 8. Ja dalībvalsts pēc
Komisijas pieprasījuma ir iesniegusi priekšlikumu grozīt
partnerības līgumu un attiecīgās programmas un Komisija to
ir apstiprinājusi, tā bez kavēšanās pieņem lēmumu
atcelt maksājumu un saistību apturēšanu un ja
attiecīgā gadījumā: (a)
Padome ir nolēmusi, ka dalībvalsts
ievēro īpašos pasākumus, ko Padome noteikusi saskaņā
ar Līguma 136. panta 1. punktu; (b)
pārmērīgais budžeta deficīts ir
apturēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 9. pantu
vai Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu ir
nolēmusi atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta
deficīta pastāvēšanu; (c)
Padome ir apstiprinājusi attiecīgās
dalībvalsts iesniegto korektīvo pasākumu plānu,
saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [EIP regula] 8. panta
2. punktu vai pārmērīgas nelīdzsvarotības
novēršanas procedūra saskaņā ar minētās regulas
10. panta 5. punktu ir pagaidām atlikta, vai Padome ir
slēgusi pārmērīgas nelīdzsvarotības
novēršanas procedūru saskaņā ar minētās regulas
11. pantu; (d)
Komisija ir secinājusi, ka dalībvalsts ir
veikusi pasākumus, lai īstenotu pielāgošanas programmu, kas
minēta Padomes Regulā (ES) Nr. 407/2010 vai Padomes Regulā (EK)
Nr. 332/2002, un tāpēc ir nolēmusi atļaut finanšu
palīdzības apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij; vai (e)
Eiropas stabilitātes mehānisma valde ir
secinājusi, ka nosacījumi, kas saistīti ar ESM aizdevuma
veidā attiecīgajai dalībvalstij sniegto ESM finansiālo
atbalstu, ir ievēroti, un tāpēc nolemj atļaut
stabilitātes atbalsta apmaksu, kas piešķirta šai dalībvalstij. Tajā pašā laikā Padome pēc
Komisijas priekšlikuma izlemj apturētās saistības atkārtoti
iekļaut budžetā saskaņā ar 8. pantu Padomes
Regulā (ES) Nr. [..], ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. 22. pants
Maksājumu
palielinājums dalībvalstij, kam ir īslaicīgas budžeta
grūtības 1. Pēc dalībvalsts
lūguma starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumus
var palielināt par 10 procentu punktiem virs līdzfinansējuma
likmes, kas piemērojama katrai prioritātei attiecībā uz
ERAF, ESF un KF vai katram pasākumam attiecībā uz ELFLA un EJZF.
Palielināto likmi, kas nevar būt lielāka par 100 %,
piemēro maksājuma pieprasījumiem saistībā ar
pārskata periodu, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījumu,
un ar sekojošiem pārskata periodiem, kuru laikā, dalībvalsts
atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: (a)
ja attiecīgā dalībvalsts ir
ieviesusi euro, tā saņem makrofinansiālo atbalstu no
Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010[30]; (b)
ja attiecīgā dalībvalsts nav
ieviesusi euro, tā saņem vidēja termiņa finansiālo
atbalstu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002[31]; (c)
tai ir pieejams finansiāls atbalsts
saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma
izveidi, kas parakstīts 2011. gada 11. jūlijā. Šā panta pirmā daļa neattiecas uz
programmām saskaņā ar ETS regulu. 2. Neatkarīgi no
1. punkta Savienības atbalsts ar starpposma maksājumiem un
slēguma bilances maksājumiem nepārsniedz publisko atbalstu un
VSS fondu atbalsta maksimālo apjomu katrai prioritātei
attiecībā uz ERAF, ESF un KF vai katram pasākumam
attiecībā uz ELFLA un EJZF, kā noteikts Komisijas
lēmumā, ar ko apstiprina programmu. III SADAĻA
PLĀNOŠANA I NODAĻA
Vispārīgi noteikumi par VSS fondiem 23. pants
Programmu sagatavošana 1. VSS fondus īsteno ar
programmu starpniecību saskaņā ar partnerības līgumu.
Katra programma attiecas uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim. 2. Programmas izstrādā
dalībvalstis vai jebkura to izraudzīta iestāde
sadarbībā ar partneriem. 3. Dalībvalstis iesniedz
programmas vienlaikus ar partnerības līguma. Programmu, izņemot
mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” programmas,
kuras iesniedz sešu mēnešu laikā pēc kopīgā stratēģiskā
satvara pieņemšanas. Visām programmām pievieno ex ante
izvērtējumu, kā noteikts 48. pantā. 24. pants
Programmu saturs 1. Katrā programmā
izklāsta stratēģiju programmas ieguldījumam Savienības
gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes
stratēģijas īstenošanā atbilstoši vienotajam
stratēģiskajam satvaram un partnerības līgumam. Katrā
programmā paredz kārtību, kādā tiks nodrošināta
VSS fondu efektīva, lietderīga un koordinēta īstenošana, un
pasākumus administratīvā sloga mazināšanai atbalsta
saņēmējiem. 2. Katrā programmā
nosaka prioritātes, izklāstot konkrētus mērķus, no VSS
fondiem piešķirtā atbalsta finanšu apropriācijas un atbilstošo
valsts līdzfinansējumu. 3. Katrā
prioritātē nosaka rādītājus, pēc kuriem
novērtē programmas īstenošanas progresu virzībā uz
mērķu sasniegšanu kā pamatu izpildes uzraudzībai, izvērtēšanai
un pārskatīšanai. Tie ir šādi: (a)
finanšu rādītāji saistībā
ar attiecinātajiem izdevumiem; (b)
īstenošanas rādītāji
saistībā ar atbalstītajām darbībām; (c)
rezultātu rādītāji
saistībā ar prioritāti. Attiecībā uz katru VSS fondu
īpašajos fondu noteikumos izklāsta kopējus
rādītājus un var paredzēt īpašus programmu
rādītājus. 4. Katrā programmā,
izņemot tās, kuras attiecas tikai uz tehnisko palīdzību,
iekļauj to darbību aprakstu, kuras jāveic, lai ņemtu
vērā 7. un 8. pantā noteiktos principus. 5. Katrā programmā,
izņemot tās, kurās tehniskā palīdzība tiek
sniegta atbilstīgi konkrētai programmai, nosaka indikatīvu
atbalsta summu, kas izmantojama klimata pārmaiņu mērķiem. 6. Dalībvalstis
izstrādā programmu saskaņā ar īpašajiem fondu
noteikumiem. 25. pants Programmu
pieņemšanas procedūra 1. Komisija novērtē
programmu atbilstību šai regulai, īpašajiem fondu noteikumiem, to
reālajam ieguldījumam tematisko mērķu un ar katru VSS fondu
saistīto konkrēto Savienības prioritāšu sasniegšanā,
un atbilstību vienotajam stratēģiskajam satvaram,
partnerības līgumam, attiecīgajai valstij adresētajiem
ieteikumiem saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu un
Padomes ieteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma
148. panta 4. punktu, ņemot vērā ex ante
izvērtējumu. Novērtējumā jo īpaši pārbauda
programmas stratēģijas atbilstību, atbilstošos mērķus,
rādītājus, gala mērķus un budžeta līdzekļu
piešķiršanu. 2. Komisija sagatavo
apsvērumus trīs mēnešu laikā no programmas iesniegšanas.
Dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju
un vajadzības gadījumā pārskata ierosināto programmu. 3. Saskaņā ar
īpašajiem fondu noteikumiem Komisija apstiprina katru programmu ne
vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad to oficiāli
iesniegusi(-šas) dalībvalsts(-is), ar nosacījumu, ka ir pietiekami ņemti
vērā Komisijas apsvērumi, bet ne agrāk kā
2014. gada 1. janvārī vai pirms Komisija pieņem
lēmumu apstiprināt partnerības līgumu. 26. pants
Programmu grozīšana 1. Dalībvalstu
iesniegtajām prasībām grozīt programmas jābūt
pienācīgi pamatotām, un tajās jo īpaši izklāsta
programmas izmaiņu paredzamo ietekmi uz Savienības
stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei un programmā noteikto konkrēto mērķu izpildi,
ņemot vērā vienoto stratēģisko satvaru un
partnerības līgumu. Prasībām pievieno pārskatīto
programmu un — attiecīgā gadījumā —
pārskatītu partnerības līgumu. Ja tiek grozītas programmas atbilstīgi
mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība”, atbilstošo
partnerības līgumu negroza. 2. Komisija novērtē
informāciju, kas iesniegta saskaņā ar 1. punktu, ņemot
vērā dalībvalsts iesniegto pamatojumu. Komisija var sniegt
apsvērumus, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo
papildinformāciju. Saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem
Komisija prasību grozīt programmu apstiprina ne vēlāk
kā piecus mēnešus no dienas, kad programmas oficiāli iesniegusi
dalībvalsts, ar nosacījumu, ka ir pietiekami ņemti
vērā jebkuri Komisijas sagatavotie apsvērumi. Vajadzības
gadījumā Komisija vienlaicīgi groza arī partnerības
līguma apstiprināšanas lēmumu saskaņā ar 15. panta
3. punktu. 27. pants
Eiropas Investīciju
bankas līdzdalība 1. EIB var pēc
dalībvalstu lūguma piedalīties partnerības līguma
sagatavošanā, kā arī darbībās, kas saistītas ar
darbību sagatavošanu, jo īpaši lieliem projektiem, finanšu
instrumentiem un publiskā un privātā sektora
partnerībām. 2. Komisija pirms
partnerības līguma vai programmu pieņemšanas var apspriesties ar
EIB. 3. Komisija var lūgt EIB
pārbaudīt lielu projektu tehnisko kvalitāti un ekonomisko un
finansiālo dzīvotspēju un palīdzēt tai saistībā
ar finanšu instrumentiem, kas jāīsteno vai jāizstrādā. 4. Komisija, īstenojot
šīs regulas noteikumus, var piešķirt EIB dotācijas vai
pakalpojumu līgumus, kas attiecas uz iniciatīvām, kuras tiek
īstenotas vairāku gadu gaitā. Savienības budžetā paredzētās
iemaksu saistības attiecībā uz minētajām
dotācijām vai pakalpojumu līgumiem īsteno katru gadu. II NODAĻA Uz
sabiedrību orientēta vietējā attīstība 28. pants
Uz sabiedrību
orientēta vietējā attīstība 1. Uz sabiedrību
orientēta vietējā attīstība, kas ir paredzēta
kā Leader vietējā attīstība attiecībā
uz ELFLA: (a)
ir vērsta uz konkrētām
apakšreģionu teritorijām; (b)
ir orientēta uz sabiedrību, un to
īsteno vietējās rīcības grupas, kuru sastāvā
ir publisko un privāto sociālekonomisko interešu pārstāvji
un kurās lēmumu pieņemšanas līmenī ne publiskajam
sektoram, ne jebkurai atsevišķai interešu grupai nav vairāk kā
49 % balsstiesību; (c)
tiek īstenota, izmantojot integrētas un
uz reģioniem balstītas daudznozaru vietējās
attīstības stratēģijas; (d)
tiek strukturēta, ņemot vērā
vietējās vajadzības un potenciālu, un paredz novatoriskus
virzienus vietējā kontekstā, tīklu veidošanu un —
attiecīgā gadījumā — sadarbību. 2. Atbalsts no VSS fondiem
vietējai attīstībai ir saderīgs un koordinēts starp
VSS fondiem. To inter alia nodrošina ar koordinētas
vietējās attīstības stratēģiju un
vietējās attīstības grupu spēju veidošanas, atlases,
apstiprināšanas un finansēšanas starpniecību. 3. Ja vietējās
attīstības stratēģiju atlases komiteja, kas izveidota
saskaņā ar 29. panta 3. punktu, konstatē, ka
atlasītās vietējās attīstības
stratēģijas īstenošanai ir vajadzīgs atbalsts no
vairāk nekā viena fonda, var izraudzīties galveno fondu. 4. Ja tiek izraudzīts
galvenais fonds, vietējās attīstības stratēģijas
pamatdarbības izmaksas, iedzīvināšanas un tīklu veidošanas
darbības finansē tikai no galvenā fonda. 5. VSS fondu atbalstītu
vietējo attīstību īsteno atbilstīgi vienai vai
vairākām programmas prioritātēm. 29. pants
Vietējās
attīstības stratēģijas 1. Integrēta
vietējās attīstības stratēģija ietver vismaz
šādus elementus: (a)
tās teritorijas un iedzīvotāju
definīcija, uz kuriem attiecas stratēģija; (b)
teritorijas attīstības vajadzību un
potenciāla analīze, tostarp priekšrocību, trūkumu,
iespēju un apdraudējumu analīze; (c)
stratēģijas un tās mērķu apraksts,
stratēģijas integrētā un novatoriskā rakstura un
mērķu hierarhijas apraksts, norādot skaidrus un
izmērāmus sasniedzamos gala mērķus un rezultātus.
Stratēģija ir saderīga ar visu iesaistīto VSS fondu
atbilstošajām programmām; (d)
apraksts par procesu, kas tiks izmantots, lai
stratēģijas izstrādē iesaistītu sabiedrību; (e)
rīcības plāns, norādot, kā
mērķi ir izteikti darbībās; (f)
stratēģijas pārvaldības un
uzraudzības kārtības apraksts, norādot vietējās
rīcības grupas spēju īstenot stratēģiju, un
īpašu izvērtēšanas procedūru apraksts; (g)
stratēģijas finanšu plāns, tostarp
plānotais katra VSS fonda piešķīrums. 2. Dalībvalstis nosaka
vietējās attīstības stratēģiju atlases
kritērijus. Atlases kritērijus var izklāstīt īpašajos
fondu noteikumos. 3. Vietējās
attīstības stratēģijas atlasa komiteja, ko šim nolūkam
izveidojušas attiecīgās programmu vadošās iestādes. 4. Visu vietējās
attīstības stratēģiju atlasi un apstiprināšanu pabeidz
ne vēlāk kā 2015. gada 31. decembrī. 5. Lēmumā, ar kuru
vadošā iestāde apstiprina vietējās attīstības
stratēģiju, izklāsta katra VSS fonda piešķīrumus.
Tajā arī nosaka to iestāžu lomu, kas atbild par attiecīgo
programmu īstenošanu attiecībā uz visiem ar stratēģiju
saistītajiem īstenošanas uzdevumiem. 6. Komisija saskaņā ar
142. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus par
tās teritorijas un iedzīvotāju definīciju, uz kuriem
attiecas 1. punkta a) apakšpunktā minētā
stratēģija. 30. pants
Vietējās
rīcības grupas 1. Vietējās rīcības grupas izstrādā un
īsteno vietējās attīstības stratēģijas. Dalībvalstis nosaka vietējās
rīcības grupas un par atbilstošo programmu īstenošanu
atbildīgo iestāžu lomu attiecībā uz visiem ar
stratēģiju saistītajiem īstenošanas uzdevumiem. 2. Vadošā iestāde
nodrošina, lai visas vietējās rīcības grupas vai nu
izvēlētos vienu partneri no grupas par galveno partneri
administratīvās un finanšu lietās, vai arī apvienotos
likumīgi izveidotā vienotā struktūrā. 3. Vietējās
rīcības grupas uzdevumi ir šādi: (a)
veidot vietējo dalībnieku spējas
izstrādāt un īstenot darbības; (b)
izstrādāt tādu nediskriminējošu
un pārredzamu darbību atlases procedūru un kritērijus,
kuros izvairās no interešu konflikta un kuri nodrošina, ka vismaz
50 % balsu atlases lēmumos sagādā partneri, kas nav publiskā
sektora partneri, paredzot iespēju pārsūdzēt atlases lēmumus
un ļaujot atlasi veikt rakstiskā procedūrā; (c)
darbību atlasē nodrošināt
saskaņotību ar vietējās attīstības
stratēģijām, nosakot to prioritāti pēc to
ieguldījuma stratēģiju mērķu sasniegšanā; (d)
sagatavot un publicēt uzaicinājumus
iesniegt piedāvājumus vai pastāvīgu projektu iesniegšanas
procedūru, iekļaujot atlases kritēriju definīciju; (e)
saņemt atbalsta pieteikumus un tos
novērtēt; (f)
atlasīt darbības un noteikt atbalsta
summu, un — attiecīgā gadījumā — iesniegt
atbildīgajai iestādei priekšlikumus par atbilstības galīgo
pārbaudi pirms apstiprināšanas; (g)
uzraudzīt vietējās
attīstības stratēģijas un atbalstīto darbību
īstenošanu un veikt ar vietējās attīstības
stratēģiju saistītas īpašas izvērtēšanas darbības. 31. pants
Atbalsts no VSS fondiem
vietējai attīstībai Atbalsts vietējai attīstībai
ietver: (a)
sagatavošanās atbalsta izmaksas; (b)
darbību īstenošanu saskaņā ar
vietējās attīstības stratēģiju; (c)
vietējās rīcības grupas
sadarbības pasākumu sagatavošanu un īstenošanu; (d)
vietējās attīstības
stratēģijas pamatdarbības izmaksas un iedzīvināšanu
apjomā līdz 25 % no kopējiem valsts izdevumiem, kas
radušies vietējās attīstības stratēģijā. IV SADAĻA FINANŠU INSTRUMENTI 32. pants
Finanšu instrumenti 1. Lai veicinātu
prioritārajā virzienā noteikto konkrēto mērķu
sasniegšanu, VSS fondus var izmantot, lai atbalstītu finanšu instrumentus
programmā, tostarp gadījumos, kad tie organizēti ar fondu
starpniecību, pamatojoties uz ex ante novērtējumu,
kurā norādītas tirgus nepilnības vai neoptimālas
ieguldījumu situācijas, kā arī ieguldījumu
vajadzības. Finanšu instrumentus var apvienot ar
dotācijām, procentu likmju subsīdijām un garantijas maksas
subsīdijām. Tādā gadījumā jāveic
atsevišķa uzskaite par katru finansējuma veidu. Komisija saskaņā ar 142. pantu ir
pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz sīki
izstrādātus noteikumus par finanšu instrumentu ex ante
novērtējumu, tā atbalsta apvienošanu, ko piešķir
galīgajiem saņēmējiem ar dotāciju, procentu likmju
subsīdiju, garantijas maksas subsīdiju un finanšu instrumentu
starpniecību, īpašus papildu noteikumus par izdevumu atbilstību
un noteikumus, kuros precizē darbību veidus, ko neatbalsta ar finanšu
instrumentu starpniecību. 2. Galīgie
saņēmēji, kas atbalstīti ar finanšu instrumentiem, var
arī saņemt dotācijas vai citu atbalstu no programmas vai no cita
instrumenta, kas atbalstīts no Savienības budžeta. Tādā
gadījumā jāveic atsevišķa uzskaite par katru
finansējuma avotu. 3. Saistībā ar finanšu
instrumentiem iemaksas natūrā nav attiecināmie izdevumi,
izņemot iemaksas, kas saistītas ar zemi vai nekustamo īpašumu
ieguldījumos, kuru mērķis ir atbalstīt pilsētu
attīstību un pilsētu atjaunošanu un kuros daļu no
ieguldījuma veido zeme vai nekustamie īpašumi. Šādas zemes vai
nekustamā īpašuma iemaksas ir attiecināmie izdevumi ar
nosacījumu, ka ir izpildīti 59. panta nosacījumi. 33. pants
Finanšu instrumentu
īstenošana 1. Īstenojot
32. pantu, vadošās iestādes var nodrošināt finansiālu
ieguldījumu šādos finanšu instrumentos: (a)
Savienības līmenī izveidoti finanšu
instrumenti, ko tieši vai netieši pārvalda Komisija; (b)
valsts, reģionālā,
starptautiskā vai pārrobežu līmenī izveidoti finanšu
instrumenti, ko pārvalda vadošā iestāde vai kas ir vadošās
iestādes pārziņā. 2. Šā panta 1. punkta
a) apakšpunktā minētajiem finanšu instrumentiem piemēro
Finanšu regulas VIII sadaļu. Ieguldījumus finanšu instrumentos
no VSS fondiem saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu tur
atsevišķos kontos un izmanto saskaņā ar attiecīgo VSS fondu
mērķiem, lai atbalstītu darbības un galīgos
saņēmējus atbilstīgi programmai vai programmām, no
kurām šādi ieguldījumi tiek veikti. 3. Attiecībā uz
finanšu instrumentiem saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu
vadošā iestāde var nodrošināt finansiālu ieguldījumu
šādos finanšu instrumentos: (a)
finanšu instrumenti, kas atbilst standarta
noteikumiem un nosacījumiem, ko Komisija paredzējusi, izmantojot
īstenošanas aktus saskaņā ar 143. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru; (b)
jau esoši vai jaunizveidoti finanšu instrumenti,
kas īpaši izstrādāti paredzētā mērķa
sasniegšanai un atbilst piemērojamiem Savienības un valstu
noteikumiem. Komisija saskaņā ar 142. pantu
pieņem deleģētus aktus, kuros paredz īpašus noteikumus par
konkrētiem b) apakšpunktā minētiem finanšu instrumentu
veidiem, kā arī produktiem, ko var nodrošināt ar šādu
instrumentu starpniecību. 4. Atbalstot 1. punkta
b) apakšpunktā minētos finanšu instrumentus, vadošā
iestāde var: (a)
ieguldīt esošu vai jaunizveidotu juridisko
personu kapitālā, tostarp tādu personu kapitālā, kuras
tiek finansētas no citiem VSS fondiem, kas paredzēts finanšu
instrumentu īstenošanai atbilstoši attiecīgo VSS fondu
mērķiem, un kuras veiks īstenošanas uzdevumus; atbalstu
šādiem ieguldījumiem ierobežo līdz summām, kas
vajadzīgas, lai īstenotu jaunus finanšu instrumentus atbilstīgi
šīs regulas mērķiem, vai (b)
uzticēt īstenošanas uzdevumus: i) Eiropas Investīciju bankai,; ii) starptautiskām finanšu
iestādēm, kurās dalībvalsts ir akciju turētāja,
vai dalībvalstī izveidotām finanšu iestādēm, kuru
mērķis ir sabiedrības interešu mērķu sasniegšana
valsts iestādes kontrolē un kuras atlasītas saskaņā ar
piemērojamiem Savienības un valsts noteikumiem; iii) publisko vai privāto tiesību
subjektam saskaņā ar piemērojamiem Savienības un valsts
noteikumiem; (c)
uzņemties īstenot uzdevumus tieši, ja
finanšu instrumenti sastāv tikai no aizdevumiem vai garantijām. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
142. pantu pieņemt deleģētus aktus kuros paredz noteikumus
par finansējuma līgumiem, to struktūru uzdevumiem un
atbildību, kurām uzticēti īstenošanas uzdevumi, kā
arī pārvaldības izmaksām un maksu. 5. Šā panta 4. punkta
b) apakšpunkta i) un ii) punktā minētās
struktūras, īstenojot finanšu instrumentus ar fondu
starpniecību, īstenošanu var daļēji uzticēt finanšu
starpniekiem, ar nosacījumu, ka šīs struktūras uz savu
atbildību nodrošina finanšu starpnieku atbilstību Finanšu regulas
57. pantā un 131. panta 1., 1.a un 3. punktā
noteiktajiem kritērijiem. Finanšu starpniekus atlasa atklātā,
pārredzamā, samērīgā un nediskriminējošā
procedūrā, izvairoties no interešu konfliktiem. 6. Šā panta 4. punkta
b) apakšpunktā minētās struktūras, kam uzticēti
īstenošanas uzdevumi, atver fiduciāros kontus uz sava vārda un
vadošās iestādes vārdā. Šādos fiduciārajos kontos
turētos aktīvus pārvalda saskaņā ar pareizas finanšu
pārvaldības principu, ievērojot attiecīgus uzraudzības
noteikumus, un tiem ir atbilstoša likviditāte. 7. Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 142. pantu pieņemt deleģētus aktus,
kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par īpašām
prasībām attiecībā uz to aktīvu nodošanu un pārvaldību,
kurus pārvalda struktūras, kam uzticēti īstenošanas
uzdevumi, kā arī par aktīvu konvertēšanu starp euro un
valstu valūtām. 34. pants
Konkrētu finanšu
instrumentu īstenošana 1. Struktūras, kas
akreditētas saskaņā ar 64. pantu, neveic to darbību
pārbaudes uz vietas, kuras ietver finanšu instrumentus, kas īstenoti
saskaņā ar 33. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
Tās saņem regulārus kontroles ziņojumus no
struktūrām, kam uzticēta šo finanšu instrumentu īstenošana. 2. Par
programmu revīziju atbildīgās struktūras neveic to
darbību revīziju, kuras ietver finanšu instrumentus, kas
īstenoti saskaņā ar 33. panta 1. punkta
a) apakšpunktu, un ar šādiem instrumentiem saistīto
pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju. Tās
saņem regulārus kontroles ziņojumus no revidentiem, kas
izraudzīti līgumos, ar ko izveido minētos finanšu instrumentus. 3. Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 142. pantu pieņemt deleģētus aktus
attiecībā uz to finanšu instrumentu pārvaldības un
kontroles kārtību, kuri tiek īstenoti saskaņā ar
33. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 33. panta
4. punkta b) apakšpunkta i), ii) un iii) punktu. 35. pants
Maksājumu
pieprasījumi, kas ietver izdevumus par finanšu instrumentiem 1. Attiecībā uz
33. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem finanšu
instrumentiem maksājuma pieprasījumā iekļauj un atsevišķi
norāda kopējo atbalsta summu, kas izmaksāta finanšu
instrumentam. 2. Attiecībā uz
33. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem finanšu
instrumentiem, kas īstenoti saskaņā ar 33. panta
4. punkta a) un b) apakšpunktu, maksājuma pieprasījumā
norādītajos kopējos attiecināmajos izdevumos iekļauj
tā atbalsta kopējo summu, kas izmaksāts vai ko paredzēts
izmaksāt finanšu instrumentam par ieguldījumiem galīgajos
saņēmējos, kuri veicami iepriekš noteiktā ne vairāk
kā divus gadus ilgā laikposmā, ieskaitot pārvaldības
izmaksas vai maksu. 3. Saskaņā ar
2. punktu aprēķināto summu koriģē
vēlākos maksājumu pieprasījumos, lai ņemtu
vērā starpību starp atbalsta summu, kas iepriekš izmaksāta
attiecīgajam finanšu instrumentam, un summām, kas faktiski
ieguldītas galīgajos saņēmējos, pieskaitot
pārvaldības izmaksas un maksu. Šīs summas norāda
atsevišķi maksājuma pieprasījumā. 4. Attiecībā uz
33. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem finanšu
instrumentiem, kas īstenoti saskaņā ar 33. panta
4. punkta c) apakšpunktu, maksājuma pieprasījumā
iekļauj to maksājumu kopsummu, kurus vadošā iestāde
veikusi, lai ieguldītu galīgajos saņēmējos. Šīs
summas norāda atsevišķi maksājuma pieprasījumā. 5. Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 142. pantu, izmantojot deleģētus aktus,
pieņemt īpašus noteikumus par maksājumiem finanšu instrumentos
un maksājumu atsaukšanu no finanšu instrumentiem, un iespējamām
sekām attiecībā uz maksājumu pieprasījumiem. 36. pants
Attiecināmie izdevumi
slēgšanas brīdī 1. Programmas slēgšanas
brīdī finanšu instrumenta attiecināmie izdevumi ir
kopējā summa, ko finanšu instruments faktiski samaksājis
vai — garantijas fondu gadījumā — par ko tas
uzņēmies saistības 55. panta 2. punktā norādītajā
atbilstības laikposmā un kas atbilst: (a)
galīgajiem saņēmējiem
piešķirtajiem maksājumiem; (b)
resursiem, kas piesaistīti garantijas
līgumiem, neatkarīgi no tā, vai tie ir nesamaksāti vai jau
ir iestājies to samaksas termiņš, lai apmaksātu iespējamus
garantijas prasījumus par zaudējumiem, un aprēķināti
saskaņā ar piesardzīgu ex ante riska
novērtējumu, ieskaitot bez atlikuma dalāmu summu, ko veido
pamatā esošie jaunie aizdevumi vai citi riska instrumenti jauniem
ieguldījumiem galīgajos saņēmējos; (c)
kapitalizētām procentu likmes
subsīdijām vai garantijas maksas subsīdijām, kas
jāsamaksā par laikposmu, kurš nav ilgāks par 10 gadiem no
55. panta 2. punktā minētā atbilstības laikposma,
un ko izmanto apvienojumā ar finanšu instrumentiem, kuri iemaksāti
īpaši šim nolūkam atvērtā darījuma kontā, lai tos
faktiski izmaksātu pēc 55. panta 2. punktā norādītā
atbilstības laikposma, bet kas attiecībā uz aizdevumiem vai
citiem riska instrumentiem izmaksāti ieguldījumiem galīgajos
saņēmējos 55. panta 2. punktā norādītajā
atbilstības laikposmā; (d)
radušos pārvaldības izmaksu
kompensācijai vai finanšu instrumenta pārvaldības maksas
samaksāšanai. 2. Uz pašu kapitālu
balstītu instrumentu un mikrokredīta gadījumā
kapitalizētas pārvaldības izmaksas vai maksu, kas
jāsamaksā par laikposmu, kurš nav ilgāks par pieciem gadiem
pēc 55. panta 2. punktā norādītā
atbilstības laikposma, attiecībā uz ieguldījumiem
galīgajos saņēmējos, kas radušies minētajā
atbilstības laikposmā un uz ko nevar attiecināt 37. un
38. pantu, var uzskatīt par attiecināmajiem izdevumiem, ja tie
tiek iemaksāti īpaši šim nolūkam atvērtā darījuma
kontā. 3. Attiecināmie izdevumi,
kas noteikti saskaņā ar 1. un 2. punktu, nepārsniedz summu,
ko veido: i) no VSS fondiem saņemtā
atbalsta kopsumma, kas iemaksāta finanšu instrumentā; ii) atbilstošais valsts
līdzfinansējums. 4. Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 142. pantu pieņemt deleģētus aktus par
sistēmas izveidi gada iemaksu kapitalizācijai attiecībā uz
procentu likmes subsīdijām un garantijas maksas subsīdijām. 37. pants
Procenti un citi ieņēmumi no atbalsta, kas no VSS fondiem
izmaksāts finanšu instrumentiem 1. Atbalstu, kas no VSS fondiem
izmaksāts finanšu instrumentiem, pārskaita uz kontiem, par kuriem
maksā procentus un kuri atvērti dalībvalstu finanšu
iestādēs, vai īslaicīgi iegulda saskaņā ar
pareizas finanšu pārvaldības principu. 2. Procentus un citus ieņēmumus,
kas saistāmi ar atbalstu, kurš no VSS fondiem izmaksāts finanšu
instrumentiem, izmanto tādiem pašiem mērķiem kā
sākotnējo atbalstu no VSS fondiem tajā pašā finanšu
instrumentā. 3. Vadošā iestāde
nodrošina, lai tiktu veikta atbilstoša uzskaite par procentu un citu
ieņēmumu izlietojumu. 38. pants
Uz VSS fondu atbalstu
attiecināmo līdzekļu atkārtota izmantošana līdz
programmas slēgšanai 1. Kapitāla
līdzekļus, kas iemaksāti atpakaļ finanšu instrumentos no
ieguldījumiem vai no atbrīvotajiem līdzekļiem, kuri
piesaistīti garantijas līgumiem, un kas ir attiecināmi uz
atbalstu no VSS fondiem, atkārtoti izmanto turpmākiem
ieguldījumiem ar to pašu vai citu finanšu instrumentu starpniecību
atbilstoši programmas vai programmu mērķiem. 2. Ieņēmumus un citus
ieguvumus vai peļņu, tostarp procentus, garantijas maksu, dividendes,
kapitāla ieņēmumus vai jebkurus citus ieguldījumu
radītus ieņēmumus, kas attiecināmi uz atbalstu, kurš no VSS
fondiem piešķirts finanšu instrumentam, izmanto šādiem
mērķiem, attiecīgā gadījumā līdz
nepieciešamajām summām: (a)
radušos pārvaldības izmaksu
kompensācijai un finanšu instrumenta pārvaldības maksas
samaksāšanai; (b)
kā preferenciālu atlīdzību
ieguldītājiem, kas darbojas pēc tirgus ekonomikas
ieguldītāja principa un kas nodrošina ekvivalentus resursus atbalsta
piešķiršanai finanšu instrumentam no VSS fondiem vai kas veic
līdzieguldījumus galīgo saņēmēju
līmenī; (c)
turpmākiem ieguldījumiem ar to pašu vai
citu finanšu instrumentu starpniecību atbilstoši programmas vai programmu
mērķiem. 3. Vadošā iestāde
nodrošina, lai tiktu veikta atbilstoša uzskaite par līdzekļu un citu
ieņēmumu, kas minēti 1. un 2. punktā, izlietojumu. 39. pants
Mantotu līdzekļu
izlietojums pēc programmas slēgšanas Dalībvalstis paredz vajadzīgos
pasākumus, lai nodrošinātu, ka kapitāla līdzekļi un
ieņēmumi un cita peļņa, kas attiecināma uz atbalstu,
kurš no VSS fondiem piešķirts finanšu instrumentiem, tiek izlietoti
atbilstoši programmas mērķiem vismaz 10 gadus ilgā
laikposmā pēc programmas slēgšanas. 40. pants
Ziņojums par finanšu
instrumentu īstenošanu 1. Vadošā iestāde
nosūta Komisijai īpašu ziņojumu par darbībām, kas
ietver finanšu instrumentus, to pievienojot kā pielikumu gada
īstenošanas ziņojumam. 2. Šā panta
1. punktā minētajā ziņojumā par katru finanšu
instrumentu iekļauj šādu informāciju: (a)
tās programmas un prioritātes
identifikācija, no kuras tiek nodrošināts no VSS fondiem
piešķirtais atbalsts; (b)
finanšu instrumenta un īstenošanas
kārtības apraksts; (c)
to struktūru identifikācija, kurām
uzticēti īstenošanas uzdevumi; (d)
finanšu instrumentam piešķirtā atbalsta
kopējā summa pa programmām un prioritātēm, kas
iekļauta Komisijai iesniegtajos maksājumu pieprasījumos; (e)
tā atbalsta kopējā summa, ko finanšu
instruments samaksājis vai par ko tas uzņēmies saistības
garantijas līgumos samaksāt galīgajiem
saņēmējiem, pa programmām un prioritātēm vai
pasākumiem, un kas iekļauta Komisijai iesniegtajos maksājumu
pieprasījumos; (f)
ieņēmumi no finanšu instrumenta un
atmaksājumi finanšu instrumentā; (g)
finanšu instrumenta ieguldījumu
daudzkāršojošā ietekme un ieguldījumu un līdzdalības
vērtība; (h)
finanšu instrumenta ieguldījums programmas un
attiecīgās prioritātes rādītāju sasniegšanā. 3. Komisija saskaņā ar
143. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru
ar īstenošanas aktu pieņem vienotus nosacījumus attiecībā
uz uzraudzību un uzraudzības informācijas iesniegšanu Komisijai,
tostarp attiecībā uz 33. panta 1. punkta
a) apakšpunktā minētajiem finanšu instrumentiem.
V SADAĻA
UZRAUDZĪBA UN IZVĒRTĒŠANA I NODAĻA
Uzraudzība I iedaļa
Programmu uzraudzība 41. pants
Uzraudzības komiteja 1. Trīs mēnešu
laikā no dienas, kad dalībvalsti informē par programmas
pieņemšanas lēmumu, tā, vienojoties ar vadošo iestādi,
izveido komiteju programmas īstenošanas uzraudzībai. Dalībvalsts var izveidot atsevišķu
uzraudzības komiteju attiecībā uz programmām, ko
līdzfinansē VSS fondi. 2. Katra uzraudzības
komiteja izstrādā un apstiprina savu reglamentu. 42. pants
Uzraudzības komitejas
sastāvs 1. Uzraudzības komitejas
sastāvā ir vadošās iestādes starpniekinstitūciju, un
partneru pārstāvji. Katram uzraudzības komitejas loceklim ir
balsstiesības. Mērķim “Eiropas teritoriālā
sadarbība” atbilstošas programmas uzraudzības komitejas
sastāvā ir arī pārstāvji no jebkuras trešās
valsts, kas piedalās konkrētajā programmā. 2. Komisija piedalās
uzraudzības komitejas darbā kā padomdevēja. 3. Ja programmā
ieguldījumu sniedz EIB, tā var piedalīties uzraudzības
komitejas darbā kā padomdevēja. 4. Uzraudzības komitejas
priekšsēdētājs ir dalībvalsts vai vadošās
iestādes pārstāvis. 43. pants
Uzraudzības komitejas
funkcijas 1. Uzraudzības komiteja
tiekas vismaz reizi gadā un pārskata programmas īstenošanu un
progresu tās mērķu sasniegšanā. To darot, komiteja ņem
vērā finanšu datus, kopējos un programmas īpašos rādītājus,
tostarp rezultātu rādītāju izmaiņas, progresu
skaitliski izteikto mērķa vērtību sasniegšanā, kā
arī izpildes sistēmā noteiktos starpposma mērķus. 2. Uzraudzības komiteja
sīki izvērtē visus jautājumus, kas ietekmē programmas
izpildi. 3. Ar uzraudzības komiteju
apspriežas, un tā sniedz atzinumu par jebkuru vadošās iestādes
ierosinātu programmas grozījumu. 4. Uzraudzības komiteja var
sniegt vadošajai iestādei ieteikumus par programmas īstenošanu un
tās izvērtējumu. Tā uzrauga darbības, kas veiktas,
pamatojoties uz tās ieteikumiem. 44. pants
Īstenošanas
ziņojumi 1. No 2016. gada līdz
2022. gadam ieskaitot dalībvalsts iesniedz Komisijai gada
ziņojumu par programmas īstenošanu iepriekšējā finanšu
gadā. Dalībvalsts līdz 2023. gada
30. septembrim iesniedz nobeiguma ziņojumu par programmas
īstenošanu attiecībā uz ERAF, ESF un Kohēzijas fondu un
gada īstenošanas ziņojumu attiecībā uz ELFLA un EJZF. 2. Gada īstenošanas
ziņojumos izklāsta informāciju par programmas un tās
prioritāšu īstenošanu, atsaucoties uz finanšu datiem, kopējiem
un īpašiem programmas rādītājiem un skaitliski
izteiktām mērķa vērtībām, tostarp rezultātu
rādītāju izmaiņām, kā arī izpildes
sistēmā noteiktajiem starpposma mērķiem.
Nosūtītie dati attiecas uz rādītāju
vērtībām saistībā ar pilnībā
īstenotām darbībām un arī atlasītām
darbībām. Minētajos ziņojumos arī izklāsta
darbības, kas veiktas, lai izpildītu ex ante
nosacījumus, un jebkurus jautājumus, kas ietekmē programmas
izpildi, un veiktos korektīvos pasākumus. 3. Gada īstenošanas
ziņojumā, ko iesniedz 2017. gadā, izklāsta
2. punktā noteikto informāciju un novērtē progresu
programmas mērķu sasniegšanā, tostarp VSS fondu ieguldījumu
rezultātu rādītāju izmaiņās, ja ir pieejami
pierādījumi no izvērtējumiem. Tajā arī
novērtē darbības, kas īstenotas, lai ņemtu
vērā 6., 7. un 8. pantā noteiktos principus, un ziņo
par atbalstu, kas izmantots klimata pārmaiņu mērķiem. 4. Gada īstenošanas
ziņojumā, ko iesniedz 2019. gadā, un nobeiguma
īstenošanas ziņojumā attiecībā uz VSS fondiem papildus
2. un 3. punktā noteiktajai informācijai un novērtējumam
iekļauj informāciju un novērtējumu par progresu programmas
mērķu sasniegšanā un tās ieguldījumu Savienības
gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes
stratēģijas mērķu sasniegšanā. 5. Gada īstenošanas
ziņojumi, kas minēti 1.–4. punktā, ir pieņemami, ja
tajos ir ietverta visa minētajos punktos paredzētā
informācija. Komisija 15 darbdienu laikā no gada
īstenošanas ziņojuma saņemšanas informē dalībvalsti,
ja tas nav pieņemams; pretējā gadījumā to uzskata par
pieņemamu. 6. Komisija pārbauda gada
īstenošanas ziņojumus un informē dalībvalsti par saviem
apsvērumiem divu mēnešu laikā no gada īstenošanas
ziņojuma saņemšanas un piecu mēnešu laikā no nobeiguma
ziņojuma saņemšanas. Ja Komisija nesniedz apsvērumus
minētajos termiņos, ziņojumus uzskata par pieņemtiem. 7. Komisija var izdot ieteikumus
atrisināt jebkurus jautājumus, kas ietekmē programmas
īstenošanu. Ja šādi ieteikumi tiek sniegti, vadošā iestāde
trīs mēnešu laikā informē Komisiju par veiktajiem korektīvajiem
pasākumiem. 8. Gada un nobeiguma
īstenošanas ziņojumu satura kopsavilkumu, kas paredzēts plašai
sabiedrībai, dara plaši pieejamu. 45. pants
Gada pārskatīšanas
sanāksme 1. Katru gadu no 2016. gada
līdz 2022. gadam ieskaitot organizē gada pārskatīšanas
sanāksmi ar Komisijas un katras dalībvalsts līdzdalību, lai
pārskatītu katras programmas izpildi, ņemot vērā gada
īstenošanas ziņojumu un Komisijas apsvērumus un ieteikumus, ja
tie ir piemērojami. 2. Gada pārskatīšanas
sanāksmē var pārskatīt vairāk nekā vienu
programmu. Gada pārskatīšanas sanāksmēs, kas notiek 2017.
un 2019. gadā, pārskata visas dalībvalstī
izpildītās programmas un arī ņem vērā progresa
ziņojumus, ko dalībvalsts iesniegusi minētajos gados
saskaņā ar 46. pantu. 3. Dalībvalsts un Komisija
var vienoties neorganizēt gada pārskatīšanas sanāksmi par
programmu citos gados, izņemot 2017. un 2019. gadu. 4. Gada pārskatīšanas
sanāksmi vada Komisija. 5. Dalībvalsts nodrošina,
lai pēc sanāksmes tiktu īstenota atbilstoša rīcība,
pamatojoties uz jebkurām Komisijas piezīmēm. II iedaļa
Stratēģiskais progress 46. pants
Progresa ziņojums 1.
Līdz 2017. gada 30. jūnijam un
2019. gada 30. jūnijam dalībvalsts iesniedz Komisijai
progresa ziņojumu par partnerības līguma īstenošanu
attiecīgi uz 2016. gada 31. decembri un 2018. gada
31. decembri. 2.
Progresa ziņojumā iekļauj
informāciju un novērtējumu par: (a)
dalībvalstu attīstības
vajadzību izmaiņām kopš partnerības līguma
pieņemšanas; (b)
progresu Savienības gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijas
sasniegšanā, jo īpaši attiecībā uz starpposma
mērķiem, kas noteikti katrai programmai izpildes sistēmā,
un atbalstu, kas izmantots klimata pārmaiņu mērķiem; (c)
to, vai darbības, kas veiktas, lai
izpildītu ex ante nosacījumus, kuri nebija izpildīti
partnerības līguma pieņemšanas dienā, ir īstenotas
saskaņā ar noteikto grafiku; (d)
to mehānismu īstenošanu, kuri
paredzēti, lai nodrošinātu koordināciju starp VSS fondiem un
citiem Savienības un valsts finansējuma instrumentiem un ar EIB; (e)
progresu sadarbībai noteikto prioritāšu
sasniegšanā; (f)
darbībām, kas veiktas, lai nostiprinātu
dalībvalsts iestāžu un — attiecīgā
gadījumā — atbalsta saņēmēju spēju
pārvaldīt un izmantot VSS fondus; (g)
plānotajām darbībām un
atbilstošajiem mērķiem programmās, lai mazinātu
administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem; (h)
5. pantā minēto partneru uzdevumiem
partnerības līguma īstenošanā. 3.
Ja Komisija trīs mēnešu laikā no
progresa ziņojuma iesniegšanas konstatē, ka iesniegtā
informācija ir nepilnīga vai neskaidra, tā var pieprasīt no
dalībvalsts papildinformāciju. Dalībvalsts iesniedz Komisijai
prasīto papildinformāciju trīs mēnešu laikā un, ja
nepieciešams, attiecīgi pārskata progresa ziņojumu. 4.
Komisija 2017. un 2019. gadā sagatavo
dalībvalstu progresa ziņojumu stratēģisku kopsavilkuma
ziņojumu, ko tā iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. 5.
Savukārt 2018. un 2020. gadā
Komisija iekļauj savā gada progresa ziņojumā pavasara
Eiropadomes sanāksmei iedaļu, kurā sniegts
stratēģiskā ziņojuma kopsavilkums, jo īpaši attiecībā
uz progresu Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas
izaugsmes stratēģijas sasniegšanā.
II NODAĻA
Izvērtēšana 47. pants
Vispārīgi noteikumi 1. Lai uzlabotu programmu
struktūras un īstenošanas kvalitāti, kā arī
novērtētu to efektivitāti, lietderību un ietekmi, veic
izvērtēšanu. Programmu ietekmi izvērtē saskaņā ar
attiecīgo VSS fondu misiju attiecībā uz Savienības gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijai
izvirzītajiem mērķiem[32]
un — attiecīgā gadījumā — attiecībā uz
iekšzemes kopproduktu (IKP) un bezdarbu. 2. Dalībvalstis
sagādā vajadzīgos resursus izvērtējumu veikšanai un
nodrošina procedūras, lai sagatavotu un savāktu
izvērtējumiem vajadzīgos datus, tostarp datus, kas saistīti
ar kopējiem un — attiecīgā gadījumā —
īpašajiem programmas rādītājiem. 3. Izvērtēšanu veic
eksperti, kas ir funkcionāli neatkarīgi no iestādēm, kuras
ir atbildīgas par programmas īstenošanu. Komisija sniedz
norādījumus par to, kā veikt izvērtēšanu. 4. Visus izvērtējumus
dara pilnībā publiski pieejamus. 48. pants
Ex ante izvērtēšana 1.
Lai uzlabotu katras programmas struktūras
kvalitāti, dalībvalstis veic ex ante
izvērtēšanu. 2.
Ex ante
izvērtēšanu veic tās iestādes pārziņā, kura
ir atbildīga par programmu sagatavošanu. Izvērtējumus iesniedz
Komisijai tad, kad iesniedz programmu kopā ar kopsavilkumu. Īpašajos
fondu noteikumos var noteikt sliekšņus, līdz kuriem ex ante
izvērtēšanu var apvienot ar citas programmas izvērtēšanu. 3.
Ex ante
izvērtējumos pārbauda: (a)
ieguldījumu Savienības gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijā,
ņemot vērā atlasītos tematiskos mērķus un
prioritātes un valsts un reģionālās vajadzības; (b)
ierosinātās programmas vai darbības
iekšējo saskaņotību un tās saistību ar citiem
atbilstošiem instrumentiem; (c)
budžeta līdzekļu piešķīruma
saskaņotību ar programmas mērķiem; (d)
atlasīto tematisko mērķu,
prioritāšu un programmu atbilstošo mērķu atbilstību
vienotajam stratēģiskajam satvaram, partnerības līgumam un
attiecīgajai valstij adresētajiem ieteikumiem saskaņā ar
Līguma 121. panta 2. punktu un Padomes ieteikumiem, kas
pieņemti saskaņā ar Līguma 148. panta 4. punktu; (e)
ierosināto programmu rādītāju
atbilstību un skaidrību; (f)
to, kā paredzamie gala mērķi
veicinās galīgo rezultātu sasniegšanu; (g)
to, vai rādītājiem noteiktās
skaitliski izteiktās mērķa vērtības ir reālas,
ņemot vērā paredzēto atbalstu no VSS fondiem; (h)
ierosinātā atbalsta veida loģisko
pamatojumu; (i)
cilvēkresursu un administratīvās
spējas atbilstību programmas pārvaldībai; (j)
to procedūru piemērotību, kas
paredzētas programmas uzraudzībai un izvērtējumiem
vajadzīgo datu savākšanai; (k)
izpildes sistēmai atlasīto starpposma
mērķu piemērotību; (l)
to plānoto pasākumu atbilstību, kuru
mērķis ir veicināt vīriešu un sieviešu iespēju
vienlīdzību un novērst diskrimināciju; (m)
to plānoto pasākumu atbilstību, kuru
mērķis ir veicināt ilgtspējīgu attīstību. 4. Ex ante
izvērtējumā attiecīgā gadījumā iekļauj
izklāstītās prasības stratēģiskajam vides
novērtējumam, kas jāņem vērā, īstenojot
Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija
Direktīvu 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz
vidi novērtējumu[33]. 49. pants
Izvērtēšana
plānošanas periodā 1. Vadošā iestāde
katrai programmai izstrādā izvērtēšanas plānu, ko
iesniedz saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem. 2. Dalībvalstis nodrošina,
lai būtu pieejama atbilstoša izvērtēšanas spēja. 3. Plānošanas periodā
vadošās iestādes veic katras programmas izvērtēšanu,
tostarp tās efektivitātes un ietekmes novērtēšanu,
pamatojoties uz izvērtēšanas plānu. Vismaz reizi plānošanas
periodā izvērtēšanā noskaidro, kā atbalsts no VSS
fondiem ir veicinājis katras prioritātes mērķu sasniegšanu.
Visus izvērtējumus pārbauda uzraudzības komiteja un
nosūta Komisijai. 4. Komisija var pēc savas
ierosmes veikt programmu izvērtēšanu. 50. pants
Ex post izvērtēšana
Ex post izvērtēšanu
veic Komisija vai dalībvalstis, cieši sadarbojoties. Ex post izvērtēšanā
pārbauda VSS fondu efektivitāti un lietderību un to
ieguldījumu Savienības gudras, ilgtspējīgas un
iekļaujošas izaugsmes stratēģijā saskaņā ar
īpašajos fondu noteikumos paredzētajām prasībām. Ex post
izvērtēšanu pabeidz līdz 2023. gada 31. decembrim.
VI SADAĻA
TEHNISKĀ PALĪDZĪBA 51. pants
Tehniskā
palīdzība pēc Komisijas ierosmes 1. Pēc Komisijas ierosmes vai Komisijas vārdā VSS fondi var
atbalstīt sagatavošanas, uzraudzības, administratīvās un
tehniskās palīdzības, izvērtēšanas, revīzijas un
kontroles pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai. Minētie pasākumi cita starpā var
ietvert: (a)
palīdzību projektu sagatavošanā un
novērtēšanā, tostarp ar EIB; (b)
atbalstu institucionālajā
nostiprināšanā un administratīvo spēju veidošanā
efektīvai VSS fondu pārvaldībai; (c)
izpēti, kas saistīta ar Komisijas
ziņošanu par VSS fondiem un kohēzijas ziņojumu; (d)
pasākumus, kas saistīti ar VSS fondu
analīzi, pārvaldību, uzraudzību, informācijas
apmaiņu un īstenošanu, kā arī pasākumus, kas
saistīti ar kontroles sistēmu īstenošanu un tehnisko un
administratīvo palīdzību; (e)
izvērtējumus, ekspertu ziņojumus,
statistiku un izpēti, arī vispārīgu, attiecībā uz
VSS fondu pašreizējo un turpmāko darbību, kuru
attiecīgā gadījumā var veikt EIB; (f)
pasākumus, lai izplatītu
informāciju, atbalstītu tīklu izveidi, veiktu saziņas
pasākumus, palielinātu informētību un veicinātu
sadarbību un pieredzes apmaiņu, tostarp ar trešām valstīm.
Lai saziņā ar plašu sabiedrību nodrošinātu lielāku
efektivitāti un spēcīgākas sinerģijas starp
saziņas darbībām, kas veiktas pēc Komisijas
iniciatīvas, saziņas darbībām saskaņā ar šo
Regulu piešķirtos līdzekļus izmanto arī,
korporatīvajai komunikācijai par Eiropas Savienības
politiskajām prioritātēm, ar nosacījumu, ka tās attiecas
uz šīs regulas vispārējiem mērķiem; (g)
datorizētu sistēmu uzstādīšanu,
ekspluatāciju un savstarpēju savienošanu pārvaldības,
uzraudzības, revīzijas, kontroles un izvērtēšanas
vajadzībām; (h)
pasākumus, lai uzlabotu izvērtēšanas
metodes un ar izvērtēšanas praksi saistītas informācijas
apmaiņu; (i)
ar revīziju saistītas darbības; (j)
pasākumus, lai nostiprinātu valsts un
reģionālo spēju attiecībā uz ieguldījumu
plānošanu, vajadzību novērtēšanu, finanšu instrumentu,
kopīgu rīcības plānu un lielu projektu sagatavošanu, izstrādi
un īstenošanu, tostarp kopīgas iniciatīvas ar EIB. 52. pants
Dalībvalstu
tehniskā palīdzība 1. Pēc dalībvalsts
ierosmes VSS fondi var atbalstīt sagatavošanas, pārvaldības,
uzraudzības, izvērtēšanas, informācijas un saziņas,
tīklu veidošanas, sūdzību izskatīšanas, kontroles un
revīzijas darbības. Dalībvalsts var izmantot VSS fondus, lai
atbalstītu pasākumus administratīvā sloga mazināšanai
atbalsta saņēmējiem, tostarp elektroniskās datu
apmaiņas sistēmas, kā arī pasākumus, lai
stiprinātu dalībvalsts iestāžu un atbalsta
saņēmēju spēju pārvaldīt un izmantot VSS fondus.
Šīs darbības var attiekties uz iepriekšējiem un turpmākiem
plānošanas periodiem. 2. Īpašajos fondu
noteikumos var iekļaut vai svītrot darbības, ko var
finansēt ar katra VSS fonda tehnisko palīdzību.
VII SADAĻA
FINANSIĀLS ATBALSTS NO VSS FONDIEM I NODAĻA
Atbalsts no VSS fondiem 53. pants
Līdzfinansējuma
likmju noteikšana 1. Komisijas lēmumā
par programmas pieņemšanu nosaka līdzfinansējuma likmi vai
likmes un maksimālo summu atbalstam no VSS fondiem saskaņā ar
īpašajiem fondu noteikumiem. 2 Tehniskās
palīdzības pasākumus, ko īsteno pēc Komisijas ierosmes
vai tās vārdā, var finansēt 100 % apjomā. 54. pants
Darbības, no kurām gūst ienākumus 1. Neto ienākumus, kas
rodas pēc darbības pabeigšanas noteiktā atsauces laikposmā,
nosaka iepriekš pēc vienas no šādām metodēm: a) vienotas likmes ienākumu procenta
piemērošana attiecīgajam darbības veidam; b) darbības neto ienākumu
pašreizējās vērtības aprēķināšana,
ņemot vērā principa “piesārņotājs maksā”
piemērošanu un — attiecīgā gadījumā —
taisnīguma apsvērumus, kas saistīti ar konkrētās
dalībvalsts relatīvo labklājību. Līdzfinansējamās darbības
attiecināmie izdevumi nepārsniedz darbības ieguldījumu
izmaksu pašreizējo vērtību, no tās atskaitot neto ienākumu
pašreizējo vērtību, kas aprēķināta pēc
vienas no šīm metodēm. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
142. pantu pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz
a) apakšpunktā minētās vienotās likmes
definīciju. Komisija pieņem b) apakšpunktā
minēto metodoloģiju, izmantojot īstenošanas aktus
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta
143. panta 3. punktā. 2. Ja ir objektīvi
neiespējami iepriekš noteikt ienākumus saskaņā ar
1. punktā izklāstītajām metodēm, neto
ienākumus, kas tiek radīti trīs gadu laikā no darbības
pabeigšanas vai līdz 2023. gada 30. septembrim
atkarībā no tā, kurš no termiņiem ir agrāks, atskaita
no Komisijai deklarētajiem izdevumiem. 3. Šā panta 1. un
2. punkts ir piemērojams tikai tām darbībām, kuru
kopējās izmaksas pārsniedz EUR 1000 000. 4. Šis pants nav
piemērojams ESF. 5. Šā panta 1.un
2. punkts nav piemērojams darbībām, uz kurām attiecas
noteikumi par valsts atbalstu, vai atbalstam, ko sniedz finanšu instrumentiem
vai no finanšu instrumentiem.
II NODAĻA
Izdevumu atbilstība un ilgums 55. pants
Atbilstība 1.
Izdevumu atbilstību nosaka, pamatojoties uz
valsts noteikumiem, izņemot, ja ir paredzēti īpaši noteikumi
šajā regulā vai īpašajās fondu regulās vai
pamatojoties uz šo regulu vai īpašajiem fondu noteikumiem. 2.
Izdevumi ir atbilstīgi VSS fondu ieguldījumam,
ja atbalsta saņēmējam tie radušies un viņš tos faktiski
samaksājis laikposmā no dienas, kad programma iesniegta Komisijai,
vai no 2014. gada 1. janvāra, — atkarībā no tā,
kura diena ir agrāk, — līdz 2022. gada 31. decembrim.
Turklāt ieguldījumu no ELFLA un EJZF par izdevumiem var saņemt
tikai tad, ja pilnvarotais maksātājs ir faktiski samaksājis
atbilstošo atbalstu laikposmā no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2022. gada 31. decembrim. 3.
Attiecībā uz izmaksām, kas tiek
atlīdzinātas, pamatojoties uz 57. panta 1. punkta b) un c)
apakšpunktu, darbības, kas veido atlīdzināšanas pamatu, veic
laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz
2022. gada 31. decembrim. 4.
Darbības neatlasa atbalstam no VSS fondiem, ja
tās ir fiziski pabeigtas vai pilnībā īstenotas, pirms atbalsta
saņēmējs vadošajai iestādei ir iesniedzis pieteikumu par
finansējumu atbilstoši programmai, neatkarīgi no tā, vai
atbalsta saņēmējs ir veicis visus saistītos
maksājumus. 5.
Šis pants neskar 51. pantā
izklāstītos noteikumus par tās tehniskās
palīdzības atbilstību, kas tiek sniegta pēc Komisijas
ierosmes. 6.
Neto ienākumus, ko tieši radījusi
darbība tās īstenošanas laikā un kas nav ņemti
vērā darbības apstiprināšanas brīdī, atskaita no
darbības attiecināmajiem izdevumiem atbalsta saņēmēja
iesniegtajā galīgā maksājuma pieprasījumā. Šo
noteikumu nepiemēro finanšu instrumentiem un prēmijām. 7.
Programmas grozījumu gadījumā
izdevumi, kas kļūst atbilstīgi programmas grozījumu
rezultātā, ir atbilstīgi tikai no dienas, kad Komisijai tiek
iesniegts grozījumu pieprasījums. 8.
Darbībai var piešķirt atbalstu no viena
vai vairākiem VSS fondiem un no citiem Savienības instrumentiem, ar
nosacījumu, ka par izdevumu pozīciju, kas iekļauta
maksājuma pieprasījumā atlīdzības saņemšanai no
viena no VSS fondiem, netiek saņemts atbalsts no cita fonda vai
Savienības instrumenta, nedz arī atbalsts no tā paša fonda
citā programmā. 56. pants
Atbalsta veidi VSS fondus izmanto atbalsta piešķiršanai
dotāciju, prēmiju, atmaksājamas palīdzības, finanšu
instrumentu vai to apvienojuma veidā. Atmaksājamas
palīdzības gadījumā atmaksāto atbalstu iestādei,
kas to piešķīrusi, vai citai dalībvalsts kompetentai
iestādei tur atsevišķā kontā un atkārtoti izmanto
tādam pašam mērķim vai saskaņā ar programmas
mērķiem. 57. pants
Dotāciju veidi 1. Var būt šādi
dotāciju veidi: (a)
to attiecināmo izmaksu
atlīdzināšana, kas radušās un attiecīgā
gadījumā samaksātas kopā ar ieguldījumu
natūrā un amortizāciju; (b)
vienības izmaksu standarta shēmas; (c)
vienreizējie maksājumi, kas
nepārsniedz EUR 100 000 no valsts ieguldījuma; (d)
vienotas likmes finansējums, ko nosaka,
piemērojot procentus vienai vai vairākām noteiktām izmaksu
kategorijām. 2. Šā panta
1. punktā minētās iespējas var apvienot tikai tad, ja
katra no tām attiecas uz atšķirīgām izmaksu
kategorijām vai ja tās izmanto atšķirīgiem projektiem, kas
veido daļu no darbības, vai secīgiem darbības posmiem. 3. Ja darbību vai projektu,
kas ir darbības daļa, īsteno tikai ar būvdarbu, preču
vai pakalpojumu iepirkuma starpniecību, piemēro tikai 1. punkta
a) apakšpunktu. Ja iepirkums darbībā vai projektā, kas ir
darbības daļa, ir ierobežots līdz konkrētām izmaksu
kategorijām, var piemērot visas 1. punktā minētās
iespējas. 4. Šā panta 1. punkta
b), c) un d) apakšpunktā minētās summas nosaka,
pamatojoties uz: (a)
taisnīgu, godīgu un pārbaudāmu aprēķina
metodi, kuras pamatā ir: i) statistikas dati vai cita
objektīva informācija, vai ii) pārbaudīti individuālu
atbalsta saņēmēju vēsturiski dati vai atbalsta
saņēmēju parastās izmaksu uzskaites prakses
piemērošana; (b)
metodēm un atbilstošajām vienības izmaksu
standarta shēmām, vienreizējiem maksājumiem un
vienotajām likmēm, kas ir piemērojamas Savienības politikas
virzienos līdzīga veida darbībai un atbalsta
saņēmējam; (c)
metodēm un atbilstošajām vienības
izmaksu standarta shēmām, vienreizējiem maksājumiem un
vienotajām likmēm, kuras saskaņā ar dotāciju
shēmām pilnībā finansē dalībvalsts
līdzīga veida darbībai un atbalsta saņēmējam; (d)
likmēm, kas noteiktas ar šo regulu vai ar
īpašajiem fondu noteikumiem. 5. Dokumentā, kurā
izklāsta nosacījumus atbalsta saņemšanai par katru darbību,
izklāsta arī metodi, kas piemērojama darbības izmaksu
noteikšanai, un dotācijas izmaksas nosacījumus. 58. pants Vienotas
likmes finansējums netiešajām izmaksām par dotācijām Ja darbības īstenošanā rodas
netiešās izmaksas, tās var aprēķināt kā vienotu
likmi kādā no šiem veidiem: (a)
vienota likme līdz 20 % no
attiecināmajām tiešajām izmaksām, ja likmi
aprēķina, pamatojoties uz taisnīgu, godīgu un
pārbaudāmu aprēķina metodi vai metodi, ko saskaņā
ar shēmām attiecībā uz dotācijām, kuras pilnībā
finansē dalībvalsts, piemēro līdzīga veida
darbībai un atbalsta saņēmējam; (b)
vienota likme līdz 15 % no
attiecināmajām tiešajām personāla izmaksām; (c)
vienota likme, ko piemēro
attiecināmajām tiešajām izmaksām, pamatojoties uz
esošām metodēm un atbilstošajām likmēm, kas citos
Savienības politikas virzienos piemērojamas līdzīga veida
darbībai un atbalsta saņēmējam. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
142. pantu pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz
c) apakšpunktā minētās vienotās likmes definīciju
un saistītajām metodēm. 59. pants
Īpaši atbilstības
noteikumi attiecībā uz dotācijām 1.
Ieguldījums natūrā, ko sniedz,
nodrošinot būvdarbus, preces, pakalpojumus, zemi un nekustamo
īpašumu, par kuru nav veikts maksājums skaidrā naudā, kas
pamatots ar rēķiniem vai dokumentiem ar līdzvērtīgu
pierādījuma vērtību, var būt attiecināmie
izdevumi, ar nosacījumu, ka to atļauj VSS fondu un programmas
atbilstības noteikumi un ka ir izpildīti visi turpmāk minētie
nosacījumi: (a)
darbībai piešķirtais publiskais
ieguldījums, kas ietver ieguldījumu natūrā,
nepārsniedz kopējos attiecināmos izdevumus — izņemot
ieguldījumu natūrā — darbības beigās; (b)
ieguldījumam natūrā
piešķirtā vērtība nepārsniedz izmaksas, kas ir
vispārpieņemtas attiecīgajā tirgū; (c)
ieguldījumu vērtību un sniegumu var
neatkarīgi novērtēt un pārbaudīt; (d)
zemes vai nekustamā īpašuma
nodrošināšanas gadījumā vērtību ir apliecinājis
neatkarīgs kvalificēts eksperts vai pienācīgi pilnvarota
oficiāla iestāde, un tā nepārsniedz ierobežojumu, kas
noteikts 3. punkta b) apakšpunktā; (e)
attiecībā uz ieguldījumu
natūrā, kas izpaužas kā darbs bez atlīdzības,
šāda darba vērtība ir noteikta, ņemot vērā
pārbaudīto darbam atvēlēto laiku un atlīdzības
likmi, ko piemēro līdzvērtīgam darbam. 2.
Amortizācijas izmaksas var uzskatīt par
attiecināmām izmaksām šādos apstākļos: (a)
to pieļauj programmas atbilstības
noteikumi; (b)
izdevumu summa ir pienācīgi pamatota ar
apliecinošiem dokumentiem, kuriem ir rēķiniem
līdzvērtīga pierādījuma vērtība, ja tā
tiek atlīdzināta 57. panta 1. punkta a) apakšpunktā
minētajā veidā; (c)
izmaksas attiecas tikai uz darbībai
piešķirtā atbalsta laikposmu; (d)
valsts dotācijas nav ieguldītas nolietotu
aktīvu iegādē. 3.
Par šādām izmaksām nav tiesību
saņemt ieguldījumu no VSS fondiem: (a)
parāda procenti; (b)
neapbūvētas zemes un apbūvētas
zemes pirkums, ja summa ir lielāka par 10 % no kopējiem
attiecināmajiem izdevumiem attiecīgajam darbības veidam.
Īpašos un pienācīgi pamatotos gadījumos var atļaut
augstāku procentu darbībām, kas saistītas ar vides
saglabāšanu; (c)
pievienotās vērtības nodoklis.
Tomēr PVN summas ir attiecināmie izdevumi, ja tās nav
atgūstamas saskaņā ar valsts PVN tiesību aktiem un ja
tās ir maksājis atbalsta saņēmējs, kas nav persona, ko
neuzskata par nodokļa maksātāju, kā noteikts
Direktīvas 2006/112/EK 13. panta 1. punkta pirmajā
daļā, ar nosacījumu, ka šādas PVN summas nav radušās
saistībā ar infrastruktūras nodrošināšanu. 60. pants
Darbību atbilstība
atkarībā no to norises vietas 1. Ievērojot 2. un
3. punktā minētās atkāpes un īpašos fondu
noteikumus, VSS fondu atbalstīto darbību norises vieta ir teritorija,
uz ko attiecas programma, saskaņā ar kuru darbības tiek
atbalstītas (“programmas teritorija”). 2. Vadošā iestāde var
pieņemt, ka darbība tiek īstenota ārpus programmas
teritorijas, bet Savienībā, ar nosacījumu, ka ir izpildīti
visi turpmāk paredzētie nosacījumi: (a)
darbība nodrošina labumu programmas
teritorijai; (b)
kopējā summa, kas saskaņā ar
programmu piešķirta darbībām ārpus programmas teritorijas,
nepārsniedz 10 % no ERAF, Kohēzijas fonda un EJZF atbalsta
prioritātes līmenī vai — attiecībā uz ELFLA —
3 % no atbalsta programmas līmenī. (c)
uzraudzības komiteja ir piekritusi
attiecīgajai darbībai vai darbību veidiem; (d)
iestādes, kas ir atbildīgas par
programmu, kurā tiek atbalstīta konkrētā darbība, ir
izpildījušas iestāžu pienākumus programmā attiecībā
uz darbības pārvaldību, kontroli un revīziju, vai arī
tās noslēdz vienošanās ar iestādēm teritorijā,
kurā tiek īstenota darbība, ar nosacījumu, ka ir
izpildīti 2. punkta a) apakšpunktā izklāstītie
nosacījumi un pienākumi attiecībā uz darbības
pārvaldību, kontroli un revīziju. 3. Attiecībā uz
darbībām, kas saistītas ar veicināšanas pasākumiem,
izdevumi var rasties ārpus Savienības teritorijas, ar
nosacījumu, ka ir izpildīti 2. punkta a) apakšpunktā
izklāstītie nosacījumi un pienākumi attiecībā uz
darbības pārvaldību, kontroli un revīziju. 4.
Šā panta 1.–3. punktu nepiemēro
mērķa “Eiropas teritoriālā sadarbība” vai ESF
programmām. 61. pants
Darbību ilgums 1. Darbība, kas ietver
ieguldījumus infrastruktūrā vai ienesīgus
ieguldījumus, atmaksā no VSS fondiem saņemto atbalstu, ja piecu
gadu laikā no galīgā maksājuma piešķiršanas atbalsta
saņēmējam vai — attiecīgā
gadījumā — laikposmā, kas paredzēts valsts atbalsta
noteikumos, notiek: (a)
produktīvās darbības izbeigšana vai
pārcelšana uz citu vietu; (b)
tādas izmaiņas infrastruktūras
daļas īpašnieku sastāvā, kas sniedz uzņēmumam vai
valsts iestādei nepamatotas priekšrocības, vai (c)
būtiskas izmaiņas, kas ietekmē
darbības veidu, mērķus vai īstenošanas nosacījumus,
tādējādi traucējot tās sākotnējo
mērķu sasniegšanu. Dalībvalsts atgūst summas, kas
nepamatoti samaksātas saistībā ar darbību. 2. Darbības, ko atbalsta
ESF, un darbības, ko atbalsta pārējie VSS fondi un kas nav
ieguldījumi infrastruktūrā vai ienesīgi ieguldījumi,
atmaksā ieguldījumu no fonda tikai tad, ja tām ir saistošs
pienākums saglabāt ieguldījumus saskaņā ar
piemērojamiem valsts atbalsta noteikumiem un ja minētajos noteikumos
paredzētajā laikposmā tiek izbeigta to produktīvā
darbība vai tā tiek pārcelta uz citu vietu. 3. Šā panta 1. un
2. punkts nav piemērojams ieguldījumiem finanšu instrumentos vai
no finanšu instrumentiem vai ieguldījumiem jebkurā darbībā,
kuras produktīvā darbība tiek izbeigta
neļaunprātīga bankrota dēļ. 4. Šā
panta 1. un 2. punktu nepiemēro fiziskām personām, kas ir
ieguldījumu atbalsta saņēmējas un pēc ieguldījuma
darbības pabeigšanas kļūst tiesīgas saņemt un
saņem atbalstu saskaņā ar EGF (Regula [/2012], ar ko izveido
Eiropas Globalizācijas fondu), ja attiecīgais ieguldījums ir tieši
saistīts ar darbības veidu, kas identificēts kā tāds,
par kuru ir tiesības saņemt EGF atbalstu.
VIII SADAĻA
PĀRVALDĪBA UN KONTROLE I NODAĻA
Pārvaldības un kontroles sistēmas 62. pants
Pārvaldības un
kontroles sistēmu vispārīgi principi Pārvaldības un kontroles sistēmas paredz: (a)
aprakstu par to, kādas funkcijas veic katra ar
pārvaldību un kontroli saistītā struktūra, kā
arī funkciju sadalījumu katrā struktūrā; (b)
atbilstību principam, pēc kura notiek
funkciju nodalīšana gan starp šādām struktūrām, gan to
iekšienē; (c)
procedūras deklarēto izdevumu
pareizības un precizitātes nodrošināšanai; (d)
datorizētas sistēmas uzskaitei, finanšu
datu un rādītāju datu glabāšanai un
pārsūtīšanai, kā arī uzraudzībai un
ziņošanai; (e)
sistēmas ziņošanai un uzraudzībai,
ja atbildīgā struktūra uzdevumu izpildi uztic citai
struktūrai; (f)
kārtību, kādā tiek veikta
pārvaldības un kontroles sistēmu revīzija; (g)
sistēmas un procedūras atbilstošas
revīzijas izsekojamības nodrošināšanai; (h)
pārkāpumu, tostarp krāpšanas,
novēršanu, konstatēšanu un izlabošanu un nepamatoti izmaksātu
summu atgūšanu kopā ar jebkuriem procentiem. 63. pants
Dalībvalstu
pienākumi 1. Dalībvalstis veic
pārvaldības, kontroles un revīzijas uzdevumus un uzņemas
izrietošos pienākumus, kas paredzēti noteikumos par dalītu
pārvaldību, kuri izklāstīti Finanšu regulā un
īpašajos fondu noteikumos. Saskaņā ar dalītas
pārvaldības principu dalībvalstis ir atbildīgas par
programmu pārvaldību un kontroli. 2. Dalībvalstis nodrošina,
lai tiktu izveidotas to programmu pārvaldības un kontroles
sistēmas saskaņā ar īpašo fondu noteikumu normām un
lai šīs sistēmas efektīvi darbotos. 3. Dalībvalsts
izstrādā un īsteno procedūru to sūdzību
neatkarīgai izskatīšanai un izšķiršanai, kuras saistītas ar
VSS fondu līdzfinansēto darbību atlasi vai īstenošanu.
Dalībvalsts pēc pieprasījuma paziņo šādas
izskatīšanas rezultātus Komisijai. 4. Visu oficiālo
informācijas apmaiņu starp dalībvalsti un Komisiju veic,
izmantojot Komisijas izveidotu elektroniskās datu apmaiņas
sistēmu.
II NODAĻA
Pārvaldības un kontroles struktūru akreditācija 64. pants
Akreditācija
un koordinācija 1. Saskaņā ar Finanšu
regulas 56. panta 3. punktu katra struktūra, kas ir
atbildīga par izdevumu pārvaldību un kontroli atbilstīgi
VSS fondiem, tiek akreditēta ar akreditācijas iestādes
oficiālu lēmumu ministru līmenī. 2. Akreditāciju
piešķir, ja attiecīgā struktūra atbilst akreditācijas
kritērijiem attiecībā uz iekšējo vidi, kontroles
darbībām, informāciju un saziņu, kā arī
uzraudzību, kas paredzēti īpašajos fondu noteikumos. 3. Akreditāciju veic,
pamatojoties uz tādas neatkarīgas revīzijas struktūras
atzinumu, kura novērtē akreditējamās struktūras
atbilstību akreditācijas kritērijiem. Neatkarīgā
revīzijas struktūra savā darbā ievēro starptautiski
atzītus revīzijas standartus. 4. Akreditācijas
iestāde uzrauga akreditēto struktūru un atsauc tās
akreditāciju ar oficiālu lēmumu gadījumā, ja
struktūra vairs neatbilst vienam vai vairākiem akreditācijas
kritērijiem, ja vien attiecīgā struktūra neveic
vajadzīgos korektīvos pasākumus pārbaudes
termiņā, kas jānosaka akreditācijas iestādei,
ņemot vērā problēmas smagumu. Akreditācijas
iestāde nekavējoties informē Komisiju par pārbaudes
termiņa noteikšanu akreditētajai struktūrai un par katru
atsaukšanas lēmumu. 5. Dalībvalsts var iecelt
koordinācijas struktūru, kuras pienākums ir sadarboties ar
Komisiju un sniegt tai informāciju, veicināt Savienības
noteikumu saskaņotu piemērošanu, izstrādāt kopsavilkuma
ziņojumu, kurā sniedz valsts līmeņa pārskatu par
visām pārvaldības deklarācijām un revīzijas
atzinumiem un koordinēt korektīvo pasākumu īstenošanu
attiecībā uz jebkuriem vispārējiem trūkumiem. 6. Neskarot īpašajos fondu
noteikumos paredzētās normas, struktūras, kas
jāakreditē saskaņā ar 1. punktu, ir šādas: (a)
attiecībā uz ERAF, ESF un Kohēzijas
fondu — vadošās iestādes un, ja piemērojams,
sertifikācijas iestādes; (b)
attiecībā uz ELFLA un EJZF —
pilnvarotie maksātāji.
III NODAĻA
Komisijas pilnvaras un pienākumi 65. pants
Komisijas pilnvaras un
pienākumi 1. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp akreditācijas
procedūru, gada pārvaldības deklarāciju, gada kontroles
ziņojumiem, gada revīzijas atzinumu, gada īstenošanas
ziņojumu un valsts un Savienības struktūru veiktām
revīzijām, Komisija pārliecinās, vai dalībvalstis ir
ieviesušas pārvaldības un kontroles sistēmas, kas atbilst šai
regulai un īpašajiem fondu noteikumiem, un vai šīs sistēmas
darbojas efektīvi visā programmu īstenošanas laikā. 2. Neatkarīgi no
dalībvalstu veiktajām revīzijām Komisijas ierēdņi
vai pilnvarotie Komisijas pārstāvji var veikt revīzijas vai
pārbaudes uz vietas, par to attiecīgi iepriekš brīdinot.
Šādās revīzijās vai pārbaudēs var jo īpaši
pārbaudīt pārvaldības un kontroles sistēmu
darbības efektivitāti programmā vai tās daļā,
darbības un novērtēt darbību vai programmu finanšu pareizu
pārvaldību. Šādās revīzijās var piedalīties
dalībvalstu ierēdņi vai pilnvarotie pārstāvji. Komisijas ierēdņiem vai Komisijas
pārstāvjiem, kas ir pienācīgi pilnvaroti veikt
revīzijas uz vietas, ir piekļuve visiem ierakstiem, dokumentiem un
metadatiem, kas attiecas uz VSS fondu atbalstītajām darbībām
vai pārvaldības un kontroles sistēmām, neatkarīgi no
tā, kādā informācijas nesējā tie tiek
glabāti. Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai
šādu ierakstu, dokumentu un metadatu kopijas. Šajā punktā noteiktās pilnvaras
neskar to attiecīgo valstu noteikumu piemērošanu, kuri paredz, ka
konkrētas darbības var veikt tikai ar attiecīgās valsts
tiesību aktiem īpaši norīkoti pārstāvji. Komisijas
ierēdņi un pilnvarotie pārstāvji nepiedalās inter
alia mājas apmeklējumos vai personu oficiālā
nopratināšanā, ko veic saskaņā ar attiecīgās
dalībvalsts tiesību aktiem. Tomēr viņiem ir piekļuve
šādi iegūtai informācijai. 3. Komisija var prasīt, lai
dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu
to pārvaldības un kontroles sistēmu darbības
efektivitāti vai izdevumu pareizību saskaņā ar
īpašajiem fondu noteikumiem. 4. Komisija var prasīt
dalībvalstij izskatīt Komisijai iesniegtu sūdzību par VSS
fondu līdzfinansētu darbību atlasi vai īstenošanu vai
pārvaldības un kontroles sistēmas darbību.
IX SADAĻA
FINANŠU PĀRVALDĪBA, GRĀMATOJUMU NOSKAIDROŠANA UN FINANŠU
KOREKCIJAS, SAISTĪBU ATCELŠANA I NODAĻA
Finanšu pārvaldība 66. pants
Budžeta saistības Savienības budžeta saistības
attiecībā uz katru programmu uzņemas gada iemaksu veidā par
katru fondu laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz
2020. gada 31. decembrim. Komisijas lēmums, ar ko pieņem
programmu, ir finansēšanas lēmums Finanšu regulas 75. panta
2. punkta nozīmē un — sākot no brīža, kad par to
tiek informēta attiecīgā dalībvalsts — juridiskas
saistības minētās regulas nozīmē. Attiecībā uz katru programmu budžeta
saistības par pirmo iemaksu uzņemas pēc tam, kad Komisija
pieņēmusi programmu. Budžeta saistības par
turpmākajām iemaksām Komisija uzņemas līdz katra gada
1. maijam, pamatojoties uz otrajā daļā minēto
lēmumu, izņemot, ja ir piemērojams Finanšu regulas
13. pants. Attiecībā uz izpildes, kā
arī izaugsmes un konkurētspējas rezervēm budžeta
saistības uzņemas pēc tam, kad Komisija pieņem programmas
grozījumu apstiprināšanas lēmumu. 67. pants
Kopīgi noteikumi par
maksājumiem 1. Ieguldījumus no VSS
fondiem katrai programmai Komisija izmaksā saskaņā ar budžeta
apropriācijām un atbilstoši pieejamam finansējumam. Katru
maksājumu attiecina uz attiecīgā fonda budžeta
saistībām, kas radušās visagrāk. 2. Maksājumus veic kā
priekšfinansējumu, starpposma maksājumus un —
attiecīgā gadījumā — gada bilances maksājumu, un
kā slēguma bilances maksājumu. 3. Attiecībā uz
atbalsta veidiem saskaņā ar 57. panta 1. punkta b), c) un
d) apakšpunktu atbalsta saņēmējam izmaksātās
summas uzskata par attiecināmiem izdevumiem. 68. pants
Kopīgi noteikumi par
starpposma maksājumu, attiecīgā gadījumā — gada
bilances maksājuma un slēguma bilances maksājuma
aprēķināšanu Īpašajos fondu noteikumos nosaka
noteikumus tās summas aprēķināšanai, ko atlīdzina
kā starpposma maksājumus, attiecīgā
gadījumā — gada bilances maksājumu, un kā slēguma
bilances maksājumu. Šī summa ir attiecināmajiem izdevumiem
piemērojamās īpašās līdzfinansējuma likmes
funkcija. 69. pants
Maksājumu
pieprasījumi 1. Konkrēto procedūru
un iesniedzamo informāciju saistībā ar maksājumu
pieprasījumiem paredz īpašajos fondu noteikumos. 2. Maksājuma
pieprasījumā, kas jāiesniedz Komisijai, izklāsta visu
informāciju, kas Komisijai vajadzīga, lai tā varētu
sagatavot pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas [..]. pantu. 70. pants
Priekšfinansējuma un
starpposma maksājumu uzkrāšana 1. Uzkrātais kopējais
priekšfinansējums un starpposma maksājumi, un —
attiecīgā gadījumā — gada bilance, ko
piešķīrusi Komisija, nepārsniedz 95 % no VSS fondu
ieguldījuma programmā. 2. Kad tiek sasniegts 95 %
ierobežojums, dalībvalstis turpina pārsūtīt maksājumu
pieprasījumus Komisijai. 71. pants
Euro izmantojums Summas, kas norādītas
dalībvalstu iesniegtajās programmās, izdevumu prognozēs,
izdevumu deklarācijās, maksājumu pieprasījumos, gada
pārskatos, un izdevumus, kas norādīti gada un nobeiguma
īstenošanas ziņojumos, denominē euro. 72. pants
Sākotnējā
priekšfinansējuma samaksa 1. Pēc tam, kad Komisija
pieņem programmas pieņemšanas lēmumu, tā izmaksā
sākotnējo priekšfinansējuma summu par visu plānošanas
periodu. Sākotnējā priekšfinansējuma summu izmaksā
daļās atbilstoši budžeta vajadzībām. Minētās
daļas nosaka īpašajos fondu noteikumos. 2. Priekšfinansējumu
izmanto tikai maksājumiem atbalsta saņēmējiem programmas
īstenošanā. To nekavējoties dara pieejamu atbildīgajai
struktūrai šim nolūkam. 73. pants
Sākotnējā
priekšfinansējuma dzēšana Summu, kas izmaksāta kā
sākotnējais priekšfinansējums, pilnībā dzēš no
Komisijas pārskatiem ne vēlāk kā programmas slēgšanas
brīdī. 74. pants
Maksājuma termiņa
pārtraukšana 1. Maksājuma termiņu
starpposma maksājuma pieprasījumam var pārtraukt
deleģētais kredītrīkotājs Finanšu regulas
nozīmē uz laiku, kas nav ilgāks par deviņiem mēnešiem,
ja: (a)
saskaņā ar valsts vai Savienības
revīzijas struktūras sniegto informāciju ir
pierādījumi, kas liecina par būtisku trūkumu
pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā; (b)
deleģētajam
kredītrīkotājam ir jāveic papildu pārbaudes pēc
tam, kad tā rīcībā nonākusi brīdinoša
informācija par to, ka izdevumi maksājuma pieprasījumā ir
saistīti ar pārkāpumu, kas ir smagas finansiālas sekas; (c)
nav iesniegts kāds no 75. panta
1. punktā paredzētajiem dokumentiem. 2. Deleģētais
kredītrīkotājs var ierobežot pārtraukšanu līdz
izdevumu daļai, kas ietverta maksājuma pieprasījumā, uz
kuru attiecas 1. punktā minētie apstākļi.
Deleģētais kredītrīkotājs nekavējoties
informē dalībvalsti un vadošo iestādi par pārtraukšanas
iemeslu un pieprasa tām izlabot situāciju. Deleģētais
kredītrīkotājs izbeidz pārtraukšanu, tiklīdz ir veikti
vajadzīgie pasākumi. II NODAĻA
Grāmatojumu noskaidrošana un finanšu korekcijas 75. pants
Informācijas iesniegšana 1. Līdz
1. februārim nākamajā gadā pēc pārskata
perioda beigām dalībvalsts iesniedz Komisijai šādus dokumentus
un informāciju saskaņā ar Finanšu regulas 56. pantu: (a)
apliecinātus to atbilstošo struktūru gada
pārskatus, kas akreditētas atbilstoši 64. pantam; (b)
pārvaldības ticamības
deklarāciju par gada pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu,
iekšējās kontroles sistēmu pienācīgu darbību,
kā arī pakārtoto darījumu likumību un pareizību
un pareizas finanšu pārvaldības principa ievērošanu; (c)
kopsavilkuma ziņojumu par visām
pieejamām veiktajām revīzijām un pārbaudēm,
tostarp analīzi par sistēmiskiem vai atkārtotiem trūkumiem
un plānotiem vai veiktiem korektīvajiem pasākumiem; (d)
revīzijas atzinumu, ko sagatavojusi
izraudzītā neatkarīgā revīzijas struktūra, par
pārvaldības ticamības deklarāciju, kas attiecas uz gada
pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu, iekšējās
kontroles sistēmu pienācīgu darbību, kā arī
pakārtoto darījumu likumību un pareizību un pareizas
finanšu pārvaldības principa ievērošanu, kopā ar kontroles
ziņojumu, kurā izklāsta to veikto revīziju
secinājumus, kas saistītas ar grāmatvedības gadu, uz kuru
attiecas atzinums. 2. Pēc Komisijas
pieprasījuma dalībvalsts iesniedz Komisijai papildinformāciju.
Ja dalībvalsts neiesniedz prasīto informāciju līdz
Komisijas noteiktajam tās iesniegšanas termiņam, Komisija lēmumu
par grāmatojumu noskaidrošanu var pieņemt, pamatojoties uz tās
rīcībā esošo informāciju. 3. Līdz [15. februārim]
nākamajā gadā pēc pārskata perioda beigām
dalībvalsts iesniedz Komisijai kopsavilkuma ziņojumu
saskaņā ar Finanšu regulas 56. panta 5. punkta
pēdējo daļu. 76. pants
Grāmatojumu
noskaidrošana 1. Līdz
30. aprīlim nākamajā gadā pēc pārskata perioda
beigām Komisija saskaņā ar īpašajiem fondu noteikumiem
izlemj par to atbilstošo struktūru grāmatojumu noskaidrošanu, kuras
akreditētas atbilstoši 64. pantam par katru programmu.
Grāmatojumu noskaidrošanas lēmumā ņem vērā
iesniegto gada pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu, un tas
neskar jebkuras vēlākas finanšu korekcijas. 2. Gada grāmatojumu
noskaidrošanas procedūras nosaka īpašajos fondu noteikumos. 77. pants
Komisijas veiktās
finanšu korekcijas 1. Komisija veic finanšu
korekcijas, atceļot visu Savienības ieguldījumu programmā
vai tā daļu un atgūstot summas no dalībvalsts, lai no
Savienības finansējuma dzēstu izdevumus, kas ir pretrunā
piemērojamiem Savienības un valsts tiesību aktiem, tostarp
saistībā ar trūkumiem dalībvalstu pārvaldības un
kontroles sistēmās, ko konstatējusi Komisija vai Eiropas
Revīzijas palāta. 2. Piemērojamo
Savienības vai valsts tiesību aktu pārkāpuma dēļ
finanšu korekciju veic tikai tad, ja ir kāds no šādiem
apstākļiem: (a)
pārkāpums ir ietekmējis vai
būtu varējis ietekmēt atbildīgās struktūras
veikto darbības atlasi VSS fondu atbalstam; (b)
ir risks, ka pārkāpums ir ietekmējis
vai būtu varējis ietekmēt izdevumu summu, kas deklarēta
atlīdzības saņemšanai no Savienības budžeta. 3. Lemjot par finanšu korekcijas
summu saskaņā ar 1. punktu, Komisija ņem vērā
piemērojamo Savienības vai valsts tiesību aktu
pārkāpuma veidu un smagumu un tā finansiālo ietekmi uz
Savienības budžetu. 4. Finanšu korekciju
piemērošanas kritērijus un procedūras nosaka īpašajos fondu
noteikumos.
III nodaļa
Saistību atcelšana 78. pants
Principi 1. Visas programmas iesniedz
saistību atcelšanas procedūrai, kas izstrādāta pēc
principa, ka summām, uz kurām attiecas saistības, bet kurām
nepiemēro priekšfinansējumu vai maksājuma pieprasījumu
noteiktā periodā, piemēro saistību atcelšanu. 2. Saistības, kuras
attiecas uz perioda pēdējo gadu, atceļ saskaņā ar
noteikumiem, kas jāievēro attiecībā uz programmu
slēgšanu. 3. Īpašajos fondu
noteikumos izklāsta saistību atcelšanas noteikumu precīzu
piemērošanu attiecībā uz katru VSS fondu. 4. To saistību daļu,
kas joprojām ir atvērtas, atceļ, ja Komisijai līdz
īpašajos fondu noteikumos noteiktajiem termiņiem nav iesniegts
kāds no dokumentiem, kas vajadzīgi slēgšanai. 79. pants
Izņēmums
attiecībā uz saistību atcelšanu 1. Summu, uz kurām attiecas
saistību atcelšana, samazina par summām, ko atbildīgā
struktūra nav varējusi deklarēt Komisijai šādu iemeslu
dēļ: a) darbību apturēšana ar
tiesvedību vai administratīvu pārsūdzību, kam ir
atliekoša iedarbība; b) force majeure apstākļi,
kas būtiski ietekmē visas programmas vai tās daļas
īstenošanu. Valsts iestādes, kas atsaucas uz force majeure
apstākļiem, pierāda to tiešo ietekmi uz visas programmas vai
tās daļas īstenošanu. Minēto samazinājumu var lūgt
vienreiz, ja apturēšana vai force majeure apstākļi ilgst
līdz vienam gadam, vai vairākas reizes atbilstīgi force
majeure apstākļu ilgumam vai gadu skaitam no dienas, kad
pieņemts tiesas vai administratīvais lēmums, ar ko aptur
darbības īstenošanu, līdz dienai, kad pieņemts
galīgais tiesas vai administratīvais lēmums. 2. Līdz
31. janvārim dalībvalsts nosūta Komisijai informāciju
par 1. punktā minētajiem izņēmumiem
attiecībā uz summu, kas deklarējama līdz
iepriekšējā gada beigām. 80. pants
Procedūra 1. Komisija savlaicīgi
informē dalībvalsti un vadošo iestādi, ja ir risks, ka tiks
piemērota saistību atcelšana, kā paredzēts
78. pantā. 2. Komisija, pamatojoties uz
informāciju, kas ir tās rīcībā
31. janvārī, informē dalībvalsti un vadošo
iestādi par atcelto saistību summu, kas izriet no tās
rīcībā esošās informācijas. 3. Dalībvalstij ir divi
mēneši laika, lai piekristu atceļamo saistību summai vai
iesniegtu savus apsvērumus. 4. Līdz
30. jūnijam dalībvalsts iesniedz Komisijai pārskatītu
finansēšanas plānu, kurā par attiecīgo finanšu gadu
norāda samazināto atbalsta summu vienā vai vairākos
programmas prioritārajos virzienos. Ja minētais plāns netiek
iesniegts, Komisija pārskata finansēšanas plānu, samazinot
ieguldījumu no VSS fondiem attiecīgajam finanšu gadam. Šādu
samazinājumu proporcionāli piemēro katram prioritārajam
virzienam. 5. Komisija groza programmas
pieņemšanas lēmumu, izmantojot īstenošanas aktus, ne
vēlāk kā 30. septembrī. TREŠĀ DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI ERAF, ESF UN KF I SADAĻA
MĒRĶI UN FINANŠU SHĒMA
I NODAĻA
Misija, mērķi un atbalsta ģeogrāfiskais aptvērums 81. pants
Misija un mērķi 1. Fondi veicina to
Savienības darbību izstrādi un īstenošanu, kuru
mērķis ir stiprināt tās ekonomisko, sociālo un
teritoriālo kohēziju saskaņā ar Līguma
174. pantu. Fondu atbalstītās darbības veicina
Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes
stratēģijas īstenošanu. 2. Tālab īsteno
šādus mērķus: a) “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai” dalībvalstīs un reģionos, kas
jāatbalsta visiem fondiem, un b) “Eiropas teritoriālā sadarbība”,
kas jāatbalsta ERAF. 82. pants
Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai 1. Struktūrfondi atbalsta
mērķi “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” visos
reģionos, kas atbilst ar Regulu (EK) Nr. 1059/2003
izveidotās kopējās statistiski teritoriālo
vienību klasifikācijas 2. līmenim (turpmāk “NUTS
2. līmenis”). 2. Resursus mērķim
“Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” piešķir par
šādām trim NUTS 2. līmeņa reģionu
kategorijām: (a)
mazāk attīstīti reģioni, kuros
IKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāk nekā 75 % no
vidējā IKP ES–27 valstīs; (b)
pārejas reģioni, kuros IKP uz vienu
iedzīvotāju ir no 75 % līdz 90 % no vidējā
IKP ES–27 valstīs; (c)
vairāk attīstītie reģioni,
kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir vairāk nekā 90 % no
vidējā IKP ES–27 valstīs. Šīs trīs reģionu kategorijas
nosaka, pamatojoties uz to, kāds ir IKP uz vienu iedzīvotāju,
kas izteikts pirktspējas paritātēs un aprēķināts
pēc Savienības rādītājiem par 2006.–2008. gadu,
attiecībā pret vidējo IKP ES–27 valstīs par to pašu
pārskata periodu. 3. Kohēzijas fonds atbalsta
dalībvalstis, kurās nacionālais kopienākums (NKI) uz vienu
iedzīvotāju, kas izteikts pirktspējas paritātēs un
aprēķināts pēc Savienības rādītājiem
par 2007.–2009. gadu, ir mazāks nekā 90 % no
vidējā NKI uz vienu iedzīvotāju NKI ES–27 valstīs
par to pašu pārskata periodu. Dalībvalstis, kuras ir tiesīgas
saņemt finansējumu no Kohēzijas fonda 2013. gadā, bet
kurās nominālais NKI uz vienu iedzīvotāju pārsniedz
90 % no vidējā NKI uz vienu iedzīvotāju NKI
ES–27 valstīs, kas aprēķināts saskaņā ar
šā punkta pirmo daļu, saņem atbalstu no Kohēzijas fonda,
ievērojot pārejas un īpašus noteikumus. 4. Tūlīt pēc
šīs regulas stāšanās spēkā Komisija, izmantojot
īstenošanas aktu, pieņem lēmumu, kurā iekļauj to
reģionu sarakstu, kas atbilst šo trīs reģionu kategoriju
kritērijiem, kas minēti 2. punktā, un to dalībvalstu
sarakstu, kas atbilst 3. punkta kritērijiem. Minētos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 143. panta
3. punktā minēto pārbaudes procedūru. Šāds
saraksts ir spēkā no 2014. gada 1. janvāra līdz
2020. gada 31. decembrim. 5. Komisija 2017. gadā
pārskata dalībvalstu atbilstību atbalsta saņemšanai no
Kohēzijas fonda, pamatojoties uz Savienības NKI
rādītājiem par ES–27 valstīm attiecībā uz
laikposmu no 2013. līdz 2015. gadam. Dalībvalstis, kurās
nominālais NKI uz vienu iedzīvotāju pārsniedz 90 % no
vidējā NKI uz vienu iedzīvotāju ES–27 valstīs,
saņem atbalstu no Kohēzijas fonda, ievērojot pārejas un
īpašus noteikumus.
II NODAĻA
Finanšu shēma 83. pants
Vispārējie resursi 1. Vispārējie resursi,
kas pieejami budžeta saistībām no fondiem laikposmam no 2014.
līdz 2020. gadam, ir EUR 336 020 492 848 pēc
2011. gada cenām saskaņā ar II pielikumā norādīto
gada sadalījumu. Lai veiktu plānošanu un vēlāku iekļaušanu
Savienības vispārējā budžetā, vispārējo
resursu summu indeksē par 2 % gadā. 2. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, kurā nosaka
vispārējo resursu gada sadalījumu pa dalībvalstīm,
neskarot šā panta 3. punktu un 84. panta 7. punktu. 3. 0,35 % no
vispārējiem resursiem atvēl tehniskajai palīdzībai. 84. pants
Resursi “Ieguldījumam
izaugsmē un nodarbinātībā” un “Eiropas teritoriālajai
sadarbībai” 1. Resursu apjoms
mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” ir
96,52 % no vispārējiem resursiem (t. i., kopā
EUR 324 320 492 844), un to sadalījums ir šāds: (a)
50,13 % (t. i., kopā
EUR 162 589 839 384) — mazāk
attīstītiem reģioniem; (b)
12,01 % (t. i., kopā
EUR 38 951 564 661) — pārejas reģioniem; (c)
16,39 % (t. i., kopā
EUR 53 142 922 017) — vairāk
attīstītiem reģioniem; (d)
21,19 % (t. i., kopā
EUR 68 710 486 782) — dalībvalstīm, ko
atbalsta Kohēzijas fonds; (e)
0,29 % (t. i., kopā
EUR 925 680 000) kā papildu finansējums Līguma
349. pantā noteiktajiem tālākajiem reģioniem un NUTS
2. līmeņa reģioniem, kas atbilst Austrijas, Somijas un
Zviedrijas Pievienošanās līguma 6. protokola 2. pantā
noteiktajiem kritērijiem. Visi reģioni, kuros IKP uz vienu
iedzīvotāju 2007.–2013. gadā bija mazāk nekā
75 % no vidējā IKP ES–25 valstīs šajā atskaites
periodā, bet kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir vairāk
nekā 75 % no vidējā IKP ES 27 valstīs, saņem
piešķīrumu no struktūrfondiem, kas ir vismaz divas
trešdaļas no šo reģionu 2007.–2013. gada piešķīruma. 2. Sadalījumam pa
dalībvalstīm izmanto šādus kritērijus: (a)
atbilstīgo iedzīvotāju skaits,
reģiona labklājība, valsts labklājība un bezdarba
līmenis attiecībā uz mazāk attīstītiem
reģioniem un pārejas reģioniem; (b)
atbilstīgo iedzīvotāju skaits,
reģiona labklājība, bezdarba līmenis,
nodarbinātības līmenis, izglītības līmenis un iedzīvotāju
blīvums attiecībā uz vairāk attīstītajiem
reģioniem; (c)
iedzīvotāji, valsts labklājība
un platība attiecībā uz Kohēzijas fondu. 3. ESF tiek atvēlēti
vismaz 25 % struktūrfondu līdzekļu, kas paredzēti
mazāk attīstītiem reģioniem, 40 % līdzekļu,
kas paredzēti pārejas reģioniem, un 52 %
līdzekļu, kas paredzēti vairāk attīstītiem
reģioniem katrā dalībvalstī. Šī noteikuma
izpratnē atbalstu dalībvalstij, ko tā saņēmusi
saskaņā ar programmu [Pārtika trūcīgākajiem
iedzīvotājiem], uzskata par struktūrfondu daļu, kas
piešķirti ESF. 4. Atbalsts no Kohēzijas
fonda transporta infrastruktūrai saskaņā ar “Eiropas savienošanas” mehānismu ir EUR 10 000 000 000. Komisija, izmantojot īstenošanas aktu,
pieņem lēmumu, kurā nosaka summu, kas pārnesama no
Kohēzijas fonda piešķīruma katrai dalībvalstij par visu
laikposmu. Kohēzijas fonda piešķīrumu katrai dalībvalstij
samazina par attiecīgo summu. Gada apropriācijas, kas atbilst pirmajā
daļā minētajam atbalstam no Kohēzijas fonda, ieraksta Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta attiecīgajās
budžeta pozīcijās par 2014. gadu. Atbalstu no Kohēzijas
fonda, kas paredzēts Eiropas infrastruktūras savienošanas
instrumentā, īsteno saskaņā ar [13]. pantu Regulā
(ES) […]/2012 par Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta izveidi[34] saistībā
ar regulas I pielikumā minētajiem projektiem, piešķirot
vislielāko iespējamo prioritāti projektiem, kuros ievēroti
Kohēzijas fondā noteiktie valsts piešķīrumi. 5. Saskaņā ar
mērķi “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” no
struktūrfondiem programmai [Pārtika trūcīgākajiem
iedzīvotājiem] piešķir atbalstu EUR
2 500 000 000. Komisija, izmantojot īstenošanas aktu,
pieņem lēmumu, kurā nosaka summu, kas pārnesama no
struktūrfondu piešķīruma katrai dalībvalstij par visu
laikposmu. Attiecīgi samazina struktūrfondu piešķīrumu
katrai dalībvalstij. Gada apropriācijas, kas atbilst pirmajā
daļā minētajam atbalstam no struktūrfondiem, ieraksta
programmas [Pārtika vistrūcīgākajiem
iedzīvotājiem] attiecīgajās budžeta pozīcijās par
2014. gadu. 6. No mērķim
“Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” paredzētajiem
resursiem 5 % ir izpildes rezerve, kas piešķirama saskaņā
ar 19. pantu. 7. No mērķim
“Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” paredzētajiem
ERAF resursiem 0,2 % pēc Komisijas iniciatīvas atvēl novatoriskām
darbībām pilsētu ilgtspējīgas attīstības
jomā. 8. Mērķim “Eiropas
teritoriālā sadarbība” paredzētie resursi ir 3,48 % no
vispārējiem resursiem, kas pieejami budžeta saistībām no
fondiem laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (t. i., kopā
EUR 11 700 000 004). 85. pants
Resursu
nepārnesamība 1.
Kopējās apropriācijas, ko
piešķir katrai dalībvalstij attiecībā uz mazāk
attīstītajiem reģioniem, pārejas reģioniem un
vairāk attīstītiem reģioniem, nav pārnesamas starp
katru no šīm reģionu kategorijām. 2.
Atkāpjoties no 1. punkta, Komisija
pienācīgi pamatotos apstākļos, kas saistīti ar viena
vai vairāku tematisko mērķu īstenošanu, var pieņemt
dalībvalsts priekšlikumu, ko tā iesniedz, pirmo reizi iesniedzot
partnerības līgumu, līdz 2 % no kopējās
apropriācijas reģionu kategorijai pārnest uz citām
reģionu kategorijām. 86. pants
Papildināmība 1. Šajā pantā
piemēro šādas definīcijas: 1) “valsts vai līdzvērtīgi
strukturālie izdevumi” ir vispārējās valdības bruto
pamatkapitāla veidošana, par ko ziņots stabilitātes un konverģences
programmās, kuras dalībvalstis sagatavo saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 1466/97[35],
lai iesniegtu savu vidēja termiņa budžeta stratēģiju; 2) “pamatlīdzekļi” ir visi
materiāli vai nemateriāli aktīvi, kuri rodas kā ražošanas
procesu produkcija un kurus pašus atkārtoti vai nepārtraukti,
ilgāk nekā gadu, izmanto ražošanas procesos; 3) “bruto pamatkapitāla veidošana”[36] ir visas rezidentražotāju
pamatlīdzekļu iegādes mīnus realizācija
konkrētā laika periodā, plus zināms neražoto aktīvu
vērtības pieaugums, kas radies ražotāja vai institucionālo
vienību ražīgas darbības rezultātā; 4) “vispārējā valdība”
ir to institucionālo vienību kopums, kas papildus savu politisko
pienākumu izpildei un ekonomikas regulēšanas uzdevuma veikšanai rada
principā ārpustirgus pakalpojumus (iespējams, preces)
individuālam vai kolektīvam patēriņam un pārdala
ienākumu un īpašumu[37]. 2. Atbalsts no fondiem
mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”
neaizstāj valsts vai līdzvērtīgus strukturālus
izdevumus, kas rodas dalībvalstij. 3. Dalībvalstis laikā
no 2014. līdz 2020. gadam valsts vai līdzvērtīgu
strukturālo izdevumu līmeni uztur vismaz vienādā
līmenī ar partnerības līgumā noteikto atsauces
līmeni. Valsts vai līdzvērtīgu
strukturālo izdevumu vidējo gada atsauces līmeni laikposmam no
2014. līdz 2020. gadam nosaka partnerības līgumā,
pamatojoties uz Komisijas veiktu partnerības līgumā
ietvertās informācijas ex ante pārbaudi, ņemot
vērā valsts vai līdzvērtīgu strukturālo izdevumu
vidējo gada līmeni laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam. Komisija un dalībvalstis ņem
vērā vispārējos makroekonomiskos apstākļus un
īpašus vai ārkārtas apstākļus, piemēram,
privatizāciju vai ārkārtēju valsts vai līdzvērtīgu
strukturālo izdevumu līmeni dalībvalstī laikposmā no
2007. līdz 2013. gadam. Tās ņem vērā arī
izmaiņas valsts piešķīrumos no struktūrfondiem
salīdzinājumā ar 2007.–2013. gadu. 4. To, vai valsts vai
līdzvērtīgu strukturālo izdevumu līmenis
atbilstīgi mērķim “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai” ir saglabāts vajadzīgajā
līmenī attiecīgajam laikposmam, pārbauda tikai tajās
dalībvalstīs, kurās mazāk attīstītos un
pārejas reģionos dzīvo vismaz 15 % no kopējā
iedzīvotāju skaita. Dalībvalstīs, kurās mazāk
attīstītos un pārejas reģionos dzīvo vismaz 70 %
no kopējā iedzīvotāju skaita, pārbaudi veic valsts
līmenī. Dalībvalstīs, kurās mazāk
attīstītos un pārejas reģionos dzīvo vairāk
nekā 15 %, bet mazāk nekā 70 % no kopējā
iedzīvotāju skaita, pārbaudi veic valsts un
reģionālā līmenī. Tālab šādas
dalībvalstis iesniedz Komisijai informāciju par izdevumiem mazāk
attīstītos un pārejas reģionos katrā pārbaudes
procesa posmā. 5. To, vai valsts vai
līdzvērtīgu strukturālo izdevumu līmenis
atbilstīgi mērķim “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai” ir saglabāts vajadzīgajā
līmenī, pārbauda partnerības līguma iesniegšanas
brīdī (ex ante pārbaude), 2018. gadā
(termiņa vidusposma pārbaude) un 2022. gadā (ex post
pārbaude). Sīki izstrādāti noteikumi par
papildināmības pārbaudi ir izklāstīti
III pielikuma 2. punktā. 6. Ja Komisija ex post
pārbaudē konstatē, ka dalībvalsts nav saglabājusi
partnerības līgumā noteikto valsts vai
līdzvērtīgu strukturālo izdevumu atsauces līmeni
atbilstīgi mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai”,
kā noteikts III pielikumā, Komisija var veikt finanšu korekciju.
Izlemjot, vai veikt finanšu korekciju, Komisija ņem vērā, vai
ekonomiskā situācija attiecīgajā dalībvalstī ir
būtiski mainījusies kopš termiņa vidusposma pārbaudes un
vai izmaiņas bija ņemtas vērā attiecīgajā
laikā. Sīki izstrādāti noteikumi par finanšu korekcijas likmēm
ir izklāstīti III pielikuma 3. punktā. 7. Šā panta
1.–6. punktu nepiemēro mērķa “Eiropas teritoriālā
sadarbība” darbības programmām. II SADAĻA
PLĀNOŠANA I NODAĻA
Vispārīgi noteikumi par fondiem 87. pants
Darbības programmu
saturs un pieņemšana atbilstoši
mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” 1. Darbības programma
sastāv no prioritārajiem virzieniem. Prioritārais virziens
attiecas uz vienu fondu reģionu kategorijai un, neskarot 52. pantu,
atbilst tematiskajam mērķim, un ietver vienu vai vairākas
konkrētā tematiskā mērķa ieguldījumu
prioritātes atbilstoši īpašajiem fondu noteikumiem.
Attiecībā uz ESF prioritārais virziens pienācīgi
pamatotos gadījumos var apvienot ieguldījumu prioritātes no
dažādiem tematiskajiem mērķiem, kas izklāstīti 9. panta
8., 9., 10. un 11. punktā, lai veicinātu to
ieguldījumu citos prioritārajos virzienos. 2. Darbības programmā
izklāsta: (a)
stratēģiju darbības programmas
ieguldījumam Savienības gudras, ilgtspējīgas un
iekļaujošas izaugsmes stratēģijā, tostarp: i) vajadzību identifikāciju,
izklāstot problēmas, kas norādītas attiecīgajai
valstij adresētajos ieteikumos, un dalībvalstu un Savienības
ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnēs saskaņā
ar Līguma 121. panta 2. punktu, un Padomes ieteikumos, ko
dalībvalstis ņem vērā savā nodarbinātības
politikā, kuru pieņem saskaņā ar Līguma
148. panta 4. punktu, un ņemot vērā valsts un
reģionālās vajadzības; ii) tematisko mērķu un atbilstošo
ieguldījumu prioritāšu izvēles pamatojumu, ņemot
vērā partnerības līgumu un ex ante izvērtējuma
rezultātus; (b)
attiecībā uz katru prioritāro
virzienu: i) ieguldījumu prioritātes un
atbilstošos konkrētos mērķus; ii) kopējos un īpašos
īstenošanas un rezultātu rādītājus,
attiecīgā gadījumā norādot atsauces vērtību
un skaitliski izteiktu mērķa vērtību, atbilstoši
īpašajiem fondu noteikumiem; iii) atbalstāmo darbību aprakstu,
tostarp norādot galvenās mērķa grupas, īpašas
mērķa teritorijas un atbalsta saņēmēju veidus, ja
piemērojams, un plānoto finanšu instrumentu izlietojumu; iv) atbilstošās intervences
kategorijas, kas, pamatojas uz nomenklatūru, ko Komisija
pieņēmusi, izmantojot īstenošanas aktus saskaņā ar
143. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru,
un plānoto resursu indikatīvu sadalījumu; (c)
ieguldījumu integrētajā pieejā
attiecībā uz teritoriālo attīstību, kas
izklāstīta partnerības līgumā, tostarp: i) mehānismus, kas nodrošina
koordināciju starp fondiem, ELFLA un EJZF un citiem Savienības un
valsts finansējuma instrumentiem un koordināciju ar EIB; ii) attiecīgā
gadījumā — plānoto integrēto pieeju pilsētu,
lauku, piekrastes, zvejas reģionu un to reģionu teritoriālajai
attīstībai, kuriem ir īpašas teritoriālas iezīmes, un
jo īpaši 28. un 29. panta īstenošanas kārtību; iii) to pilsētu sarakstu, kurās
tiks īstenotas integrētas darbības ilgtspējīgai
pilsētu attīstībai, šīm darbībām
piešķirtā ERAF atbalsta gada indikatīvu sadalījumu,
ieskaitot resursus, kas nodoti pilsētām pārvaldībai
saskaņā ar Regulas (ES) Nr. [ERAF] 7. panta 2. punktu,
un integrētajām darbībām piešķirtā ESF atbalsta
gada indikatīvu sadalījumu; iv) reģionus, kuros tiks īstenota
uz sabiedrību orientēta vietējā attīstība; v) procedūras
starpreģionālajām un starptautiskajām darbībām ar
atbalsta saņēmējiem, kas atrodas vismaz vienā citā
dalībvalstī; vi) attiecīgā gadījumā —
plānotās intervences ieguldījumu makroreģionālo
stratēģiju īstenošanā un jūras baseinu
stratēģijas; (d)
ieguldījumu integrētajā pieejā,
kas izklāstīta partnerības līgumā, lai
apmierinātu to ģeogrāfisko reģionu īpašās
vajadzības, kurus visvairāk ietekmē nabadzība, vai to
mērķa grupu īpašās vajadzības, kurās ir
vislielākais diskriminācijas vai atstumtības risks, īpaši
ņemot vērā atstumtās kopienas, kā arī
indikatīvu finanšu sadalījumu; (e)
fondu efektīvas īstenošanas
nodrošināšanas kārtību, tostarp: i) izpildes sistēmu atbilstoši
19. panta 1. punktam; ii) par katru ex ante
nosacījumu, kas paredzēts saskaņā ar IV pielikumu, kas
nav izpildīts partnerības līguma un darbības programmas
iesniegšanas dienā, — to darbību aprakstu, kas jāveic, lai
izpildītu ex ante nosacījumu, un šādu darbību
grafiku; iii) darbības, kas jāveic, lai
iesaistītu partnerus darbības programmas sagatavošanā, un
partneru nozīmi darbības programmas īstenošanā,
uzraudzībā un izvērtēšanā; (f)
fondu efektīvas īstenošanas
nodrošināšanas kārtību, tostarp: i) plānoto tehniskās
palīdzības izmantojumu, tostarp darbības iestāžu un
atbalsta saņēmēju administratīvās spējas
nostiprināšanai, kopā ar 2. punkta b) apakšpunktā
minēto atbilstošo informāciju attiecībā uz konkrēto
prioritāro virzienu; ii) novērtējumu par
administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem un darbības,
ko plānots veikt, lai to samazinātu, izklāstot arī
mērķus; iii) to lielo projektu saraktu, kuriem
paredzamais galveno darbu izpildes sākuma datums ir pirms 2018. gada
1. janvāra; (g)
finansējuma plānu, kurā ir divas tabulas: i) tabula, kurā saskaņā ar 53., 110. un 111. pantu pa gadiem
sadalīts kopējās finanšu apropriācijas apjoms, kāds
paredzēts atbalstam no katra fonda; ii) tabula, kurā visam plānošanas
periodam, darbības programmai un katram prioritārajam virzienam ir
precizēts no fondiem piešķiramā atbalsta un valsts
līdzfinansējuma kopējais finanšu apropriācijas apjoms. Ja
valsts līdzfinansējumu veido publiskais un privātais
līdzfinansējums, tabulā norāda indikatīvu
sadalījumu starp publiskajiem un privātajiem izdevumiem. Informatīvos nolūkos tajā
norāda paredzamo EIB līdzdalību; (h)
darbības programmas īstenošanas
noteikumus, tostarp: i) norādot akreditācijas
struktūru, vadošo iestādi, attiecīgā gadījumā —
sertifikācijas iestādi un revīzijas iestādi; ii) norādot struktūru, kam Komisija piešķirs
maksājumus. 3. Katrā darbības
programmā, izņemot tajās, kurās tehnisko
palīdzību sniedz atbilstoši īpašai darbības programmai,
iekļauj: i) to īpašo darbību aprakstu,
kuras jāveic, lai darbību atlasē ņemtu vērā vides
aizsardzības prasības, resursu efektivitāti, klimata
pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos klimata
pārmaiņām, izturību pret katastrofām, riska
novēršanu un pārvaldību; ii) to īpašo darbību aprakstu,
kuras jāveic, lai veicinātu iespēju vienlīdzību un
darbības programmas sagatavošanā, izstrādē un
īstenošanā novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma,
rases vai etniskās izcelsmes, ticības vai pārliecības,
invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas
dēļ un jo īpaši attiecībā uz piekļuvi
finansējumam, ņemot vērā to dažādo mērķa
grupu vajadzības, kurās ir šādas diskriminācijas risks, un
jo īpaši nepieciešamību nodrošināt pieejamību personām
ar invaliditāti; iii) aprakstu par tās ieguldījumu
vīriešu un sieviešu līdztiesības veicināšanā un —
attiecīgā gadījumā — pasākumus dzimumu
līdztiesības principa integrēšanai darbības programmas un
darbības līmenī. Dalībvalstis kopā ar darbības
programmas priekšlikumu atbilstīgi mērķim “Ieguldījums
izglītībai un nodarbinātībai” iesniedz valsts
līdztiesības struktūru atzinumu par pasākumiem, kas
izklāstīti ii) un iii) apakšpunktā. 4. Dalībvalstis
izstrādā darbības programmu saskaņā ar Komisijas
pieņemto paraugu. Minēto paraugu Komisija pieņem,
izmantojot īstenošanas aktus. Attiecīgos īstenošanas aktus
pieņem saskaņā ar 143. panta 2. punktā
minēto konsultēšanās procedūru. 5. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko apstiprina darbības
programmu. 88. pants
Kopējs atbalsts no
fondiem 1. Fondi var kopīgi sniegt
atbalstu darbības programmām atbilstīgi mērķim
“Ieguldījums izglītībai un nodarbinātībai”. 2. ERAF un ESF savstarpēji papildinošā veidā un
ievērojot maksimālo ierobežojumu, kas ir 5 % no Savienības
finansējuma katram darbības programmas prioritārajam virzienam,
var finansēt daļu no darbības, par kuras izmaksām var
saņemt atbalstu no otra fonda, pamatojoties uz attiecīgajam fondam
piemērojamiem atbilstības noteikumiem, ar nosacījumu, ka
tās ir vajadzīgas apmierinošai darbības īstenošanai un ir
tieši saistītas ar to. 3. Šā panta 1. un
2. punktu nepiemēro mērķa “Eiropas teritoriālā
sadarbība” programmām. 89. pants
Darbības
programmu ģeogrāfiskā darbības joma atbilstoši
mērķim “Ieguldījums izaugsmei un nodarbinātībai” Darbības programmas attiecībā
uz ERAF un ESF izstrādā atbilstošajā
ģeogrāfiskajā līmenī un vismaz NUTS 2. līmenī
saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī
spēkā esošo institucionālo sistēmu, ja vien Komisija un
dalībvalsts nevienojas citādi. No Kohēzijas fonda atbalstītās
darbības programmas izstrādā valsts līmenī. II NODAĻA
Lielie projekti 90. pants
Saturs Kā daļu no darbības programmas
vai darbības programmām ERAF un Kohēzijas fonds var
atbalstīt darbību, kas ietver virkni būvdarbu, darbību vai
pakalpojumu ar mērķi veikt vienotu un noteiktu ekonomisku vai tehnisku
uzdevumu, kuram ir skaidri noteikti mērķi un kura kopējās
izmaksas pārsniedz EUR 50 000 000 (“liels projekts”).
Finanšu instrumentus neuzskata par lieliem projektiem. 91. pants
Komisijai iesniedzamā
informācija 1.
Dalībvalsts vai vadošā iestāde
tūlīt pēc sagatavošanas darba pabeigšanas iesniedz Komisijai šādu
informāciju par lielajiem projektiem: (a)
informācija par struktūru, kas būs
atbildīga par lielā projekta īstenošanu, un tās statusu; (b)
apraksts un informācija par ieguldījumu
un tā vietu; (c)
kopējās izmaksas un kopējās
attiecināmās izmaksas, ņemot vērā 54. pantā
noteiktās prasības; (d)
informācija par veikto priekšizpēti,
tostarp iespēju analīzi, rezultātiem un neatkarīgu
kvalitātes pārbaudi; (e)
izmaksu un ieguvumu analīze, tostarp
ekonomiskā un finanšu analīze, un riska novērtējums; (f)
ietekmes uz vidi analīze, ņemot vērā
nepieciešamību pielāgoties klimata pārmaiņām un
mazināt klimata pārmaiņu sekas un izturību pret
katastrofām; (g)
atbilstība attiecīgajiem
konkrētās darbības programmas vai programmu prioritārajiem
virzieniem un projekta paredzamais ieguldījums minēto prioritāro
virzienu konkrēto mērķu sasniegšanā; (h)
finansējuma plāns, kurā
norādīti kopējie plānotie finanšu resursi un plānotais
atbalsts no fondiem, EIB un visiem pārējiem finansējuma avotiem,
kopā ar fiziskajiem un finanšu rādītājiem
attiecībā uz progresa uzraudzību, ņemot vērā
apzinātos riskus; (i)
lielā projekta īstenošanas grafiks
un — ja ir paredzams, ka īstenošanas laiks būs ilgāks par
plānošanas periodu — posmi, par kuriem lūdz atbalstu no fondiem
2014.–2020. gada plānošanas periodā. Komisija saskaņā ar 143. panta
2. punktā minēto konsultēšanās procedūru sniedz
indikatīvus norādījumus par metodoloģiju, kas izmantojama
e) apakšpunktā minētās izmaksu un ieguvumu analīzes
veikšanai. Formātu, kādā iesniedzama
informācija par lielajiem projektiem, izstrādā saskaņā
ar Komisijas pieņemto paraugu, izmantojot īstenošanas aktus. Attiecīgos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 143. panta
2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 2. Lielos projektus, ko iesniedz
Komisijai apstiprināšanai, iekļauj darbības programmas lielo projektu
sarakstā. Dalībvalsts vai vadošā iestāde pārskata
sarakstu divus gadus pēc darbības programmas pieņemšanas, un
pēc dalībvalsts pieprasījuma to var koriģēt
saskaņā ar 26. panta 2. punktā noteikto
procedūru, jo īpaši lai iekļautu lielos projektus, kuru
paredzamais pabeigšanas datums ir pirms 2022. gada beigām. 92. pants
Lēmums par lielu
projektu 1. Komisija novērtē
lielo projektu, pamatojoties uz 91. pantā minēto
informāciju, lai noskaidrotu, vai ierosinātais atbalsts no fondiem ir
pamatots. 2. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktu, ne vēlāk kā trīs mēnešus
pēc informācijas iesniegšanas dienas pieņem lēmumu
apstiprināt lielu projektu saskaņā ar 91. pantu.
Minētajā lēmumā nosaka fizisko priekšmetu, summu, uz kuru
attiecas prioritārā virziena līdzfinansējuma likme,
fiziskos un finanšu rādītājus progresa uzraudzībai un
paredzamo lielā projekta ieguldījumu attiecīgā
prioritārā virziena vai virzienu mērķu sasniegšanā.
Apstiprināšanas lēmumu pieņem ar nosacījumu, ka pirmais
būvdarbu līgums tiek noslēgts divu gadu laikā no
lēmuma pieņemšanas dienas. 3. Ja Komisija atsakās
atļaut atbalsta piešķiršanu no fondiem lielam projektam, tā
informē dalībvalsti par atteikuma iemeslu 2. punktā
noteiktajā termiņā. 4. Ar lieliem projektiem
saistītos izdevumus neiekļauj maksājumu pieteikumos pirms
Komisijas apstiprināšanas lēmuma pieņemšanas.
III NODAĻA
Kopīgs rīcības plāns 93. pants
Darbības
joma 1. Kopīgs rīcības
plāns ir darbība, ko nosaka un pārvalda attiecībā pret
gala mērķiem un rezultātiem, ko tā sasniegs. Plāns
ietver tādu projektu grupu, kuri nesastāv no infrastruktūras
nodrošināšanas un kuri tiek īstenoti uz atbalsta
saņēmēja atbildību kā daļa no darbības
programmas vai programmām. Dalībvalsts un Komisija vienojas par
kopīga rīcības plāna gala mērķiem un
rezultātiem, un tās veicina darbības programmu konkrēto
mērķu sasniegšanu un ir pamats atbalsta saņemšanai no fondiem.
Rezultāti ir kopīgā rīcības plāna tiešā
ietekme. Atbalsta saņēmējs ir publisko tiesību subjekts.
Kopīgus rīcības plānus neuzskata par lieliem projektiem. 2. Kopīgam
rīcības plānam piešķirtais publiskais atbalsts ir vismaz
EUR 10 000 000 vai 20 % no darbības programmas vai
programmu publiskā atbalsta, atkarībā no tā, kura no
vērtībām iz mazāka. 94. pants
Kopīgu rīcības
plānu sagatavošana 1. Dalībvalsts, vadošā
iestāde vai jebkurš izraudzīts publisko tiesību subjekts var
iesniegt priekšlikumu par kopīgu rīcības plānu
vienlaicīgi ar attiecīgo darbības programmu iesniegšanu vai
arī vēlāk. Priekšlikumā iekļauj visus
95. pantā minētos elementus. 2. Kopīgs rīcības
plāns attiecas uz daļu laikposma no 2014. gada
1. janvāra līdz 2022. gada 31. decembrim.
Kompensāciju par kopīga rīcības plāna gala
mērķiem un rezultātiem var saņemt tikai tad, ja tie tiek
sasniegti pēc kopīgā rīcības plāna
apstiprināšanas lēmuma pieņemšanas dienas un pirms noteiktā
īstenošanas laikposma beigām. 95. pants
Kopīgu rīcības
plānu saturs Kopīgajā rīcības
plānā iekļauj: (1)
kopīgo rīcības plānu pamatojošo
attīstības vajadzību un mērķu analīzi, ņemot
vērā darbības programmu mērķus un — attiecīgā
gadījumā — attiecīgajai valstij adresētos ieteikumus un
dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas
vispārējās pamatnostādnes saskaņā ar Līguma
121. panta 2. punktu, un Padomes ieteikumus, ko dalībvalstis
ņem vērā savā nodarbinātības politikā saskaņā
ar Līguma 148. panta 4. punktu; (2)
satvaru, kurā izklāsta saistību
starp kopīgā rīcības plāna vispārējiem un
konkrētajiem mērķiem, starpposma mērķus un
sasniedzamos gala mērķus un rezultātus, kā arī
paredzētos projektus vai projektu veidus; (3)
kopējos un īpašos
rādītājus, kas izmantojami gala mērķu un
rezultātu uzraudzībai, attiecīgā gadījumā iedalot
pa prioritārajiem virzieniem; (4)
informāciju par kopīgā
rīcība plāna ģeogrāfisko aptvērumu un
mērķa grupām; (5)
paredzamo kopīgā rīcības
plāna īstenošanas laikposmu; (6)
analīzi par kopīgā rīcības
plāna ietekmi uz vīriešu un sieviešu līdztiesības
veicināšanu un diskriminācijas novēršanu; (7)
analīzi par kopīgā rīcības
plāna ietekmi uz ilgtspējīgas attīstības
veicināšanu, ja piemērojams; (8)
kopīgā rīcības plāna
īstenošanas noteikumus, tostarp: (a)
par kopīgā rīcības plāna
īstenošanu atbildīgā atbalsta saņēmēja
izraudzīšanos, apliecinot tā kompetenci attiecīgajā
jomā, kā arī tā administratīvo un finanšu
pārvaldības spēju; (b)
kopīgā rīcības plāna
koordinācijas kārtību saskaņā ar 97. pantu; (c)
kopīgā rīcības plāna
uzraudzības un izvērtēšanas kārtību, tostarp
kārtību, kādā tiks nodrošināta ar starpposma
mērķu, gala mērķu un rezultātu sasniegšanu saistīto
datu kvalitāte, vākšana un glabāšana; (d)
kārtību, kādā tiks
nodrošināta informācijas izplatīšana un saziņa par
kopīgo rīcības plānu un fondiem; (9)
kopīgā rīcības plāna
finanšu mehānismu, tostarp: (a)
izmaksas, ko radīs starpposma mērķu,
gala mērķu un rezultātu sasniegšana attiecībā pret
2. punktu, pamatojoties uz 57. panta 4. punktā un ESF
regulas 14. pantā noteiktajām metodēm; (b)
indikatīvu grafiku, saskaņā ar kuru
tiks veikti maksājumi atbalsta saņēmējam saistībā
ar starpposma mērķiem un gala mērķiem; (c)
finanšu plānu pa darbības programmām
un prioritārajiem virzieniem, ieskaitot kopējo attiecināmo summu
un publisko atbalstu. Kopīgā rīcības plāna
formātu izstrādā saskaņā ar Komisijas pieņemto
paraugu, izmantojot īstenošanas aktus. Attiecīgos īstenošanas
aktus pieņem saskaņā ar 143. panta 2. punktā
minēto konsultēšanās procedūru. 96. pants
Lēmums par kopīgo
rīcības plānu 1. Komisija novērtē
kopīgo rīcības plānu, pamatojoties uz 95. pantā
minēto informāciju, lai noskaidrotu, vai atbalsts no fondiem ir
pamatots. Ja Komisija trīs mēnešu laikā
pēc kopīga rīcības plāna priekšlikuma iesniegšanas
uzskata, ka tas neatbilst novērtēšanas prasībām, tā
iesniedz dalībvalstij apsvērumus. Dalībvalsts iesniedz Komisijai
visu prasīto papildinformāciju un vajadzības gadījumā
attiecīgi pārskata kopīgo rīcības plānu. 2. Komisija pieņem
lēmumu apstiprināt kopīgo rīcības plānu ne
vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad to iesniegusi
dalībvalstis, bet ne agrāk, kā tiek pieņemtas
attiecīgās darbības programmas, ar nosacījumu, ka ir
pietiekami ņemti vērā jebkuri apsvērumi. 3. Šā panta
2. punktā minētajā lēmumā norāda atbalsta
saņēmēju un kopīgā rīcības plāna
mērķus, starpposma mērķus, sasniedzamos gala
mērķus un rezultātus, šo starpposma mērķu, gala
mērķu un rezultātu sasniegšanas izmaksas, kā arī
finanšu plānu pa darbības programmām un prioritārajiem
virzieniem, ieskaitot kopējo attiecināmo summu un valsts
ieguldījumu, kopīgā rīcības plāna
īstenošanas laikposmu un — attiecīgā gadījumā —
kopīgā rīcības plāna ģeogrāfisko
aptvērumu un mērķa grupas. 4. Ja Komisija atsakās
atļaut atbalsta piešķiršanu no fondiem kopīgam rīcības
plānam, tā informē dalībvalsti par atteikuma iemeslu
2. punktā noteiktajā termiņā. 97. pants
Koordinācijas komiteja
un kopīgā rīcības plāna grozīšana 1. Dalībvalsts vai
vadošā iestāde izveido tādu koordinācijas komiteju
kopīgajam rīcības plānam , kas atšķiras no
darbības programmu uzraudzības komitejas. Koordinācijas komiteja
tiekas vismaz divreiz gadā. Par tās sastāvu lemj dalībvalsts,
vienojoties ar vadošo iestādi un ievērojot partnerības principu. Komisija var piedalīties koordinācijas
komitejas darbā kā padomdevēja. 2. Koordinācijas komiteja
veic šādas darbības: (a)
izvērtē progresu kopīgā
rīcības plāna starpposma mērķu, gala mērķu
un rezultātu sasniegšanā; (b)
izskata un apstiprina priekšlikumus grozīt
kopīgo rīcības plānu, lai ņemtu vērā
jebkurus jautājumus, kas ietekmē tā izpildi. 3. Dalībvalsts
iesniegtajām prasībām grozīt kopīgus rīcības
plānus jābūt pienācīgi pamatotām. Komisija
novērtē, vai grozīšanas prasība ir pamatota, ņemot
vērā dalībvalsts sniegto informāciju. Komisija var sniegt
apsvērumus, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo
papildinformāciju. Komisija pieņem lēmumu par grozīšanas
prasību ne vēlāk kā trīs mēnešus no dienas, kad
to oficiāli iesniegusi dalībvalsts, ar nosacījumu, ka ir pietiekami
ņemti vērā jebkuri Komisijas sagatavotie apsvērumi.
Grozījums stājas spēkā lēmuma pieņemšanas
dienā, ja vien lēmumā nav noteikts citādi. 98. pants Kopīgā
rīcības plāna finanšu pārvaldība un kontrole 1. Kopīgo rīcības
plānu maksājumus atbalsta saņēmējam uzskata par
vienreizējiem maksājumiem vai vienības izmaksu standarta
shēmām. Atkāpjoties no 57. panta 1. punkta c) apakšpunkta,
vienreizējo maksājumu maksimālos ierobežojumus nepiemēro. 2. Kopīgā
rīcības plāna finanšu pārvaldības, kontroles un
revīzijas vienīgais mērķis ir pārbaudīt, vai
maksājumu nosacījumi, kuri noteikti kopīgā
rīcības plāna apstiprināšanas lēmumā, ir
izpildīti.. 3. Atbalsta
saņēmējs un struktūras, kuras rīkojas uz tā
atbildību, īstenošanas darbību izdevumiem var piemērot savu
uzskaites praksi. Šādai uzskaites praksei un atbalsta
saņēmēja faktiskajām izmaksām nepiemēro
revīzijas iestādes vai Komisijas revīziju.
IV NODAĻA Teritoriālā attīstība 99. pants
Integrēts
teritoriālais ieguldījums 1. Ja pilsētas
attīstības stratēģija vai cita teritoriālās
attīstības stratēģija vai pakts, kas definēti Regulas
[..] [ESF] 12. panta 1. punktā, paredz integrētu pieeju,
piesaistot ieguldījumus saskaņā ar vienas vai vairāku
darbības programmu vairāk nekā vienu prioritāro virzienu,
darbību veic kā integrētu teritoriālo ieguldījumu
(ITI). 2. Atbilstošajās
darbības programmās norāda plānotos ITI un izklāsta
indikatīvu finanšu piešķīrumu katram ITI no katra
prioritārā virziena. 3. Dalībvalsts vai
vadošā iestāde var iecelt vienu vai vairākas
starpniekinstitūcijas, tostarp pašvaldības, reģionālās
attīstības iestādes vai nevalstiskās organizācijas,
ITI pārvaldības un īstenošanas veikšanai. 4. Dalībvalsts vai
atbilstošās vadošās iestādes nodrošina, lai darbības
programmas uzraudzības sistēma paredzētu ITI veicinošo
prioritārā virziena darbību un rezultātu
identifikāciju.
III SADAĻA
UZRAUDZĪBA, IZVĒRTĒŠANA, INFORMĀCIJA UN SAZIŅA I NODAĻA
Uzraudzība un izvērtēšana 100. pants
Uzraudzības komitejas
funkcijas 1. Uzraudzības komiteja jo īpaši
pārbauda: (a)
jebkurus jautājumus, kas ietekmē
darbības programmas izpildi; (b)
progresu izvērtēšanas plāna
īstenošanā un to turpmāko pasākumu īstenošanā,
kas noteikti pēc izvērtējumu secinājumu pieņemšanas; (c)
saziņas stratēģijas īstenošanu; (d)
lielo projektu īstenošanu; (e)
kopīgu rīcības plānu
īstenošanu; (f)
pasākumus, kas veikti, lai veicinātu
sieviešu un vīriešu līdztiesību, iespēju
vienlīdzību un nediskrimināciju, tostarp pieejamības
nodrošināšanu personām ar invaliditāti; (g)
ilgtspējīgas attīstības
veicināšanas pasākumus; (h)
darbības programmā veiktos pasākumus
saistībā ar ex ante nosacījumu izpildi; (i)
finanšu instrumentus. 2. Uzraudzības komiteja
pārbauda un apstiprina: (a)
darbību atlases metodoloģiju un
kritērijus; (b)
gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus; (c)
darbības programmas novērtēšanas
plānu un jebkurus plāna grozījumus; (d)
darbības programmas saziņas
stratēģiju un jebkurus stratēģijas grozījumus; (e)
jebkuru vadošās iestādes priekšlikumu par
jebkuriem darbības programmas grozījumiem. 101. pants
Īstenošanas
ziņojumi attiecībā uz mērķi “Ieguldījums
izaugsmei un nodarbinātībai” 1. Līdz 2016. gada
30. aprīlim un līdz katra nākamā gada
30. aprīlim līdz pat 2022. gadam ieskaitot dalībvalsts
iesniedz Komisijai gada ziņojumu saskaņā ar 44. panta
1. punktu. Ziņojums, ko iesniedz 2016. gadā, attiecas uz 2014.
un 2015. finanšu gadu, kā arī uz laikposmu no izdevumu
atbilstības sākuma datuma līdz 2013. gada
31. decembrim. 2. Gada īstenošanas
ziņojumos izklāsta šādu informāciju: (a)
darbības programmas īstenošana
saskaņā ar 44. panta 2. punktu; (b)
progress lielu projektu un kopīgu
rīcības plānu sagatavošanā un īstenošanā. 3. Gada īstenošanas
ziņojumos, ko iesniedz 2017. un 2019. gadā, ietver un
novērtē informāciju, kas paredzēta attiecīgi
44. panta 3. un 4. punktā; 2. punktā noteikto
informāciju sniedz kopā ar: (a)
progresu integrētās pieejas
īstenošanā attiecībā uz teritoriālo
attīstību, tostarp pilsētu ilgtspējīgu
attīstību un uz sabiedrību orientētu vietējo
attīstību saskaņā ar darbības programmu; (b)
progresu tādu darbību
īstenošanā, kuru mērķis ir stiprināt dalībvalstu
iestāžu un atbalsta saņēmēju spēju pārvaldīt
un izmantot fondus; (c)
progresu jebkuru starpreģionu un starptautisko
darbību īstenošanā; (d)
progresu izvērtēšanas plāna
īstenošanā un to turpmāko pasākumu īstenošanā,
kas noteikti pēc izvērtējumu secinājumu pieņemšanas; (e)
īpašās darbības, kas veiktas, lai
veicinātu vīriešu un sieviešu līdztiesību un novērstu
diskrimināciju, tostarp pieejamības nodrošināšanu personām
ar invaliditāti, un kārtību, kas īstenota, lai
nodrošinātu dzimumu līdztiesības principa integrēšanu darbības
programmā un darbībās; (f)
darbības, kas veiktas, lai veicinātu
ilgtspējīgu attīstību saskaņā ar 8. pantu; (g)
to fondu informēšanas un publicitātes
pasākumu rezultātus, kuri veikti saskaņā ar saziņas
stratēģiju; (h)
progresu darbību īstenošanā
sociālās inovācijas jomā, ja piemērojams; (i)
progresu pasākumu īstenošanā, lai
ņemtu vērā to ģeogrāfisko reģionu
īpašās vajadzības, kurus visvairāk ietekmē
nabadzība, vai to mērķa grupu īpašās vajadzības,
kurās ir vislielākais diskriminācijas vai atstumtības
risks, īpaši ņemot vērā atstumtās kopienas,
attiecīgā gadījumā norādot izmantotos finanšu resursus; (j)
partneru iesaistīšanu darbības programmas
īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā. 4. Gada un nobeiguma
īstenošanas ziņojumus sagatavo pēc paraugiem, ko Komisija
pieņem, izmantojot īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas
aktus pieņem saskaņā ar 143. panta 2. punktā
minēto konsultēšanās procedūru. 102. pants
Finanšu datu
nosūtīšana 1.
Līdz 31. janvārim,
30. aprīlim, 31. jūlijam un 31. oktobrim vadošā
iestāde uzraudzības nolūkos elektroniski nosūta Komisijai
datus par katru darbības programmu un pa prioritārajiem virzieniem: (a)
kopējās un valsts attiecināmās
izmaksas par darbībām un atbalstam atlasīto darbību skaits; (b)
kopējās un valsts attiecināmās
izmaksas par līgumiem vai citām juridiskām saistībām,
ko uzņēmušies atbalsta saņēmēji atbalstam
atlasīto darbību īstenošanā; (c)
kopējie attiecināmie izdevumi, ko
atbalsta saņēmēji deklarējuši vadošajai iestādei. 2.
Turklāt sūtījumā, ko veic
31. janvārī, minētos datus iekļauj, tos iedalot pa
intervences kategorijām. Šādu sūtījumu uzskata par
tādu, kas atbilst 44. panta 2. punktā minētajai
finanšu datu iesniegšanas prasībai. 3.
Datu sūtījumiem, kas jāveic
līdz 31. janvārim un 31. jūlijam, pievieno prognozi
attiecībā uz summu, par kādu dalībvalstis ir
iecerējušas iesniegt maksājumu pieteikumus par kārtējo
finanšu gadu un nākamo finanšu gadu. 4.
Robeždatums attiecībā uz datiem, kas
iesniegti saskaņā ar šo pantu, ir tā mēneša
pēdējā diena, kas ir pirms iesniegšanas mēneša. 103. pants
Kohēzijas
ziņojums Līguma 175. pantā
minētajā Komisijas ziņojumā iekļauj: (a)
pārskatu par gūtajiem panākumiem
ekonomiskajā, sociālajā un teritoriālajā
kohēzijā, tostarp par reģionu sociālekonomisko
stāvokli un attīstību, kā arī par Savienības
prioritāšu integrāciju; (b)
pārskatu par fondu, EIB un pārējo
instrumentu nozīmi, kā arī par citu Savienības un valstu politikas
virzienu ietekmi uz gūtajiem panākumiem. 104. pants
Izvērtēšana 1.
Vadošā iestāde katrai darbības
programmai izstrādā izvērtēšanas plānu.
Izvērtēšanas plānu iesniedz pirmajā uzraudzības
komitejas sanāksmē. Ja vienas uzraudzības komitejas pārziņā
ir vairākas darbības programmas, izvērtēšanas plāns
var attiekties uz visām attiecīgajām darbības
programmām. 2.
Līdz 2020. gada 31. decembrim
vadošās iestādes par katru programmu Komisijai iesniedz
ziņojumu, kurā apkopoti plānošanas periodā veiktās
izvērtēšanas secinājumi, tostarp programmas galveno gala
mērķu un rezultātu novērtējums. 3.
Komisija ciešā
sadarbībā ar dalībvalstīm un vadošajām
iestādēm veic ex post izvērtēšanas.
II NODAĻA
Informācija
un saziņa 105. pants
Informācija un
publicitāte 1. Dalībvalstis un
vadošās iestādes ir atbildīgas par: (a)
tādas vienotas tīmekļa vietnes vai
vienota tīmekļa portāla izveides nodrošināšanu, kurā
sniedz informāciju par visām konkrētajā
dalībvalstī īstenotajām darbības programmām un
nodrošina piekļuvi tām; (b)
to, lai potenciālie atbalsta
saņēmēji tiktu informēti par darbības programmu
nodrošinātajām finansējuma iespējām; (c)
Savienības pilsoņu informēšanu par
kohēzijas politikas un fondu nozīmi un sasniegumiem, organizējot
informēšanas un saziņas pasākumus par partnerības
līgumu, darbības programmu un darbību rezultātiem un
ietekmi. 2. Lai nodrošinātu fondu
atbalsta pārredzamību, dalībvalstis uztur darbību sarakstu,
kurš iedalīts pa darbības programmām un fondiem CSV vai XML
formātā un kurš ir pieejams vienotajā tīmekļa vietnē
vai tīmekļa portālā, iekļaujot visu
attiecīgajā dalībvalstī īstenoto darbības
programmu sarakstu un kopsavilkumu. Darbību sarakstu atjaunina vismaz ik pēc
trim mēnešiem. Informācijas minimums, kas iekļaujams
darbību sarakstā, ir noteikts V pielikumā. 3. Sīki izstrādāti
noteikumi par informācijas un publicitātes pasākumiem
sabiedrības, pieteikumu iesniedzēju un atbalsta
saņēmēju informēšanai ir paredzēti
V pielikumā. 4. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus saskaņā ar 143. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru, nosaka informācijas un
publicitātes pasākumu tehniskos parametrus attiecībā uz
darbību un norādījumiem emblēmas izveidei un standarta
krāsu definīcijai. 106. pants
Saziņas
stratēģija 1. Vadošā iestāde
izstrādā saziņas stratēģiju katrai darbības programmai.
Var izstrādāt kopēju saziņas stratēģiju
vairākām darbības programmām. Saziņas stratēģijā
iekļauj V pielikumā noteiktos elementus un gada
atjauninājumus, sniedzot sīku informāciju par plānotajiem
veicamajiem informācijas un publicitātes pasākumiem. 2. Saziņas
stratēģiju apspriež un apstiprina pirmā uzraudzības
komiteja pēc darbības programmas pieņemšanas. Jebkuru saziņas stratēģijas
pārskatīšanu apspriež un apstiprina uzraudzības komiteja. 3. Vadošā iestāde
vismaz reizi gadā attiecībā uz katru darbības programmu
informē uzraudzības komiteju par saziņas stratēģijas
īstenošanu un tās rezultātu novērtējumu. 107. pants
Informācijas un
saziņas koordinatori un to tīkli 1.
Katra dalībvalsts ieceļ informācijas
un saziņas koordinatoru, kurš koordinē informācijas un
saziņas pasākumus saistībā ar vienu vai vairākiem
fondiem un attiecīgi informē Komisiju. 2.
Informācijas un saziņas koordinators
koordinē un vada valsts fondu ziņotāju tīklu, tostarp
Eiropas attiecīgās teritoriālās sadarbības programmas,
V pielikumā minētās tīmekļa vietnes vai
tīmekļa portāla izveidi un uzturēšanu un pienākumu
sniegt pārskatu par valsts līmenī veiktiem saziņas
pasākumiem. 3.
Katra vadošā iestāde ieceļ vienu
personu, kura atbild par informāciju un saziņu darbības
programmas līmenī, un informē Komisiju par ieceltajām
personām. 4.
Lai nodrošinātu saziņas
stratēģiju īstenošanas rezultātu apmaiņu,
informācijas un saziņas pasākumu īstenošanas pieredzes
apmaiņu un labas prakses apmaiņu, Komisija izveido Savienības tīklus,
kuros apvieno dalībvalstu izraudzītos dalībniekus un
vadošās iestādes.
IV SADAĻA
TEHNISKĀ PALĪDZĪBA 108. pants
Tehniskā
palīdzība pēc Komisijas ierosmes Fondi var atbalstīt tehnisko
palīdzību, nepārsniedzot maksimālo apjomu, kas ir
0,35 % no to attiecīgā gada piešķīruma. 109. pants
Dalībvalstu
tehniskā palīdzība 1. Katrs fonds var finansēt
tehniskās palīdzības darbības, kas ir atbilstīgas
saskaņā ar jebkuru no pārējiem fondiem. Summa, ko no
fondiem piešķir tehniskajai palīdzībai, nepārsniedz 4 %
no kopējās summas, kas no fondiem piešķirta darbības
programmām mērķim “Ieguldījums izaugsmei un
nodarbinātībai” katrā reģionu kategorijā. 2. Tehnisko palīdzību
sniedz darbības programmas viena fonda prioritārā virziena
veidā vai īpašas darbības programmas veidā. 3. Piešķīrums no fonda
tehniskajai palīdzībai nepārsniedz 10 % no
attiecīgā fonda kopējā piešķīruma darbības
programmām dalībvalstī mērķim “Ieguldījums
izaugsmei un nodarbinātībai” katrā reģionu kategorijā.
V SADAĻA
FINANSIĀLS ATBALSTS NO FONDIEM 110. pants
Līdzfinansējuma
likmju noteikšana 1. Komisijas lēmumā
par darbības programmas pieņemšanu nosaka līdzfinansējuma
likmi un katram prioritārajam virzienam piešķirtā fondu atbalsta
maksimālo summu. 2. Attiecībā uz katru
prioritāro virzienu Komisijas lēmumā norāda, vai
prioritārajam virzienam noteiktā līdzfinansējuma likme tiks
piemērota: a) kopējiem attiecināmajiem
izdevumiem, tostarp valsts un privātajiem izdevumiem, vai b) attiecināmajiem valsts izdevumiem. 3. Līdzfinansējuma
likme darbības programmu katra prioritārā virziena
līmenī atbilstīgi mērķim “Ieguldījums izaugsmei
un nodarbinātībai” nav augstāka par: a) 85 % attiecībā uz
Kohēzijas fondu; b) 85 % attiecībā uz to
dalībvalstu mazāk attīstītajiem reģioniem, kuru
vidējais IKP uz vienu iedzīvotāju 2007.–2013. gadā
bija mazāk nekā 85 % no vidējā IKP ES–27 valstīs
šajā periodā, un attiecībā uz tālākajiem
reģioniem; c) 80 % attiecībā uz to
dalībvalstu mazāk attīstītajiem reģioniem, kas nav
minētas b) punktā, un kuri 2014. gada
1. janvārī ir bijuši atbilstīgi Kohēzijas fonda
pārejas noteikumiem; d) 75 % attiecībā uz to
dalībvalstu mazāk attīstītajiem reģioniem, kas nav
minētas b) un c) punktā, un attiecībā uz visiem
reģioniem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2007.–2013. gadā
bija mazāk nekā 75 % no vidējā IKP ES–25 valstīs
atskaites periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir
vairāk nekā 75 % no vidējā IKP ES–27 valstīs; e) 60 % pārejas reģionos,
izņemot d) apakšpunktā minētos; f) 50 % vairāk
attīstītos reģionos, izņemot d) apakšpunktā
minētos. Līdzfinansējuma likme darbības
programmu katra prioritārā virziena līmenī atbilstīgi
mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība” nav
augstāka par 75 %. 4. Papildu piešķīruma
līdzfinansējuma likme saskaņā ar 84. panta
1. punkta e) apakšpunktu nav augstāka par 50 %. Tādu pašu līdzfinansējuma likmi
piemēro papildu piešķīrumam saskaņā ar Regulas (ES)
Nr. [..]/2012 [ETS regula] 4. panta 2. punktu. 5. Ja viss prioritārais
virziens tiek īstenots ar finanšu instrumentu vai uz sabiedrību
orientētas vietējās attīstības starpniecību,
maksimālo līdzfinansējuma likmi saskaņā ar
3. punktu prioritārā virziena līmenī palielina par
desmit procentpunktiem. 6. Ieguldījums no fondiem
katram prioritārajam virzienam nav mazāks par 20 % no
attiecināmajiem valsts izdevumiem. 7. Lai atbalstītu
darbības, kas tiek īstenotas ar Savienības līmenī
izveidotu un Komisijas tieši vai netieši pārvaldītu finanšu
instrumentu starpniecību, var izveidot atsevišķu prioritāro
virzienu ar līdzfinansējuma likmi līdz 100 %. Ja šajā
nolūkā tiek izveidots atsevišķs prioritārais virziens,
atbalstu konkrētajā prioritārajā virzienā
nedrīkst īstenot ar citiem līdzekļiem. 111. pants
Līdzfinansējuma
likmju modulācija Līdzfinansējuma
likmi atbalstam, kas no fondiem tiek piešķirts prioritārajam
virzienam, var modulēt, ņemot vērā: (1)
prioritārā virziena nozīmību
Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes
stratēģijas īstenošanā, ņemot vērā
konkrētos trūkumus, kas jānovērš; (2)
vides aizsardzību un uzlabošanu,
galvenokārt piemērojot piesardzības principu,
preventīvās darbības principu un principu “piesārņotājs
maksā”; (3)
privātā finansējuma
mobilizācijas līmeni; (4)
to apvidu aptvērumu, kuros ir būtiska vai
pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība un kurus
definē šādi: (a)
Kohēzijas fondam atbilstīgas salu
dalībvalstis un citas salas, izņemot tās, kurās atrodas
dalībvalsts galvaspilsēta vai kurām ir fiziska saikne ar
cietzemi; (b)
kalnaini apvidi, kā tie definēti
dalībvalsts tiesību aktos; (c)
mazapdzīvoti (mazāk par
50 iedzīvotājiem uz kvadrātkilometru) un ļoti
mazapdzīvoti (mazāk par 8 iedzīvotājiem uz
kvadrātkilometru) apvidi.
VI SADAĻA
PĀRVALDĪBA UN KONTROLE I NODAĻA
Pārvaldības un kontroles sistēmas 112. pants
Dalībvalstu
pienākumi 1. Dalībvalstis nodrošina,
lai tiktu izveidotas darbības programmu pārvaldības un kontroles
sistēmas saskaņā ar 62. un 63. pantu. 2. Dalībvalstis
novērš, konstatē un izlabo pārkāpumus un atgūst
nepamatoti samaksātās summas kopā ar jebkuriem kavējuma
procentiem. Tās ziņo Komisijai par šādiem pārkāpumiem
un informē to par saistīto administratīvo procedūru un
tiesvedības gaitu. Ja atbalsta saņēmējam nepamatoti
samaksātās summas nevar atgūt dalībvalsts vainas vai
nolaidības dēļ, dalībvalsts ir atbildīga par
attiecīgo summu atlīdzināšanu Savienības vispārējā
budžetā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
142. pantu pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz sīki
izstrādātus noteikumus par šajā punktā minētajiem
dalībvalstu pienākumiem. 3. Dalībvalstis nodrošina,
lai ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī visu
informācijas apmaiņu starp atbalsta saņēmējiem un
vadošajām iestādēm, sertifikācijas iestādēm,
revīzijas iestādēm un starpniekinstitūcijām
varētu veikt, izmantojot tikai elektroniskās datu apmaiņas
sistēmas. Šādas sistēmas veicina sadarbspēju
ar valstu un Savienības sistēmām un ļauj atbalsta
saņēmējiem iesniegt visu pirmajā daļā
prasīto informāciju tikai vienreiz. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus,
pieņem sīki izstrādātus noteikumus par informācijas
apmaiņu saskaņā ar šo punktu. Minētos īstenošanas
aktus pieņem saskaņā ar 143. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru.
II NODAĻA
Pārvaldības un kontroles iestādes 113. pants
Iestāžu iecelšana 1. Dalībvalsts katrai darbības programmai ieceļ valsts,
reģionāla vai vietēja līmeņa valsts sektora
iestādi vai struktūru par vadošo iestādi. Vienu un to pašu valsts sektora iestādi vai struktūru
var iecelt par vadošo iestādi vairāk nekā vienai darbības
programmai. 2. Dalībvalsts katrai
darbības programmai ieceļ valsts, reģionāla vai
vietēja līmeņa valsts sektora iestādi vai struktūru
par sertifikācijas iestādi, neskarot 3. punktu. Vienu un to pašu
sertifikācijas iestādi var iecelt vairāk nekā vienai
darbības programmai. 3. Dalībvalsts var iecelt
darbības programmai vadošo iestādi, kas papildus veic
sertifikācijas iestādes funkcijas. 4. Dalībvalsts katrai
darbības programmai ieceļ valsts, reģionāla vai vietēja
līmeņa valsts sektora iestādi vai struktūru, kas ir
funkcionāli neatkarīga no vadošās iestādes un
sertifikācijas iestādes, par revīzijas iestādi. Vienu un to
pašu revīzijas iestādi var iecelt vairāk nekā vienai
darbības programmai. 5. Attiecībā
uz mērķi “Ieguldījums izaugsmei un attīstībai”, ja
vien tiek ievērots funkciju nošķiršanas princips, vadošā
iestāde, attiecīgā gadījumā — sertifikācijas
iestāde un revīzijas iestāde var būt vienas un tās
pašas valsts sektora iestādes vai struktūras daļa. Tomēr
attiecībā uz darbības programmām, par kurām no fondiem
piešķirtā atbalsta kopējā summa pārsniedz
EUR 250 000 000, revīzijas iestāde nedrīkst
būt daļa no tās valsts sektora iestādes vai
struktūras, kuras daļa ir vadošā iestāde. 6. Dalībvalsts var iecelt
vienu vai vairākas starpniekinstitūcijas konkrētu vadošās
vai sertifikācijas iestāžu uzdevumu veikšanai uz konkrētās
iestādes atbildību. Attiecīgās vienošanās starp vadošo
iestādi vai sertifikācijas iestādi un
starpniekinstitūcijām juridiski noformē rakstveidā. 7. Dalībvalsts vai
vadošā iestāde var uzticēt darbības programmas daļas
pārvaldību starpniekinstitūcijai, noslēdzot rakstisku
vienošanos starp starpniekinstitūciju un dalībvalsti vai vadošo iestādi
(turpmāk “vispārējā dotācija”).
Starpniekinstitūcija iesniedz garantijas par savu maksātspēju un
kompetenci attiecīgajā jomā, kā arī tās
administratīvajā un finanšu pārvaldībā. 8. Dalībvalsts
rakstveidā sagatavo noteikumus, kas reglamentē tās
attiecības ar vadošajām iestādēm, sertifikācijas
iestādēm un revīzijas iestādēm, attiecības starp
šādām iestādēm un šādu iestāžu attiecības ar
Komisiju. 114. pants
Vadošās iestādes
funkcijas 1. Vadošā iestāde atbild par darbības programmas
pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu
pārvaldības principu. 2. Attiecībā uz
darbības programmas pārvaldību vadošā iestāde: (a)
atbalsta uzraudzības komitejas darbu un sniedz
tai informāciju, kas tai vajadzīga tās uzdevumu izpildei, jo
īpaši datus, kas attiecas uz progresu programmas mērķu
sasniegšanā, finanšu datus un ar rādītājiem un starpposma
mērķiem saistītos datus; (b)
izstrādā un, saņēmusi
uzraudzības komitejas apstiprinājumu, iesniedz Komisijai gada un
nobeiguma īstenošanas ziņojumus; (c)
dara pieejamu starpniekinstitūcijām un
atbalsta saņēmējiem informāciju, kas ir būtiska
attiecīgi to pienākumu izpildē un darbību
īstenošanā; (d)
izveido sistēmu, lai datorizētā
veidā ierakstītu un glabātu datus par katru darbību, kas
vajadzīgi uzraudzībai, izvērtēšanai, finanšu
pārvaldībai, pārbaudei un revīzijai, tostarp —
attiecīgā gadījumā — datus par individuāliem
darbību dalībniekiem; (e)
nodrošina, lai d) apakšpunktā
minētie dati tiktu savākti, ievadīti un glabāti
sistēmā un lai dati par rādītājiem tiktu iedalīti
pa dzimumiem, ja to paredz ESF regulas I. pielikums. 3. Attiecībā uz
darbību atlasi vadošā iestāde: (a)
izstrādā un pēc apstiprināšanas
piemēro atbilstošas atlases procedūras un kritērijus: i) kas ir nediskriminējoši un
pārredzami; ii) kuros ņemti vērā 7. un
8. pantā izklāstītie vispārīgie principi; (b)
nodrošina, lai uz atlasīto darbību
attiektos attiecīgā fonda vai fondu darbības joma un intervences
kategorija, kas norādīta darbības programmas
prioritārajā virzienā vai virzienos; (c)
nodrošina atbalsta saņēmējam
dokumentu, kurā izklāstīti atbalsta saņemšanas
nosacījumi katrai darbībai, tostarp īpašas prasības attiecībā
uz produktiem vai pakalpojumiem, kas nodrošināmi vai sniedzami
saskaņā ar darbību, kā arī finansēšanas
plānu un izpildes termiņu; (d)
pārliecinās, vai atbalsta
saņēmējam ir administratīvā, finansiālā vai
darbības spēja izpildīt c) apakšpunktā paredzētos
nosacījumus pirms darbības apstiprināšanas; (e)
pārliecinās, vai gadījumā, ja
darbība ir sākusies pirms finansējuma pieteikuma iesniegšanas
vadošajai iestādei, ir ievēroti Savienības un valsts noteikumi,
kas attiecas uz darbību; (f)
nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs
nesaņemtu atbalstu no fondiem, ja tam ir tikusi piemērota vai
būtu vajadzējis piemērot atgūšanas procedūru
saskaņā ar 111. panta 3. punktu pēc
produktīvās darbības norises vietas maiņas
Savienībā; (g)
nosaka intervences kategorijas, uz kurām
attiecināmi darbības izdevumi. 4. Attiecībā uz
darbības programmas finanšu pārvaldību un kontroli vadošā
iestāde: (a)
pārbauda, vai līdzfinansētie
produkti un pakalpojumi ir piegādāti un sniegti un vai atbalsta
saņēmēji ir samaksājuši izdevumus, ko tie deklarējuši,
un vai izdevumi atbilst piemērojamiem Savienības un valsts
tiesību aktiem, darbības programmai un darbības atbalsta
nosacījumiem; (b)
nodrošina, lai atbalsta saņēmēji,
kas iesaistīti tādu darbību īstenošanā, par kurām
piešķir atlīdzību, pamatojoties uz attiecināmajām
izmaksām, kas faktiski radušās, uzturētu vai nu atsevišķu
uzskaites sistēmu, vai atbilstošu uzskaites kodu sistēmu
attiecībā uz visiem ar darbību saistītajiem
darījumiem; (c)
ievieš efektīvus un samērīgus
krāpšanas apkarošanas pasākumus, ņemot vērā
apzinātos riskus; (d)
izstrādā procedūras, lai
nodrošinātu, ka visus dokumentus, kas attiecas uz izdevumiem un
revīzijām un kas vajadzīgi atbilstīgas revīzijas
izsekojamības nodrošināšanai, glabā saskaņā ar
62. panta g) punkta prasībām; (e)
izstrādā pārvaldības
ticamības deklarāciju par pārvaldības un kontroles
sistēmas darbību, pakārtoto darījumu likumību un
pareizību un pareizas finanšu pārvaldības principa
ievērošanu kopā ar ziņojumu, kurā izklāsta veikto
pārvaldības kontroles pasākumu rezultātus, jebkurus
pārvaldības un kontroles sistēmā apzinātos
trūkumus un jebkurus veiktos korektīvos pasākumus. 5. Saskaņā ar
4. punkta a) apakšpunktu veiktajās pārbaudēs
iekļauj šādas procedūras: (a)
administratīvas pārbaudes
attiecībā uz katru atbalsta saņēmēju iesniegto
atlīdzības pieteikumu; (b)
darbību pārbaudes uz vietas. Uz vietas veikto pārbaužu biežums un
aptvērums ir samērīgi ar darbībai piešķirtā
publiskā atbalsta summu un riska līmeni, ko šādās
pārbaudēs un revīzijās konstatējusi revīzijas
iestāde attiecībā uz pārvaldības un kontroles
sistēmu kopumā. 6. Individuālu darbību
pārbaudes uz vietas saskaņā ar 4. punkta
a) apakšpunktu var veikt izlases veidā. 7. Ja vadošā iestāde
ir arī atbalsta saņēmējs saskaņā ar darbības
programmu, 4. punkta a) apakšpunktā minētajās
pārbaudes procedūrās nodrošina funkciju pienācīgu
nošķiršanu. 8. Komisija saskaņā ar
140. pantu pieņem deleģētus aktus, kuros nosaka
2. punkta d) apakšpunktā minētās informācijas
apmaiņas modalitātes. 9. Komisija saskaņā ar
140. pantu pieņem deleģētus aktus, kuros paredz noteikumus
par 4. punkta d) apakšpunktā minētās revīzijas
izsekojamības kārtību. 10. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem 4. punkta e) apakšpunktā
minētās pārvaldības deklarācijas paraugu. Minētos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 143. panta 2. punktā
minēto konsultēšanās procedūru. 115. pants
Sertifikācijas iestādes funkcijas Darbības programmas sertifikācijas
iestādes pienākumi jo īpaši ir šādi: (a)
sagatavot un iesniegt Komisijai maksājumu
pieteikumus un apliecināt, ka tie izriet no uzticamām grāmatvedības
sistēmām, ir pamatoti ar pārbaudāmiem apliecinošiem
dokumentiem un ka tos ir pārbaudījusi vadošā iestāde; (b)
sagatavot gada pārskatus; (c)
apliecināt gada pārskatu pilnīgumu,
pareizumu un patiesumu un to, ka pārskatos iekļautie izdevumi atbilst
piemērojamiem Savienības un valsts noteikumiem un ir radušies
saistībā ar darbībām, kas atlasītas finansējumam
saskaņā ar kritērijiem, kuri piemērojami darbības
programmai un atbilst Savienības un valsts noteikumiem; (d)
nodrošināt sistēmu, kas
datorizētā formā ieraksta un glabā grāmatvedības
uzskaiti par katru darbību un atbalsta visus datus, kas vajadzīgi
maksājumu pieteikumu un gada pārskatu sagatavošanai, tostarp uzskaiti
par atgūstamajām summām, atgūtajām summām un
summām, kas atsauktas pēc tam, kad pilnībā vai
daļēji atcelts ieguldījums kādai darbībai vai
darbības programmai; (e)
maksājumu pieteikumu sagatavošanas un
iesniegšanas nolūkos nodrošināt, lai tā būtu
saņēmusi pietiekamu informāciju no vadošās iestādes
par procedūrām un pārbaudēm, kas veiktas attiecībā
uz izdevumiem; (f)
maksājumu pieteikumu sagatavošanā un
iesniegšanā ņemt vērā visu revīzijas iestādes
veikto vai uz tās atbildību veikto revīziju rezultātus; (g)
veikt datorizētu grāmatvedības
uzskaiti par Komisijai deklarētajiem izdevumiem un atbilstošo valsts
ieguldījumu, kas izmaksāts atbalsta saņēmējiem; (h)
veikt uzskaiti par atgūstamām summām
un summām, kas atsauktas pēc tam, kad pilnībā vai
daļēji atcelts ieguldījums kādai darbībai.
Atgūtās summas pirms darbības programmas slēgšanas
atmaksā Savienības vispārējā budžetā, tās
atskaitot no nākamās izdevumu deklarācijas. 116. pants
Revīzijas iestādes
funkcijas 1. Revīzijas iestāde nodrošina pārvaldības un
kontroles sistēmu, atbilstošas darbību izlases un gada pārskatu
revīzijas veikšanu. Lai paredzētu nosacījumus, kas jāievēro
šādās revīzijās, Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētus aktus saskaņā ar 142. pantu. 2. Ja revīzijas veic cita
struktūra, nevis revīzijas iestāde, revīzijas iestāde
nodrošina, lai jebkurai šādai struktūrai būtu
vajadzīgā funkcionālā neatkarība. 3. Revīzijas
iestāde nodrošina, lai revīzijas darbā tiktu ievēroti
starptautiski atzīti revīzijas standarti. 4. Sešu mēnešu laikā no darbības programmas
pieņemšanas revīzijas iestāde sagatavo revīzijas
stratēģiju revīziju veikšanai. Revīzijas
stratēģijā izklāsta revīzijas metodoloģiju,
metodi darbību atlasei revīzijas mērķiem un revīziju
plānošanu saistībā ar kārtējo grāmatvedības
gadu un diviem nākamajiem grāmatvedības gadiem. Revīzijas
stratēģiju atjaunina katru gadu, sākot no 2016. gada
līdz 2022. gadam ieskaitot. Ja uz vairāk nekā vienu
darbības programmu attiecas vienota pārvaldības un kontroles
sistēma, attiecīgajām darbības programmām var
sagatavot vienu revīzijas stratēģiju. Revīzijas
iestāde pēc pieprasījuma iesniedz revīzijas
stratēģiju Komisijai. 5. Revīzijas
iestāde sagatavo: i) revīzijas atzinumu par iepriekšējā
grāmatvedības gada pārskatiem, kurā norāda gada
pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu, pārvaldības un
kontroles sistēmas darbību un pakārtoto darījumu
likumību un pareizību; ii) gada kontroles ziņojumu, kurā
izklāsta iepriekšējā grāmatvedības gadā veikto
revīziju secinājumus. Šā punkta ii) apakšpunktā
minētajā ziņojumā izklāsta visus pārvaldības
un kontroles sistēmā konstatētos trūkumus un visus
korektīvos pasākumus, kas veikti vai ko ierosināts veikt. Ja uz vairāk nekā vienu darbības
programmu attiecas vienota pārvaldības un kontroles sistēma,
ii) apakšpunktā prasīto informāciju var sagrupēt
vienā atsevišķā ziņojumā. 6. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem revīzijas stratēģijas,
revīzijas atzinuma un gada kontroles ziņojuma paraugus, kā
arī 4. punktā minētās atlases metodoloģiju.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar
143. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 7. Īstenošanas noteikumus
attiecībā uz tādu datu izmantošanu, kuri savākti
revīzijās, ko veikuši Komisijas ierēdņi vai Komisijas
pilnvaroti pārstāvji, Komisija pieņem saskaņā ar
143. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. III NODAĻA
Akreditācija 117. pants
Vadošās iestādes un
sertifikācijas iestādes akreditācija un akreditācijas
atsaukšana 1. Akreditācijas
struktūra pieņem oficiālu lēmumu akreditēt tās
vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes, kuras atbilst
akreditācijas kritērijiem, ko Komisija noteikusi, izmantojot deleģētus
aktus saskaņā ar 142. pantu. 2. Šā panta
1. punktā minēto oficiālo lēmumu pieņem,
pamatojoties uz tādas neatkarīgas revīzijas struktūras
ziņojumu un atzinumu, kura novērtē pārvaldības un
kontroles sistēmu, tostarp starpniekinstitūciju nozīmi
tajā, un tās atbilstību 62., 63., 114. un 115. pantam.
Akreditācijas struktūra ņem vērā, vai darbības
programmas pārvaldības un kontroles sistēmas ir
līdzīgas tām, kas ir izmantotas iepriekšējam
plānošanas periodam, kā arī jebkurus pierādījumus par
tās efektīvu darbību. 3. Dalībvalsts iesniedz 1. punktā
minēto oficiālo lēmumu Komisijai sešu mēnešu laikā no
darbības programmas pieņemšanas lēmuma pieņemšanas dienas. 4. Ja darbības programmai
piešķirtā fondu atbalsta kopējā summa pārsniedz
EUR 250 000 000, Komisija divu mēnešu laikā no
1. punktā minētā oficiālā lēmuma
saņemšanas var pieprasīt neatkarīgās revīzijas
struktūras ziņojumu un atzinumu un pārvaldības un kontroles
sistēmas aprakstu. Komisija var sagatavot apsvērumus divu
mēnešu laikā no šo dokumentu saņemšanas. Lemjot par to, vai pieprasīt minētos
dokumentus, Komisija ņem vērā, vai darbības programmas
pārvaldības un kontroles sistēmas ir līdzīgas
tām, kas izmantotas iepriekšējam plānošanas periodam, vai
vadošā iestāde veic arī sertifikācijas iestādes
funkcijas, un jebkurus pierādījumus par to efektīvu
darbību. 118. pants
Sadarbība ar
revīzijas iestādēm 1. Komisija sadarbojas ar
revīzijas iestādēm, lai koordinētu to revīzijas
plānus un metodes, un nekavējoties veic apmaiņu ar
pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju rezultātiem. 2. Lai veicinātu šādu sadarbību gadījumos, kad
dalībvalsts ieceļ vairāk nekā vienu revīzijas
iestādi, dalībvalsts var iecelt koordinācijas struktūru. 3. Komisija, revīzijas
iestādes un jebkura koordinācijas struktūra regulāri un
vismaz reizi gadā, ja vien tās nevienojas citādi, tiekas, lai
pārbaudītu gada kontroles ziņojumu, atzinumu un revīzijas
stratēģiju un lai veiktu viedokļu apmaiņu par
jautājumiem, kas saistīti ar pārvaldības un kontroles sistēmu
uzlabošanu.
VII SADAĻA
FINANŠU PĀRVALDĪBA, GRĀMATOJUMU NOSKAIDROŠANA UN FINANŠU
KOREKCIJAS I NODAĻA
Finanšu pārvaldība 119. pants
Kopīgi noteikumi
par maksājumiem Dalībvalsts nodrošina, lai ne
vēlāk kā darbības programmas slēgšanas brīdī
atbalsta saņēmējiem izmaksātā publiskā atbalsta
summa būtu vismaz vienāda ar ieguldījumu no fondiem, kuru
Komisija izmaksājusi dalībvalstij. 120. pants
Kopīgi noteikumi par
starpposma maksājumu un gada un slēguma bilances maksājuma
aprēķināšanu 1. Komisija atlīdzina
kā starpposma maksājumus 90 % no summas, ko iegūst,
līdzfinansējuma likmi par katru prioritāro virzienu, kas
noteikta darbības programmas pieņemšanas lēmumā,
piemērojot prioritārajam virzienam noteiktajiem attiecināmajiem
izdevumiem, kas iekļauti maksājuma pieteikumā. Tā nosaka
gada bilanci saskaņā ar 130. panta 1. punktu. 2. Ieguldījums no fondiem
prioritārajā virzienā, ko piešķir kā starpposma
maksājumus un gada un slēguma bilances maksājumu, nav
lielāks par: (a)
publisko atbalstu, kas noteikts maksājuma
pieteikumā attiecībā uz prioritāro virzienu, un (b)
ieguldījumu no fondiem prioritārajam
virzienam, kas noteikts Komisijas pieņemtajā darbības programmas
apstiprināšanas lēmumā. 3. Neskarot 22. pantu,
Savienības atbalsts ar starpposma maksājumiem un slēguma
bilances maksājumiem nepārsniedz publisko atbalstu un fondu atbalsta maksimālo
apjomu katram prioritārajam virzienam, kā noteikts Komisijas
lēmumā, ar ko apstiprina darbības programmu. 121. pants
Maksājumu pieteikumi 1. Maksājumu pieteikumos
par katru prioritāro virzienu norāda: (a)
attiecināmo izdevumu kopējo summu, ko
atbalsta saņēmēji samaksājuši darbību
īstenošanā un kas iekļauta sertifikācijas iestādes
pārskatos; (b)
publiskā atbalsta kopējo summu, kas
radusies darbību īstenošanā un iekļauta sertifikācijas
iestādes pārskatos; (c)
atbilstošo attiecināmo publisko atbalstu, kas
izmaksāts atbalsta saņēmējam un iekļauts
sertifikācijas iestādes pārskatos. 2. Izdevumus, kas iekļauti
maksājuma pieteikumā, pamato ar apmaksātiem rēķiniem
vai grāmatvedības dokumentiem, kam ir līdzvērtīga
pierādījuma vērtība, izņemot atbalsta veidus saskaņā
ar 57. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu, 58. pantu,
59. panta 1. punktu un 93. pantu un 14. pantu Eiropas
Parlamenta un Eiropas Sociālā fonda padomes Regulā (ES)
Nr. […]/2012, ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1081/2006 [ESF].
Šādu veidu atbalstam summas, kas ietvertas maksājuma pieteikumā,
ir izmaksas, ko atbalsta saņēmējam atlīdzinājusi
vadošā iestāde. 3. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, pieņem maksājuma pieteikuma paraugu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar
143. panta 2. punktā minēto konsultēšanās
procedūru. 122. pants
Maksājums atbalsta
saņēmējiem Vadošās iestādes nodrošina, lai
atbalsta saņēmēji saņemtu kopējo publiskā
atbalsta summu pēc iespējas drīzāk un pilnā
apjomā, un — jebkurā gadījumā — pirms atbilstošo
izdevumu iekļaušanas maksājuma pieteikumā. Neatvelk vai neietur
nekādas summas un neuzliek nekādu īpašu maksu vai citu
līdzvērtīgu maksājumu, kas atbalsta
saņēmējiem samazinātu šo līdzekļu apjomu. 123. pants
Euro izmantojums 1. Dalībvalstis, kas
maksājuma pieteikuma dienā nav ieviesušas euro kā savu
valūtu, valsts valūtā radušos izdevumu summas konvertē
euro. Šo summu konvertē euro, izmantojot Komisijas vienreiz
mēnesī noteikto maiņas kursu, kāds tas ir mēnesī,
kurā izdevumi iegrāmatoti attiecīgās darbības
programmas vadošās iestādes pārskatos. Šo maiņas kursu
Komisija katru mēnesi publicē elektroniski. 2. Kad euro kļūst par
dalībvalsts valūtu, 1. punktā izklāstīto
konvertēšanas procedūru turpina piemērot visiem izdevumiem, ko
vadošā iestāde ir iegrāmatojusi pirms dienas, kad stājies
spēkā attiecīgās valsts valūtas un euro fiksētais
maiņas kurss. 124. pants
Priekšfinansējuma
maksājums 1. Sākotnējo
priekšfinansējuma summu izmaksā pa daļām šādi: a) 2014. gadā — [2] % no
atbalsta summas, kas no fondiem piešķirta darbības programmai par
visu plānošanas periodu; b) 2015. gadā — 1 % no
atbalsta summas, kas no fondiem piešķirta darbības programmai par
visu plānošanas periodu; c) 2016. gadā — 1 % no
atbalsta summas, kas no fondiem piešķirta darbības programmai par
visu plānošanas periodu. Ja darbības programma tiek pieņemta
2015. gadā vai vēlāk, daļas izmaksā
pieņemšanas gadā. 2. No 2016. līdz
2022. gadam gada priekšfinansējuma summu samaksā līdz
1. jūlijam; tā ir 2 % no atbalsta summas, kas no fondiem
piešķirta darbības programmai par visu plānošanas periodu. No
2017. līdz 2022. gadam tā ir 2,5 % no atbalsta summas, kas
no fondiem piešķirta darbības programmai par visu plānošanas
periodu. 125. pants
Priekšfinansējuma
dzēšana Summu, kas izmaksāta kā gada
priekšfinansējums, dzēš no Komisijas pārskatiem
saskaņā ar 130. pantu. 126. pants
Termiņi starpposma
maksājumu pieteikumu iesniegšanai un maksājumu veikšanai 1. Sertifikācijas
iestāde regulāri iesniedz starpposma maksājuma pieteikumu,
kurā iekļauj visas summas, kas tās pārskatos iegrāmatotas
kā publiskais atbalsts, kurš izmaksāts atbalsta
saņēmējiem grāmatvedības gadā, kas beidzas
30. jūnijā. 2. Sertifikācijas
iestāde iesniedz pēdējo starpposma maksājuma pieteikumu
līdz 31. jūlijam pēc iepriekšējā
grāmatvedības gada beigām un — jebkurā gadījumā —
pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas par
nākamo grāmatvedības gadu. 3. Pirmo starpposma
maksājuma pieteikumu neiesniedz, pirms Komisija ir saņēmusi
oficiālo vadošās iestādes akreditācijas aktu. 4. Starpposma maksājumus
par darbības programmu neveic, ja Komisijai nav nosūtīts gada
īstenošanas ziņojums saskaņā ar 101. pantu. 5. Ņemot vērā
pieejamo finansējumu, Komisija veic starpposma maksājumu ne
vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, kad tā
reģistrējusi maksājuma pieteikumu. 127. pants
Saistību atcelšana 1. Komisija atceļ
saistības jebkurai saskaņā ar šā punkta otro daļu
aprēķinātai darbības programmas summas daļai, kas nav
izmantota avansa vai starpposma maksājumiem vai par kuru līdz 31. decembrim
otrajā gadā pēc programmas budžeta saistību gada nav
nosūtīts maksājuma pieteikums, vai par kuru nav
nosūtīts maksājuma pieteikums saskaņā ar
126. panta 1. punktu. Lai aprēķinātu atceļamo
saistību summu, Komisija šo summu aprēķina, katrai budžetā
no 2015. līdz 2020. finanšu gadam paredzēto saistību summai
pievienojot vienu gada budžeta saistību sestdaļu, kura attiecas uz
2014. finanšu gada kopējām iemaksām. 2. Atkāpjoties no
1. punkta pirmās daļas, saistību atcelšanas termiņus
nepiemēro gada budžeta saistībām, kas attiecas uz
2014. gada kopējām iemaksām. 3. Ja pirmās gada budžeta
saistības attiecas uz 2015. gada kopējām iemaksām,
atkāpjoties no 1. punkta, saistību atcelšanas termiņus
nepiemēro gada budžeta saistībām, kas attiecas uz 2015. gada
kopējām iemaksām. Šādos gadījumos Komisija summu atbilstīgi
1. punkta pirmajai daļai aprēķina, katrai budžetā no
2016. līdz 2020. finanšu gadam paredzēto saistību summai
pievienojot vienu gada budžeta saistību piektdaļu, kura attiecas uz
2015. finanšu gada kopējām iemaksām. 4. Tā saistību
daļa, kas joprojām pastāv 2022. gada
31. decembrī, tiek atcelta, ja Komisija līdz 2023. gada
30. septembrim nav saņēmusi dokumentiem, kas prasīti
saskaņā ar 107. panta 1. punktu. II NODAĻA
Grāmatojumu noskaidrošana un kontu slēgšana I iedaļa
Grāmatojumu noskaidrošana 128. pants
Gada pārskatu saturs 1. Apliecinātos gada
pārskatus par katru darbības programmu attiecina uz
grāmatvedības gadu, un tajos katra prioritārā virziena
līmenī iekļauj: (a)
attiecināmo izdevumu kopējo summu, kas
iegrāmatota sertifikācijas iestādes pārskatos kā
tāda, kuru atbalsta saņēmēji samaksājuši darbību
īstenošanā, un atbilstošo attiecināmo publisko atbalstu, kas
izmaksāts, un publiskā atbalsta kopējo summu, kas radusies
darbību īstenošanā; (b)
summas, kas atsauktas un atgūtas
grāmatvedības gadā, summas, kas atgūstamas
grāmatvedības gada beigās, summas, kas atgūtas
saskaņā ar 61. pantu, un neatgūstamās summas; (c)
par katru prioritāro virzienu — to
darbību sarakstu, kuras pabeigtas grāmatvedības gadā un
atbalstītas no ERAF un Kohēzijas fonda; (d)
par katru prioritāro virzienu —
saskaņojumu starp izdevumiem, kas deklarēti atbilstoši
a) apakšpunktam, un izdevumiem, kas deklarēti par to pašu
grāmatvedības gadu maksājumu pieteikumos, kopā ar jebkuru
atšķirību skaidrojumu. 2. Sertifikācijas
iestāde pārskatos pa prioritārajiem virzieniem var
norādīt piešķīrumu, kas nepārsniedz 5 % no
kopējiem izdevumiem, kuri maksājumu pieteikumos iekļauti par
konkrētu grāmatvedības gadu, ja izdevumu likumībai un
pareizībai nepārtraukti piemēro revīzijas iestādes
procedūras. Konkrēto summu svītro no 1. punkta
a) apakšpunktā minētās attiecināmo izdevumu
kopējās summas. Šīs summas galīgi iekļauj
nākamā gada pārskatos vai svītro no nākamā gada
pārskatiem. 129. pants
Informācijas iesniegšana Par katru gadu, sākot no 2016. gada
līdz 2022. gadam ieskaitot, dalībvalsts iesniedz 75. panta
1. punktā minētos dokumentus. 130. pants
Gada grāmatojumu
noskaidrošana 1. Lai aprēķinātu
summu, kas pieprasāma no fondiem par grāmatvedības gadu,
Komisija ņem vērā: a) izdevumu kopējo summu, kas
iegrāmatota 128. panta 1. punkta a) apakšpunktā
minētajos pārskatos un kam piemēro līdzfinansējuma
likmi par katru prioritāro virzienu; b) attiecīgajā
grāmatvedības gadā Komisijas veikto maksājumu kopējo
summu, ko veido: i) to starpposma maksājumu summa,
kurus Komisija veikusi saskaņā ar 120. panta 1. punktu un
22. pantu; ii) saskaņā ar 124. panta
2. punktu samaksātā gada priekšfinansējuma summa. 2. Attiecībā uz gada
bilanci, kas grāmatojumu noskaidrošanas rezultātā ir
atgūstama no dalībvalsts, Komisijas izdod iekasēšanas rīkojumu.
Gada bilanci, kas ir samaksājama dalībvalstij, pieskaita
nākamajam starpposma maksājumam, ko Komisija veic pēc
grāmatojumu noskaidrošanas. 3. Ja uz dalībvalsti
attiecināmu iemeslu dēļ Komisija nevar veikt grāmatojumu
noskaidrošanu līdz 30. aprīlim nākamajā gadā
pēc grāmatvedības gada beigām, Komisija informē
dalībvalsti par pasākumiem, kas jāveic vadošajai iestādei
vai revīzijas iestādei, vai par papildu iztaujāšanu, ko Komisija
ierosina veikt saskaņā ar 65. panta 2. un 3. punktu. 4. Gada bilances maksājumu
Komisija veic, pamatojoties uz pārskatos deklarētajiem izdevumiem, no
kuriem atskaitīts jebkurš piešķīrums, kas veikts
saistībā ar Komisijai deklarētajiem izdevumiem un kam
piemēro revīzijas iestādes sacīkstes principu. 131. pants
Caurviju slēgšana 1. Attiecībā uz ERAF
un Kohēzijas fondu gada pārskatos par katru darbības programmu
katra prioritārā virziena līmenī iekļauj
konkrētajā grāmatvedības gadā pabeigto darbību
sarakstu. Ar šīm darbībām saistītos izdevumus, kas
iekļauti pārskatos saskaņā ar grāmatojumu
noskaidrošanas lēmumu, uzskata par slēgtiem. 2. Attiecībā uz ESF
izdevumus, kas iekļauti pārskatos saskaņā ar
grāmatojumu noskaidrošanas lēmumu, uzskata par slēgtiem. 132. pants
Dokumentu pieejamība 1. Neskarot noteikumus, kas
reglamentē valsts atbalstu, vadošā iestāde nodrošina, lai visi
darbības apliecinošie dokumenti pēc pieprasījuma būtu
pieejami Komisijai un Eiropas Revīzijas palātai trīs gadus.
Minētais trīs gadu laikposms sākas 31. decembrī
gadā, kad pieņemts grāmatojumu noskaidrošanas lēmums
saskaņā ar 130. pantu, vai — vēlākais —
slēguma bilances samaksas dienā. Šo trīs gadu laikposmu pārtrauc
tiesvedības vai administratīvas procedūras gadījumā
vai pēc pienācīgi pamatota Komisijas pieprasījuma. 2. Dokumentus glabā vai nu
to oriģināleksemplāros, vai apliecinātu to kopiju
veidā, vai vispāratzītos datu nesējos, tostarp dokumentu
oriģinālu elektroniskajās versijās vai tādu dokumentu
veidā, kuriem ir tikai elektroniskās versijas. 3. Dokumentus glabā
formā, kas ļauj identificēt datu subjektus, ne ilgāk,
kā vajadzīgs nolūkiem, kuriem dati ir savākti vai kuriem
veic to turpmāku apstrādi. 4. Lai noteiktu, kurus datu
nesējus var uzskatīt par vispāratzītiem, Komisija ir
pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar
142. pantu. 5. Valsts iestādes nosaka
sertifikācijas procedūru attiecībā uz tādu dokumentu
atbilstību oriģinālam, kurus glabā vispāratzītos
datu nesējos, un nodrošina glabāto dokumentu versiju atbilstību
valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijas
nolūkos. 6. Ja dokumenti ir tikai
elektroniskā versijā, izmantotajām datorsistēmām
jāatbilst atzītiem drošības standartiem, kas nodrošina
glabāto dokumentu atbilstību valsts tiesību aktu
prasībām un uzticamību revīzijas nolūkos.
II iedaļa
Darbības programmu slēgšana 133. pants
Slēgšanas
dokumentu iesniegšana un slēguma bilances maksājuma veikšana 1. Dalībvalstis līdz
2023. gada 30. septembrim iesniedz šādus dokumentus: (a)
slēguma bilances maksājuma pieteikumu; (b)
nobeiguma īstenošanas ziņojumu
attiecībā uz darbības programmu un (c)
75. panta 1. punktā minētos
dokumentus par pēdējo grāmatvedības gadu no 2022. gada
1. jūlija līdz 2023. gada 30. jūnijam. 2. Slēguma bilances
maksājumu veic ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc
pēdējā grāmatvedības gada grāmatojumu
noskaidrošanas dienas vai vienu mēnesi pēc nobeiguma īstenošanas
ziņojuma pieņemšanas dienas, atkarībā no tā, kurš no
termiņiem ir vēlāks. III iedaļa
Maksājumu apturēšana 134. pants
Maksājumu
apturēšana 1. Komisija var apturēt
visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem prioritāro virzienu
vai darbības programmu līmenī, ja: (a)
darbības programmas pārvaldības un
kontroles sistēmā ir būtisks trūkums, attiecībā
uz kuru nav veikti korektīvi pasākumi; (b)
izdevumu deklarācijā iekļautie
izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir būtiskas
finansiālas sekas un kas nav novērsts; (c)
dalībvalsts nav veikusi vajadzīgos
pasākumus, lai izlabotu situāciju, un tāpēc ir
piemērota pārtraukšana saskaņā ar 74. pantu; (d)
ir būtisks trūkums saistībā ar
uzraudzības sistēmas kvalitāti un uzticamību vai datiem par
kopējiem un īpašiem rādītājiem; (e)
dalībvalsts nav veikusi pasākumus, kas
noteikti darbības programmā saistībā ar ex ante
nosacījumu izpildi; (f)
izpildes pārskatīšanā konstatē
pazīmes, kas liecina, ka prioritāte nav sasniegusi izpildes
sistēmā noteiktos kontrolvērtības; (g)
dalībvalsts neatsaucas uz Komisijas
prasību vai, ja tās rīcību uzskata par neapmierinošu,
saskaņā ar 20. panta 5. punktu; (h)
ir piemērojami nosacījumi, kas noteikti
20. panta 6. punkta a) līdz e) apakšpunktā. 2. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, var nolemt apturēt visus starpposma
maksājumus vai daļu no tiem pēc tam, kad tā ir
atvēlējusi dalībvalstij iespēju iesniegt savus
apsvērumus. 3. Komisija atceļ
starpposma maksājumu pilnīgu vai daļēju apturēšanu, ja
dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, kas ļauj atcelt
apturēšanu.
III NODAĻA
Finanšu korekcijas I iedaļa
Dalībvalstu veiktās finanšu korekcijas 135. pants
Dalībvalstu veiktās
finanšu korekcijas 1. Dalībvalstis vispirms ir atbildīgas par pārkāpumu
izmeklēšanu, vajadzīgo finanšu korekciju veikšanu un summu
atgūšanu. Sistemātisku pārkāpumu gadījumā
dalībvalsts paplašina izmeklēšanu, to attiecinot uz visām
darbībām, kas varētu būt ietekmētas. 2. Dalībvalsts veic vajadzīgās finanšu korekcijas
saistībā ar individuāliem vai sistemātiskiem
pārkāpumiem, kas konstatēti darbībās vai darbības
programmās. Finanšu korekcijas
veic, atceļot visu darbībai vai darbības programmai
piešķirto valsts ieguldījumu vai tā daļu. Dalībvalsts
ņem vērā pārkāpumu veidu un smagumu un fondam
nodarītos finansiālos zaudējumus un piemēro
samērīgu korekciju. Vadošā iestāde iegrāmato finanšu
korekcijas gada pārskatos par grāmatvedības gadu, kurā
nolemts par atcelšanu. 3. No fondiem piešķirto ieguldījumu, kas atcelts
saskaņā ar 2. punktu, dalībvalsts var izmantot
atkārtoti attiecīgajā darbības programmā,
ievērojot 4. punktu. 4. Ieguldījumu, kas atcelts
saskaņā ar 2. punktu, nedrīkst vēlreiz izmantot
darbībai, attiecībā uz kuru piemērota korekcija, vai —
gadījumā, kad finanšu korekcija piemērota par sistemātisku
pārkāpumu — darbībai, kuru ietekmējis
sistemātiskais pārkāpums. II iedaļa
Komisijas veiktās finanšu korekcijas 136. pants
Kritēriji finanšu
korekciju veikšanai 1. Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, veic finanšu korekcijas, atceļot visu
Savienības ieguldījumu darbības programmā vai daļu no
tā saskaņā ar 77. pantu, ja pēc vajadzīgās
pārbaudes veikšanas tā secina, ka: a) darbības programmas
pārvaldības un kontroles sistēmā ir būtisks
trūkums, kas apdraud darbības programmai jau izmaksāto
Savienības ieguldījumu; b) dalībvalsts nav izpildījusi
135. pantā noteiktās saistības līdz šajā
punktā minētās korekcijas procedūras sākšanai; c) maksājuma pieteikumā
iekļautie izdevumi ir neprecīzi, un dalībvalsts tos nav
izlabojusi pirms korekcijas procedūras sākšanas atbilstīgi šim
punktam. Veicot finanšu korekcijas, Komisija pamatojas uz
individuāliem identificēto pārkāpumu gadījumiem un
ņem vērā, vai pārkāpums ir sistemātisks. Ja ir
neiespējami precīzi noteikt no fondiem pieprasīto
kļūdaino izdevumu summu, Komisija piemēro vienotu likmi vai ekstrapolētu
finanšu korekciju. 2. Lemjot par korekcijas apjomu
saskaņā ar 1. punktu, Komisija ņem vērā
pārkāpuma veidu un smagumu, kā arī attiecīgajā
darbības programmā konstatēto pārvaldības un kontroles
sistēmu nepilnību apjomu un finansiālās sekas. 3. Ja Komisija savu nostāju
pamato ar ziņojumiem, ko iesnieguši revidenti, kas nav revidenti no
Komisijas dienestiem, tad Komisija izdara pati savus secinājumus par
finansiālajām sekām, iepriekš izskatot pasākumus, ko attiecīgā
dalībvalsts veikusi atbilstīgi 135. panta 2. punktam,
saskaņā ar 112. panta 3. punktu nosūtītos
paziņojumus un visas dalībvalsts atbildes. 4. Ja Komisija, pamatojoties uz
darbības programmas nobeiguma īstenošanas ziņojuma
pārbaudi, konstatē būtisku atpalicību no izpildes
sistēmā izklāstītajiem mērķiem, tā var
piemērot finanšu korekcijas attiecībā uz konkrētajiem
prioritārajiem virzieniem, izmantojot īstenošanas aktus. 5. Ja dalībvalsts neizpilda
savas saistības, kas minētas 86. pantā, Komisija
atkarībā no minēto saistību neizpildes pakāpes var
veikt finanšu korekciju, atceļot visu struktūrfondu ieguldījumu
attiecīgajai dalībvalstij vai daļu no tā. 6. Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 142. pantu pieņemt deleģētus aktus,
kuros nosaka kritērijus, kas izmantojami, lai noskaidrotu
piemērojamās finanšu korekcijas līmeni. 137. pants
Procedūra 1. Pirms lēmuma
pieņemšanas par finanšu korekciju Komisija sāk procedūru,
informējot attiecīgo dalībvalsti par savas pārbaudes
pagaidu secinājumiem un pieprasot, lai dalībvalsts divu mēnešu
laikā iesniedz savas piezīmes. 2. Ja Komisija ierosina finanšu korekciju, pamatojoties uz
ekstrapolāciju vai vienotu likmi, dalībvalstij pēc
attiecīgo dokumentu pārbaudes dod iespēju pierādīt, ka
pārkāpuma faktiskais apjoms ir mazāks, nekā to
novērtējusi Komisija. Vienojoties
ar Komisiju, dalībvalsts var ierobežot šo izskatīšanu, pārbaudot
vienīgi attiecīgo dokumentu atbilstīgu daļu vai paraugu. Šādai pārbaudei
paredzētais laiks nav ilgāks par diviem mēnešiem pēc
1. punktā minētā divu mēnešu laikposma, izņemot
gadījumus, kad tam ir pienācīgs pamatojums. 3. Komisija ņem vērā jebkurus pierādījumus, ko
dalībvalsts iesniegusi 1. un 2. punktā noteiktajā
termiņā. 4. Ja dalībvalsts nepiekrīt Komisijas pagaidu secinājumiem,
Komisija uzaicina dalībvalsti uz noklausīšanos, lai nodrošinātu,
ka Komisijas secinājumiem par finanšu korekcijas veikšanu ir pieejama visa
vajadzīgā informācija un apsvērumi. 5. Lai veiktu finanšu korekcijas, Komisija, izmantojot īstenošanas
aktus, pieņem lēmumu sešu mēnešu laikā no
noklausīšanās dienas vai no dienas, kad tiek saņemta
papildinformācija, gadījumā, ja dalībvalsts pēc
noklausīšanās piekrīt iesniegt šādu papildinformāciju. Komisija ņem vērā visu
procedūras gaitā iesniegto informāciju un apsvērumus. Ja
noklausīšanās nenotiek, sešu mēnešu termiņš sākas divus
mēnešus no dienas, kad saņemta Komisijas sūtītā
noklausīšanās ielūguma vēstule. 6. Ja Komisija vai Eiropas
Revīzijas palāta konstatē pārkāpumus, kas ietekmē
Komisijai nosūtītos gada pārskatus, izrietošajā finanšu
korekcijā samazina darbības programmai piešķirto atbalstu no
fondiem. 138. pants
Dalībvalstu
pienākumi Komisijas veikta finanšu korekcija
neietekmē dalībvalsts pienākumu veikt atgūšanas
darbības saskaņā ar šīs regulas 135. panta
2. punktu un atgūt valsts atbalstu Līguma 107. panta
1. punkta nozīmē un atbilstīgi Padomes Regulas (EK)
Nr. 659/1999[38]
14. pantam. 139. pants
Atmaksāšana 1. Jebkuru summu, kas
jāatmaksā Savienības vispārējā budžetā,
atmaksā līdz termiņam, kas norādīts saskaņā
ar Finanšu regulas 73. pantu sagatavotajā iekasēšanas rīkojumā.
Atmaksas termiņš ir otrā mēneša pēdējā diena
pēc rīkojuma izdošanas. 2. Novēlotiem
atmaksājumiem piemēro kavējuma procentus, ko aprēķina
par laikposmu no termiņa pēdējās dienas līdz
faktiskās samaksas dienai. Šādu procentu likme ir pusotrs procentpunkts
virs Eiropas Centrālās bankas noteiktās likmes galvenajās
refinansēšanas operācijās tā mēneša pirmajā
darbadienā, kura laikā ir maksājuma termiņa datums.
VIII SADAĻA Samērīga darbības programmu
kontrole 140. pants
Samērīga
darbības programmu kontrole 1. Darbībām, par
kurām kopējie attiecināmie izdevumi nepārsniedz
EUR 100 000, piemēro ne vairāk kā vienu revīziju,
ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms visu
attiecīgo izdevumu slēgšanas saskaņā ar 131. pantu.
Citām darbībām nepiemēro vairāk kā vienu
revīziju vienā grāmatvedības gadā, ko veic
revīzijas iestāde un Komisija pirms visu attiecīgo izdevumu
slēgšanas saskaņā ar 131. pantu Šie noteikumi neskar
4. punktu. 2. Attiecībā uz
darbības programmām, par kurām visnesenākais revīzijas
atzinums liecina, ka nav būtisku trūkumu, Komisija nākamajā
sanāksmē, kas minēta 118. panta 3. punktā, var
vienoties ar revīzijas iestādi, ka revīzijas darba līmeni
var samazināt tā, lai tas būtu samērīgs ar
konstatēto risku. Šādos
gadījumos Komisija neveic savas revīzijas uz vietas, ja vien nav
pierādījumu, kas liecina par pārvaldības un kontroles
sistēmas trūkumiem, kuri ietekmē izdevumus, kas deklarēti
Komisijai grāmatvedības gadā, par kuru kontiem ir piemērots
grāmatojumu noskaidrošanas lēmums. 3. Attiecībā uz
darbības programmām, par kurām Komisija secina, ka tā var
paļauties uz revīzijas iestādes atzinumu, tā var vienoties
ar revīzijas iestādi ierobežot savas uz vietas veicamās
revīzijas līdz revīzijas iestādes darba revīzijai, ja
vien nav pierādījumu, kas liecina par trūkumiem revīzijas
iestādes revīzijas darbā attiecībā uz to
grāmatvedības gadu, par kuru kontiem ir piemērots
grāmatojumu noskaidrošanas lēmums. 4. Neskarot 1. punktu,
revīzijas iestāde un Komisija var veikt darbību revīzijas,
ja riska novērtējumā tiek konstatēts īpašs
pārkāpumu vai krāpšanas risks, ja ir pierādījumi par
būtiskiem trūkumiem attiecīgās darbības programmas
pārvaldības un kontroles sistēmā, kā arī
revīzijas kā daļu no revīzijas parauga trīs gadus
pēc visu darbības izdevumu slēgšanas saskaņā ar
131. pantu. Komisija var jebkurā laikā veikt darbību
revīziju, lai novērtētu revīzijas iestādes darbu
atbilstīgi atkārtotām tās revīzijas
darbībām.
CETURTĀ DAĻA PILNVARU DELEĢĒŠANA,
ĪSTENOŠANAS, PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI I NODAĻA Pilnvaru deleģēšana un
īstenošanas noteikumi 141. pants
Pielikumu grozīšana Komisija, izmantojot deleģētus aktus
saskaņā ar 142. pantu, var pieņemt šīs regulas I un
V pielikuma grozījumus, ievērojot attiecīgos šīs
regulas noteikumus. 142. pants
Deleģēšanas
īstenošana 1. Ievērojot šajā
pantā paredzētos nosacījumus, Komisijai piešķir pilnvaras
pieņemt deleģētus aktus. 2. Šajā regulā
minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot no
šīs regulas spēkā stāšanās dienas. 3. Eiropas Parlaments vai Padome
var jebkurā laikā atsaukt 141. pantā minēto pilnvaru
deleģēšanu. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģēšana. Minētais lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā datumā, kas tajā noteikts. Tas neietekmē
jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. 4. Līdzko Komisija ir
pieņēmusi deleģēto aktu, tā par to vienlaikus
paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Deleģētie akti
stājas spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā pēc
konkrētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav
saņemti iebildumi no Eiropas Parlamenta vai Padomes vai ja pirms šā
perioda beigām Eiropas Parlaments un Padome abi ir informējuši
Komisiju, ka tiem nav iebildumu. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
ierosmes minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem. Ja, šim termiņam beidzoties, ne Eiropas
Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
un tas stājas spēkā dienā, kas tajā norādīta. Deleģēto aktu var publicēt Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var
stāties spēkā pirms minētā termiņa beigām,
ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome abi ir informējuši Komisiju, ka
neparedz izteikt iebildumus. Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus
pret deleģēto aktu, akts nestājas spēkā. Iestāde,
kas izsaka iebildumus, pamato, kāpēc tā iebilst pret
deleģēto aktu. 143. pants
Komiteju procedūra 1. Komisijai palīdz Fondu
koordinācijas komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. Ja komitejas atzinums saskaņā ar
2. un 3. punktu ir jāsaņem rakstiskā
procedūrā, šādu procedūru beidz bez rezultāta, ja
atzinuma sniegšanai noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas
priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas locekļi.. Ja komiteja atzinumu nesniedz, Komisija
nepieņem īstenošanas akta projektu, un piemēro Regulas (ES)
Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu. II NODAĻA Pārejas
un nobeiguma noteikumi
144. pants
Pārskatīšana Eiropas
Parlaments un Padome pārskata šo regulu līdz 20XX. gada
31. decembrim saskaņā ar Līguma 177. pantu.
145. pants
Pārejas noteikumi 1. Šī regula neliedz
turpināt vai pārveidot, tostarp pilnībā vai
daļēji atcelt, attiecīgos projektus līdz to slēgšanai
vai atbalstu, ko Komisija apstiprinājusi, pamatojoties uz šo regulu vai
jebkuru citu tiesību aktu, kurš attiecas uz šādu palīdzību
2013. gada 31. decembrī. 2. Pieteikumi, kas iesniegti
saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, paliek
spēkā. 146. pants
Atcelšana 1. Padomes Regulu (EK)
Nr. 1083/2006 ar šo atceļ no 2014. gada 1. janvāra. 2. Atsauces uz atcelto regulu
uzskata par atsaucēm uz šo regulu. 147. pants
Stāšanās
spēkā Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta
vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS Metode
izpildes sistēmas noteikšanai 1. Izpildes sistēmu veido
starpposma mērķi, kas noteikti katrai prioritātei par
2016. un 2018. gadu, un gala mērķiem, kas noteikti par
2022. gadu. Starpposma mērķus un gala mērķus
izklāsta atbilstoši 1. tabulā ietvertajam formātam. 1. tabula. Standarta formāts izpildes
sistēmai Prioritāte || Rādītājs un mērvienība, ja piemēro || Starpposma mērķis 2016. gadam || Starpposma mērķis 2018. gadam || Gala mērķis 2022. gadam || || || || || || || || || || || || || || || || 2. Starpposma
mērķi ir mērķi prioritātes konkrētā gala
mērķa sasniegšanai, kuri izsaka paredzamo virzību uz laikposma
beigām noteikto mērķu sasniegšanu. 2016. gada starpposma
mērķos ietver finanšu rādītājus un iznākuma
rādītājus. 2018. gada starpposma
mērķos ietver finanšu rādītājus, iznākuma
rādītājus un attiecīgā gadījumā —
rezultātu rādītājus. Starpposma
mērķus var izvirzīt arī galvenajiem īstenošanas
posmiem. 3. Starpposma mērķi
ir: –
atbilstoši un sniedz būtisku informāciju
par prioritātes īstenošanas norisi; –
pārredzami, ar objektīvi
pārbaudāmiem gala mērķiem un identificētiem un
publiski pieejamiem avota datiem; –
pārbaudāmi un neuzliek
nesamērīgu administratīvo slogu; –
attiecīgā gadījumā —
saderīgi visās darbības programmās.
II PIELIKUMS Saistību
apropriāciju sadalījums pa gadiem — no 2014. gada līdz
2020. gadam [..] III PIELIKUMS
Papildināmība
1.
Valsts vai līdzvērtīgi strukturālie izdevumi
Lai noteiktu valsts vai
līdzvērtīgus strukturālos izdevumus, izmanto ailē X-1
norādīto bruto pamatkapitāla veidošanas rādītāju,
kas izteikts procentos no IKP, saskaņā ar 2. tabulu
2. pielikumā “Pamatnostādnes par stabilitātes un
konverģences programmas formu un saturu”[39].
2.
Pārbaude
Papildināmības pārbaudēm,
ko veic saskaņā ar 86. panta 3. punktu, piemēro turpmāk
izklāstītos noteikumus. 2.1 Ex ante pārbaude (a)
Kad dalībvalsts iesniedz partnerības
līgumu, tā sniedz informāciju par plānoto izdevumu profilu,
izmantojot 1. tabulas formātu. Dalībvalstīs, kurās
mazāk attīstītos reģionos un pārejas reģionos
dzīvo vairāk nekā 15 %, bet mazāk nekā 70 %
iedzīvotāju, informāciju par izdevumiem [mazāk
attīstītos reģionos un pārejas reģionos] sniedz
tādā pašā formātā. 1. tabula Vispārējās valdības izdevumi procentos no IKP || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 P51 || X || X || X || X || X || X || X (b)
Dalībvalsts sniedz Komisijai informāciju
par galvenajiem makroekonomiskajiem rādītājiem un
prognozēm, kas ir valsts vai līdzvērtīgu strukturālo
izdevumu līmeņa pamatā. (c)
Kad dalībvalsts un Komisija ir
vienojušās, 1. tabulu iekļauj attiecīgās
dalībvalsts partnerības līgumā kā valsts vai
līdzvērtīgu strukturālo izdevumu atsauces līmeni, kas
jāsaglabā 2014.–2020. gadā. 2.2 Termiņa vidusposma
pārbaude (a)
Ja vidējie gada izdevumi laikposmā no
2014. līdz 2017. gadam ir vienādi ar partnerības
līgumā noteikto izdevumu atsauces līmeni vai lielāki par
to, termiņa vidusposma pārbaudē uzskata, ka dalībvalsts ir
saglabājusi valsts vai līdzvērtīgu strukturālo
izdevumu līmeni. (b)
Pēc termiņa vidusposma pārbaudes
Komisija, apspriežoties ar dalībvalsti, var pārskatīt
partnerības līgumā noteikto valsts vai
līdzvērtīgu strukturālo izdevumu atsauces līmeni, ja
ekonomiskā situācija dalībvalstī ir būtiski
mainījusies kopš partnerības līguma pieņemšanas un ja šādas
izmaiņas nav ņemtas vērā, nosakot atsauces līmeni
partnerības līgumā. 2.3 Ex post pārbaude Ja vidējie gada izdevumi laikposmā
no 2014. līdz 2020. gadam ir vienādi ar partnerības
līgumā noteikto izdevumu atsauces līmeni vai lielāki par
to, ex post pārbaudē uzskata, ka dalībvalsts ir
saglabājusi valsts vai līdzvērtīgu strukturālo
izdevumu līmeni.
3.
Finanšu korekcijas likmes pēc ex post pārbaudes
Ja Komisija nolemj veikt finanšu korekciju
saskaņā ar 86. panta 4. punktu, finanšu korekcijas likmi
aprēķina, atskaitot 3 % no starpības starp partnerības
līgumā noteikto atsauces līmeni un sasniegto līmeni, kas
izteikts procentos no atsauces līmeņa, un iegūto rezultātu
dalot ar 10. Finanšu korekciju nosaka, piemērojot minēto finanšu
korekcijas likmi fondu ieguldījumam, kas piešķirts attiecīgajai
dalībvalstij par mazāk attīstītiem un pārejas
reģioniem par visu plānošanas periodu. Ja starpība starp partnerības
līgumā noteikto atsauces līmeni un sasniegto līmeni, kas
izteikts procentos no partnerības līgumā noteiktā atsauces
līmeņa, ir 3 % vai mazāka, finanšu korekciju neveic. Finanšu korekcija nepārsniedz 5 % no
fondu piešķīruma attiecīgajai dalībvalstij par mazāk
attīstītiem un pārejas reģioniem par visu plānošanas
periodu. IV PIELIKUMS
Ex ante nosacījumi Tematiskie
ex ante nosacījumi Tematiskie mērķi || Ex ante nosacījums || Izpildes kritēriji 1. Nostiprināt pētniecību, tehnoloģiju attīstību un inovāciju (pētniecības un izstrādes mērķis) (minēts 9. panta 1. punktā) || 1.1. Pētniecība un inovācija: ir izstrādāta valsts vai reģionāla pētniecības un inovācijas stratēģija pārdomātai specializācijai atbilstoši valsts reformu programmai, lai līdzsvarotu privātos pētniecības un inovācijas izdevumus, kura atbilst pazīmēm, kas liecina, ka valsts vai reģionālās pētniecības un inovācijas sistēmas darbojas labi[40]. || – Ir ieviesta valsts vai reģionāla pētniecības un inovācijas stratēģija pārdomātai specializācijai: – kuras pamatā ir SWOT analīze, lai koncentrētu resursus uz ierobežotu pētniecības un inovācijas prioritāšu kopumu; – kurā ir izklāstīti pasākumi privātu pētniecības ieguldījumu veicināšanai; – paredz uzraudzības un pārskatīšanas sistēmu. – Dalībvalsts ir pieņēmusi satvaru, kurā izklāstīti pieejamie budžeta resursi pētniecībai un inovācijai. – Dalībvalsts ir pieņēmusi daudzgadu plānu ar ES prioritātēm saistīto ieguldījumu iekļaušanai budžetā un prioritāšu noteikšanai (Eiropas pētniecības infrastruktūru stratēģiskais forums —ESFRI). 2. Uzlabot informācijas un komunikācijas tehnoloģiju pieejamību, izmantošanu un kvalitāti (platjoslas mērķis) (minēts 9. panta 2. punktā) || 2.1. Digitāla izaugsme: valsts vai reģionālajā inovācijas stratēģijā pārdomātai specializācijai ir iekļauta atsevišķa nodaļa par digitālo stratēģiju, lai veicinātu pieprasījumu pēc cenas ziņā pieejamiem, augstas kvalitātes un sadarbspējīgiem IKT iespējotiem privātiem un publiskiem pakalpojumiem un palielinātu to izmantošanu pilsoņu, tostarp neaizsargāto grupu, uzņēmumu un valstu administrāciju, vidū, ieskaitot pārrobežu iniciatīvas. || – Valsts vai reģionālajā inovācijas stratēģijā pārdomātai specializācijai ir iekļauta nodaļa par digitālo izaugsmi, kurā izklāstīts: – – budžeta plānošanas un darbību prioritāšu noteikšana, izmantojot SWOT analīzi, kas veikta saskaņā ar Digitālās programmas Eiropai rezultātu apkopojumu[41]; – – jābūt veiktai analīzei par informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) pieprasījumam un piedāvājumam sniegtā atbalsta līdzsvarošanu; – izmērāmi gala mērķi attiecībā uz intervences rezultātiem digitālo prasmju, prasmju, e-iekļaušanas, e-pieejamības un e-veselības jomā, kas ir saskaņoti ar esošajām atbilstošajām nozaru valsts vai reģionālajām stratēģijām; – IKT spēju veidošanas vajadzību novērtējums. 2.2. Nākamās paaudzes piekļuves (NPP) infrastruktūra: ir izstrādāti valsts NPP plāni, kuros ņemtas vērā reģionālās darbības, kas veiktas, lai sasniegtu ES mērķus attiecībā uz piekļuvi ātrgaitas internetam[42], galveno uzmanību pievēršot jomām, kurās tirgus nenodrošina atvērtu infrastruktūru par pieejamu cenu un atbilstošā kvalitātē, saskaņā ar ES konkurences un valsts atbalsta noteikumiem, un kuri paredz neaizsargātām iedzīvotāju grupām pieejamus pakalpojumus. || – Ir izstrādāts NPP plāns, ka paredz: – plānu attiecībā uz infrastruktūras ieguldījumiem, veicot pieprasījuma apkopošanu, un infrastruktūras un pakalpojumu kartējumu, kas tiek regulāri atjaunināts; – ilgtspējīgus ieguldījumu modeļus, kas veicina konkurenci un nodrošina atvērtu, cenas ziņā pieejamu, kvalitatīvu un nākotnē izmantojamu infrastruktūru un pakalpojumus; – pasākumus privāto ieguldījumu veicināšanai. 3. Uzlabot mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) konkurētspēju (minēts 9. panta 3. punktā) || 3.1. Ir veiktas īpašas darbības, lai efektīvi īstenotu Mazās uzņēmējdarbības aktu (MUA) un tā 2011. gada 23. februāra pārskatīto versiju[43], tostarp principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem”. || – – Konkrētās darbības ir šādas: – uzraudzības mehānisms MUA īstenošanas nodrošināšanai, tostarp struktūra, kas atbild par MVU jautājumu koordināciju dažādos administratīvos līmeņos (“MVU pārstāvis”); – pasākumi, lai saīsinātu uzņēmuma izveidošanas laiku līdz 3 darbdienām un izmaksas samazinātu līdz EUR 100; – pasākumi, lai līdz trim mēnešiem saīsinātu laiku, kas vajadzīgs tādu licenču un atļauju saņemšanai, kuras ļauj sākt un veikt konkrēto uzņēmuma darbību; – mehānisms, lai sistemātiski novērtētu tiesību aktu ietekmi uz MVU, izmantojot “MVU testu”, vienlaikus attiecīgā gadījumā ņemot vērā uzņēmumu dažādo lielumu. 3.2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Direktīva 2011/7/ES par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos [44] ir transponēta valsts tiesību aktos. || – Minētās direktīvas transponēšana saskaņā ar Direktīvas 12. pantu (līdz 2013. gada 16. martam). 4. Atbalstīt pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni visās nozarēs (minēts 9. panta 4. punktā) || 4.1. Energoefektivitāte: Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Direktīva (2010/31/ES) par ēku energoefektivitāti ir transponēta valsts tiesību aktos saskaņā ar Direktīvas 28. pantu[45]. Tiek ievērots 6. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Lēmumā Nr. 406/2009/EK par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam[46]. Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīva 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem [47] ir transponēta valsts tiesību aktos. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Direktīva 2004/8/EK par tādas koģenerācijas veicināšanu, kas balstīta uz lietderīgā siltuma pieprasījumu iekšējā enerģijas tirgū, un ar kuru groza Direktīvu 92/42/EEK[48], ir transponēta valsts tiesību aktos. || – Īstenots prasību minimums attiecībā uz ēku energoefektivitāti, kā noteikts Direktīvas 2010/31/ES 3., 4. un 5. pantā. – Pieņemti pasākumi, kas vajadzīgi ēku energoefektivitātes sertifikācijas sistēmas ieviešanai saskaņā ar Direktīvas 2010/31/ES 11. pantu. – Īstenots sabiedrisko ēku renovēšanas vajadzīgais apjoms. – Galapatērētāji tiek nodrošināti ar individuāliem skaitītājiem. – Tiek veicināta efektīva apkure un dzesēšana saskaņā ar Direktīvu 2004/8/EK. – 4.2. Atjaunojamie energoresursi: Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas (2001/77/EK) un (2003/30/EK)[49], ir transponēta valsts tiesību aktos. || – Dalībvalsts ir ieviesusi pārredzamas atbalsta shēmas, noteikusi prioritāti tīklu pieejamībā un pārvadē, ieviesusi standarta noteikumus par tehnisko pielāgojumu izmaksu segšanu un dalīšanu, kuri darīti zināmi sabiedrībai; – dalībvalsts ir pieņēmusi valsts atjaunojamo energoresursu rīcības plānu saskaņā ar Direktīvas 2009/28/EK 4. pantu. 5. Veicināt pielāgošanos klimata pārmaiņām un riska novēršanu (klimata pārmaiņu mērķis) (minēts 9. panta 5. punktā) || 5.1. Riska novēršana un riska pārvaldība: ir izstrādāti valsts vai reģionāli riska novērtējumi attiecībā uz katastrofu pārvarēšanu, ņemot vērā pielāgošanos klimata pārmaiņām[50] || – Ir izstrādāts valsts vai reģionāls riska novērtējums, kurā: – sniegts valsts riska novērtējumam izmantotā procesa, metodoloģijas, metožu un neslepeno datu apraksts; – sniegts viena riska un vairāku risku scenāriju apraksts; – attiecīgā gadījumā ņemtas vērā valsts stratēģijas attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām. 6. Aizsargāt vidi un veicināt resursu efektivitāti (minēts 9. panta 6. punktā) || 6.1. Ūdensapgādes joma: ir spēkā a) ūdens cenu noteikšanas politika, kura paredz atbilstošus stimulus lietotājiem izmantot ūdens resursus efektīvi, un b) dažādo ūdens izmantojumu atbilstošs ieguldījums ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanā saskaņā ar 9. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[51]. || – Dalībvalsts ir nodrošinājusi dažādo ūdens izmantojumu ieguldījumu ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanā pa nozarēm saskaņā ar Direktīvas 2000/60/EK 9. pantu. – Ir pieņemts upju baseinu apsaimniekošanas plāns upju baseinu apgabalam, kurā tiks veikti ieguldījumi, saskaņā ar 13. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[52]. – 6.2. Atkritumu apsaimniekošanas nozare: ir īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu[53], un jo īpaši ir izstrādāti atkritumu apsaimniekošanas plāni saskaņā ar minēto direktīvu un atkritumu hierarhiju. || – Dalībvalsts ir ziņojusi Komisijai par panākumiem Direktīvas 2008/98/EK 11. panta mērķu sasniegšanā, to nesasniegšanas iemesliem un iecerētajām darbībām, lai mērķus sasniegtu; – dalībvalsts ir nodrošinājusi, ka tās kompetentās iestādes saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 1., 4., 13. un 16. pantu izstrādā vienu vai vairākus atkritumu apsaimniekošanas plānus, kā to paredz minētās direktīvas 28. pants; – ne vēlāk kā 2013. gada 12. decembrī dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 1. un 4. pantu ir izstrādājusi atkritumu rašanās novēršanas programmas, kā to paredz minētās direktīvas 29. pants; – dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, lai sasniegtu 2020. gada mērķi attiecībā uz atkārtotu izmantošanu un pārstrādi saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 11. pantu. 7. Veicināt ilgtspējīgu transportu un novērst trūkumus galvenajās tīkla infrastruktūrās (minēts 9. panta 7. punktā) || 7.1. Autotransports: ir izstrādāts visaptverošs valsts transporta plāns, kurā pienācīgi iekļauti prioritārie ieguldījumi Eiropas transporta tīklā (TEN-T), kopējā tīklā (izņemot ieguldījumus TEN-T) un sekundārajā savienojamībā (tostarp sabiedriskajā transportā reģionālā un vietējā līmenī). || – Ir izstrādāts visaptverošs plāns, kurā: – noteiktas prioritātes ieguldījumiem TEN-T pamattīklā, visaptverošajā tīklā un sekundārajā savienojamībā. Nosakot prioritātes, jāņem vērā tas, kā ieguldījumi veicina mobilitāti, ilgtspējību, siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanu un Eiropas vienotās transporta telpas attīstību; – ietverti reālistiski un pārdomāti projekta mērķi (tostarp grafiks, budžeta struktūra); – ietverts stratēģisks ietekmes uz vidi novērtējums, kas atbilst tiesiskajām prasībām attiecībā uz transporta plānu; – ietverti pasākumi, lai stiprinātu starpniekinstitūciju un atbalsta saņēmēju spēju sasniegt projekta mērķus. 7.2. Dzelzceļš: valsts visaptverošajā transporta plānā ir atsevišķa nodaļa par dzelzceļa attīstību, kurā pienācīgi iekļauti prioritārie ieguldījumi Eiropas transporta tīklā (TEN-T), kopējā tīklā (izņemot ieguldījumus TEN-T tīklā) un dzelzceļa sistēmas sekundārajā savienojamībā, atbilstoši to nozīmei mobilitātes, ilgtspējības nodrošināšanā un ietekmei uz valsts un Eiropas mēroga tīkliem. Ieguldījumi attiecas uz kustamajiem aktīviem, savstarpējo izmantojamību un spēju veidošanu. || – Visaptverošajā transporta plānā ir nodaļa par dzelzceļa attīstību, kas paredz: 2. reālistiskus un pārdomātus projekta mērķus (tostarp grafiku, budžeta struktūru); 3. stratēģisku ietekmes uz vidi novērtējumu, kas atbilst tiesiskajām prasībām attiecībā uz transporta plānu; 4. pasākumus, lai stiprinātu starpniekinstitūciju un atbalsta saņēmēju spēju sasniegt projekta mērķus. 8. Veicināt nodarbinātību un atbalstīt darbaspēka mobilitāti (nodarbinātības mērķis) (minēts 9. panta 8. punktā) || 8.1. Darba meklētāju un nenodarbinātu cilvēku piekļuve nodarbinātībai, tostarp vietējās nodarbinātības iniciatīvas un darbaspēka mobilitātes veicināšana. Ir izstrādāti un tiek ieviesti aktīva darbaspēka tirgus politikas virzieni saskaņā ar dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm un vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai[54] attiecībā uz darba vietu radīšanai labvēlīgu nosacījumu veicināšanu || – – Nodarbinātības dienesti spēj nodrošināt un nodrošina: – personalizētus pakalpojumus un aktīvus un preventīvus darba tirgus pasākumus agrīnā posmā, kuri ir atvērti visiem darba meklētājiem; – atvērtu pieeju un konsultāciju sniegšanu par ilgtermiņa nodarbinātības iespējām, ko rada strukturālas pārmaiņas darba tirgū, piemēram, pāreja uz ekonomiku ar mazu oglekļa dioksīda emisiju līmeni; – pārredzamu un sistemātisku informāciju par jaunām darba vakancēm. – Nodarbinātības dienesti ir izveidojuši sadarbības tīklus ar darba devējiem un izglītības institūtiem. 8.2. Pašnodarbinātība, uzņēmējdarbība un uzņēmumu radīšana: ir izstrādāta visaptveroša stratēģija iekļaujošam darbības uzsākšanas atbalstam saskaņā ar Mazās uzņēmējdarbības aktu[55] un saskaņā ar dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm un vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai[56] attiecībā uz darba vietu radīšanai labvēlīgu nosacījumu veicināšanu. || – Ir izstrādāta visaptveroša stratēģija, kas paredz: – pasākumus, lai saīsinātu uzņēmuma izveidošanas laiku līdz 3 darbdienām un izmaksas samazinātu līdz EUR 100; – pasākumus, lai līdz trim mēnešiem saīsinātu laiku, kas vajadzīgs tādu licenču un atļauju saņemšanai, kuras ļauj sākt un veikt konkrēto uzņēmuma darbību; – pasākumus, lai izveidotu saikni starp atbilstošiem uzņēmējdarbības attīstības pakalpojumiem un finanšu pakalpojumiem (piekļuve kapitālam), tostarp nodrošinātu nelabvēlīgu grupu un teritoriju integrēšanu. 8.3. Darba tirgus iestāžu modernizācija un to spēju nostiprināšana, tostarp darbības, kuru mērķis ir veicināt starptautisko darba mobilitāti[57]: - darba tirgus iestādes ir modernizētas, un to darbība nostiprināta saskaņā ar nodarbinātības pamatnostādnēm; - pirms darba tirgus iestāžu reformas tiks izstrādāta skaidra stratēģija un veikts ex ante novērtējums, kurā iekļauts dzimumu aspekts. || – Nodarbinātības dienestu reformas pasākumi, kuru mērķis ir attīstīt minēto dienestu spēju nodrošināt[58]: – personalizētus un aktīvus un preventīvus darba tirgus pasākumus agrīnā posmā, kuri ir atvērti visiem darba meklētājiem; – konsultāciju sniegšanu par ilgtermiņa nodarbinātības iespējām, ko rada strukturālas pārmaiņas darba tirgū, piemēram, pāreja uz ekonomiku ar mazu oglekļa dioksīda emisiju līmeni; – pārredzamu un sistemātisku informāciju par jaunām darba vakancēm, kas pieejamas Savienības līmenī. – Nodarbinātības dienestu reformas laikā tiks izveidoti jauni sadarbības tīkli ar darba devējiem un izglītības institūtiem. 8.4. Aktīva un veselīga novecošana: ir izstrādāta un tiek īstenota aktīvas novecošanas politika saskaņā ar nodarbinātības pamatnostādnēm[59] || – Pasākumi aktīvas un veselīgas novecošanas problēmu risināšanai[60]: – attiecīgās ieinteresētās personas ir iesaistītas aktīvas novecošanas politikas izstrādē un īstenošanā; – dalībvalsts veic pasākumus aktīvas novecošanas veicināšanai, lai mazinātu priekšlaicīgu pensionēšanos. || 8.5. Darbinieku, uzņēmumu un uzņēmēju pielāgošanās pārmaiņām: ir izstrādāti politikas virzieni, kas vērsti uz to, lai veicinātu gatavību pārmaiņām un to labu pārvaldību, kā arī pārstrukturēšanu visos attiecīgajos līmeņos (valsts, reģionālā, vietējā un nozaru līmenī)[61]. || – Ir ieviesti efektīvi instrumenti sociālo partneru un valsts iestāžu atbalstam, lai attīstītu proaktīvu pieeju pārmaiņām un pārstrukturizācijai. 9. Ieguldīt izglītībā, prasmēs un mūžizglītībā (izglītības mērķis) (minēts 9. panta 10. punktā) || 9.1. Priekšlaicīga mācību pārtraukšana: ir izstrādāta visaptveroša stratēģija, lai mazinātu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu (PMP) saskaņā ar Padomes 2011. gada 28. jūnija Ieteikumu par politiku priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas mazināšanai[62]. || – Ir ieviesta sistēma ar PMP saistītu datu un informācijas vākšanai un analizēšanai valsts, reģionālā un vietējā līmenī, kas: – nodrošina pietiekamu pierādījumu bāzi mērķtiecīgas politikas izstrādei; – tiek sistemātiski izmantota, lai uzraudzītu norises attiecīgajā līmenī. – Ir ieviesta ar PMP saistīta stratēģija: – kura ir pamatota ar pierādījumiem; – kura ir visaptveroša (piemēram, aptver visus izglītības sektorus, tostarp attīstība agrīnā pirmsskolas vecumā) un kurā ir pietiekami ņemti vērā preventīvi, intervences un kompensācijas pasākumi; – kurā ir izklāstīti mērķi, kas ir saderīgi ar Padomes ieteikumu par politiku priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas mazināšanai; – kura attiecas uz visiem sektoriem un iesaista un koordinē visus politikas sektorus un ieinteresētās personas, kuras ir svarīgas PMP problēmas risināšanā. 9.2. Augstākā izglītība: Ir izstrādātas valsts vai reģionu stratēģijas augstākās izglītības apguves rādītāju, kvalitātes un efektivitātes paaugstināšanai saskaņā ar Komisijas 2006. gada 10. maija Paziņojumu “Īstenojot universitāšu modernizācijas programmu: izglītība, pētniecība un jauninājumi”[63]. || – Ir izstrādāta valsts vai reģionāla augstākās izglītības stratēģija, kas paredz: – pasākumus apguves un ieguves veicināšanai, kuri: – uzlabo potenciālajiem studentiem sniegtās nostādnes; – veicina augstākās izglītības apguvi to iedzīvotāju vidū, kuriem ir zemi ienākumi, un citu nepietiekami pārstāvētu iedzīvotāju grupu vidū; – veicina izglītības apguvi pieaugušo vidū; – (vajadzības gadījumā) mazina mācību priekšlaicīgas pārtraukšanas rādītājus/ uzlabo izglītības ieguves rādītājus; – kvalitātes uzlabošanas pasākumus, kuri: – veicina novatoriska satura un programmu izstrādi; – veicina augstus kvalitātes standartus mācīšanā; – pasākumus nodarbinātības un uzņēmējdarbības veicināšanai, kuri: – veicina starpdisciplīnu prasmes, tostarp uzņēmējdarbības prasmes, visās augstākās izglītības programmās; – mazina dzimumu atšķirības akadēmisko un profesionālo izvēļu ziņā un mudina studentus izvēlēties karjeru nozarēs, kurās viņu skaits ir nepietiekams, lai mazinātu darba tirgus sadalījumu pa dzimumiem; – nodrošina apzinātu mācīšanu, izmantojot pētniecībā gūtās zināšanas un norises uzņēmējdarbībā. 9.3. Mūžizglītība: ir izstrādāta valsts un/vai reģionāla mūžizglītības politika saskaņā ar Savienības līmeņa politikas nostādnēm[64]. || – Ir izstrādāta valsts vai reģionāla mūžizglītības politika, kas paredz: – pasākumus, lai atbalstītu mūžizglītības apguvi un prasmju uzlabošanu, kā arī veicinātu ieinteresēto personu, tostarp sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju, iesaistīšanos un sadarbību ar tām; – pasākumus, lai efektīvi nodrošinātu prasmju pilnveidošanas iespējas jauniešiem, kas apgūst arodmācības, pieaugušajiem, sievietēm, kuras atgriežas darba tirgū, mazkvalificētiem un vecākiem darbiniekiem, kā arī citām nelabvēlīgām grupām; – pasākumus, lai paplašinātu mūžizglītības pieejamību, efektīvi īstenojot pārredzamības rīkus (Eiropas kvalifikāciju sistēma, valsts kvalifikāciju sistēma, Eiropas kredītpunktu sistēma profesionālās izglītības un apmācības jomā, Eiropas kvalitātes nodrošināšanas pamatprincipu ietvarstruktūra profesionālajai izglītībai un apmācībām) un mūžizglītības pakalpojumu (izglītība un apmācība, profesionālā orientācija, apstiprināšana) attīstību un integrāciju; – pasākumus, lai palielinātu izglītības un apmācības nozīmi un pielāgotu izglītību un apmācību noteikto mērķa grupu vajadzībām. 10. Veicināt sociālo iekļaušanu un apkarot nabadzību (nabadzības apkarošanas mērķis) (minēts 9. panta 9. punktā) || 10.1. Aktīva iekļaušana Atstumtu kopienu, piemēram, romu, integrācija - Ir izstrādāta un tiek īstenota valsts nabadzības mazināšanas stratēģija saskaņā ar Komisijas 2008. gada 3. oktobra Ieteikumu par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus[65], un nodarbinātības pamatnostādnēm - Ir izstrādāta valsts romu iekļaušanas stratēģija saskaņā ar ES programmu attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām[66] - Atbalsta sniegšana attiecīgajām ieinteresētajām personām saistībā ar piekļuvi fondiem. || – Ir izstrādāta valsts nabadzības mazināšanas stratēģija, kas: – ir pamatota ar pierādījumiem. Tas nozīmē, ka ir vajadzīga datu un informācijas vākšanas un analīzes sistēma, kas nodrošina pietiekamus pierādījumus nabadzības mazināšanas politikas izstrādei. Šī sistēma tiek izmantota norišu uzraudzībai; – atbilst valsts nabadzības un sociālās atstumtības mazināšanas mērķim (kas definēts valsts reformu programmā), kurš paredz paplašināt nodarbinātības iespēju pieejamību nelabvēlīgām grupām; – ietver teritoriālās koncentrācijas kartējumu, pārsniedzot atstumtu un nelabvēlīgu grupu, tostarp romu, reģionālo/vai NUTS 3. līmeni; – apliecina, ka aktīvas iekļaušanas izstrādē ir iesaistīti sociālie partneri un attiecīgās ieinteresētās personas; – ietver pasākumus pārejai no stacionārās aprūpes uz sabiedrībā balstītu aprūpi; – skaidri paredz pasākumus segregācijas novēršanai un apkarošanai visās jomās. – Ir izstrādāta valsts romu iekļaušanas stratēģija: – kurā ir izvirzīti sasniedzami valsts mēroga mērķi attiecībā uz romu integrāciju, lai mazinātu to atstumtību no plašas sabiedrības. Minētajiem mērķiem jābūt vērstiem vismaz uz galvenajiem četriem ES romu integrācijas virzieniem, kas saistīti ar piekļuvi izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem; – kura atbilst valsts reformu programmai; – kurā attiecīgā gadījumā ir norādīti tie nelabvēlīgie mikroreģioni vai izolētās apkaimes, kurās sabiedrība ir vistrūcīgākā, izmantojot jau pieejamos sociālekonomiskos un teritoriālos rādītājus (t. i., ļoti zems izglītības līmenis, ilgstošs bezdarbs utt.); – kurā ir paredzēts pietiekams finansējums no valsts budžetiem, kas attiecīgā gadījumā tiks papildināti ar starptautisko un ES finansējumu; – kurā ir noteiktas pārbaudītas uzraudzības metodes, lai novērtētu romu integrācijas pasākumu ietekmi un pārskatītu stratēģijas pielāgošanas mehānismu; – kura ir izstrādāta, tiek īstenota un uzraudzīta ciešā sadarbībā un nepārtrauktā dialogā ar romu pilsonisko sabiedrību, reģionālām un vietējām iestādēm; – kurā ir norādīts valsts kontaktpunkts valsts romu integrācijas stratēģijai un iestāde, kas koordinē stratēģijas izstrādi un īstenošanu. – Attiecīgajām ieinteresētajām personām tiek sniegts atbalsts projektu pieteikumu iesniegšanā un atlasīto projektu īstenošanā un vadībā 10.2. Veselība: ir izstrādāta valsts vai reģionāla veselības aizsardzības stratēģija, kas nodrošina piekļuvi kvalitatīviem veselības aprūpes pakalpojumiem un ekonomisku ilgtspējību. || – Ir izstrādāta valsts vai reģionāla veselības aizsardzības stratēģija, kas: – paredz koordinētus pasākumus, lai uzlabotu piekļuvi kvalitatīviem veselības aprūpes pakalpojumiem; – paredz pasākumus efektivitātes veicināšanai veselības aprūpes nozarē, tostarp izmantojot efektīvas un novatoriskas tehnoloģijas, pakalpojumu sniegšanas modeļus un infrastruktūru; – paredz uzraudzības un pārskatīšanas sistēmu. – Dalībvalsts vai reģions ir pieņēmuši sistēmu, kurā izklāstīti pieejamie budžeta resursi veselības aprūpei. 11. Uzlabot institucionālās spējas un efektīvu valsts pārvaldi (minēts 9. panta 11. punktā) || Dalībvalstu administratīvā efektivitāte: - ir izstrādāta stratēģija dalībvalsts administratīvās efektivitātes nostiprināšanai, tostarp valsts pārvaldes reformai[67] || – Ir izstrādāta un tiek īstenota dalībvalstu administratīvās efektivitātes nostiprināšanas stratēģija[68], kas paredz: – tiesisko, organizatorisko un/vai procesuālo reformas darbību analīzi un stratēģisko plānošanu; – kvalitātes pārvaldības sistēmu izstrādi; – integrētas darbības administratīvo procedūru vienkāršošanai un racionalizācijai; – tādas cilvēkresursu stratēģijas un politikas izstrādi un īstenošanu, kura attiecas uz personāla atlases plāniem un karjeras virzību, kompetences veidošanu un cilvēkresursu nodrošināšanu; – – prasmju pilnveidošanu visos līmeņos; – – uzraudzības un izvērtēšanas procedūru un rīku izstrādi. Vispārējie ex ante
nosacījumi Joma || Ex ante nosacījums || Izpildes kritēriji 1. Diskriminācijas novēršana || Ir izstrādāts mehānisms, kas nodrošina to, ka tiek efektīvi īstenota un piemērota 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju[69], un 2000. gada 29. jūnija Direktīva 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības[70] || – Tiek nodrošināta ES Direktīvas 2000/78/EK un Direktīvas 2000/43/EK efektīva īstenošana un piemērošana attiecībā uz nediskrimināciju, izmantojot: – institucionālu kārtību attiecībā uz nediskriminācijas jomā pieņemto ES direktīvu īstenošanu, piemērošanu un uzraudzību; – izstrādājot stratēģiju fondu īstenošanā iesaistītā personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai minētajam personālam; – pasākumus, kuru mērķis ir nostiprināt administratīvo spēju īstenot un piemērot ES direktīvas par nediskrimināciju. 2. Dzimumu līdztiesība || Ir izstrādāta stratēģija dzimumu līdztiesības veicināšanai un mehānisms, kas nodrošina tās efektīvu īstenošanu. || – Tiek nodrošināta skaidras dzimumu līdztiesības veicināšanas stratēģijas efektīva īstenošana un piemērošana, izmantojot: – sistēmu, kas paredzēta pēc dzimumiem iedalītu datu un rādītāju savākšanai un analīzei un uz pierādījumiem balstītas dzimumu politikas izstrādei; – plānu un ex ante kritērijus dzimumu līdztiesības mērķu integrācijai ar dzimumu standartu un pamatnostādņu starpniecību; – īstenošanas mehānismus, tostarp iesaistot dzimumu struktūrvienību un atbilstošās speciālās zināšanas, lai izstrādātu, uzraudzītu un izvērtētu intervenci. 3. Invaliditāte || Ir izstrādāts mehānisms, kas nodrošina, ka tiek efektīvi īstenota un piemērota ANO Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām. [71] || – Tiek nodrošināta ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām efektīva īstenošana un piemērošana: – īstenojot pasākumus saskaņā ar ANO konvencijas 9. pantu, lai nepieļautu, apzinātu un likvidētu šķēršļus, kas personām ar invaliditāti liedz piekļuves iespējas; – nosakot institucionālu kārtību attiecībā uz ANO konvencijas īstenošanu un pārraudzību saskaņā ar minētās konvencijas 33. pantu; – izstrādājot plānu fondu īstenošanā iesaistītā personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai minētajam personālam; – paredzot pasākumus, lai nostiprinātu administratīvo spēju īstenot un piemērot ANO konvenciju, tostarp — attiecīgā gadījumā — atbilstošu kārtību, kādā uzrauga pieejamības prasību ievērošanu. 4. Publiskais iepirkums || Ir izstrādāts mehānisms, kas nodrošina Direktīvas 2004/18/EK un Direktīvas 2004/17/EK efektīvu īstenošanu un piemērošanu un atbilstošu uzraudzību un pārraudzību. || – Tiek nodrošināta Direktīvas 2004/18/EK un Direktīvas 2004/17/EK efektīva īstenošana un piemērošana: – pilnībā transponējot Direktīvu 2004/18/EK un Direktīvu 2004/17/EK; – nosakot institucionālu kārtību attiecībā uz publiskā iepirkuma jomā pieņemto ES tiesību aktu īstenošanu, piemērošanu un uzraudzību; – nosakot pasākumus, kas nodrošina līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas pārredzamu procedūru atbilstošu uzraudzību un pārraudzību un atbilstošu informāciju par to; – izstrādājot stratēģiju fondu īstenošanā iesaistītā personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai minētajam personālam; – veicot pasākumus, lai nostiprinātu administratīvo spēju īstenot un piemērot publiskā iepirkuma jomā pieņemtos ES tiesību aktus. 5. Valsts atbalsts || Ir izstrādāts mehānisms, kas nodrošina ES valsts atbalsta tiesību aktu efektīvu īstenošanu un piemērošanu. || – Tiek nodrošināta ES valsts atbalsta tiesību aktu efektīva īstenošana un piemērošana: – nosakot institucionālu kārtību attiecībā uz ES valsts atbalsta tiesību aktu īstenošanu, piemērošanu un pārraudzību; – izstrādājot stratēģiju fondu īstenošanā iesaistītā personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai minētajam personālam; – nosakot pasākumus, kuri nostiprina administratīvo spēju, kas vajadzīga, lai īstenotu un piemērotu ES valsts atbalsta noteikumus. 6. Tiesību akti vides jomā, kas attiecas uz ietekmes uz vidi novērtējumu (IVN) un stratēģisko vides novērtējumu (SVN) || Ir izstrādāts mehānisms, kas nodrošina, ka tiek efektīvi īstenoti un piemēroti Savienības tiesību akti saistībā ar IVN un SVN saskaņā ar 1985. gada 27. jūnija Direktīvu (85/337/EEK) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu[72] un 2001. gada 27. jūnija Direktīvu (2001/42/EK) par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu[73]. || – Tiek nodrošināta vides jomā pieņemto Savienības tiesību aktu efektīva īstenošana un piemērošana: – pilnībā un pareizi transponējot IVN un SVN direktīvas; – nosakot institucionālu kārtību attiecībā uz IVN un SVN direktīvu īstenošanu, piemērošanu un pārraudzību; – izstrādājot stratēģiju IVN un SVN direktīvu īstenošanā iesaistītā personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai minētajam personālam; – veicot pasākumus pietiekamas administratīvās spējas nodrošināšanai. 7. Statistiskās sistēmas un rezultātu rādītāji || Ir izstrādāta statistiskā sistēma, kas vajadzīga, lai novērtētu programmu efektivitāti un ietekmi. Ir izstrādāta efektīva rezultātu rādītāju sistēma, kas vajadzīga, lai uzraudzītu progresu virzībā uz mērķu sasniegšanu un veiktu ietekmes novērtējumu. || – Ir izstrādāts daudzgadu plāns datu savlaicīgai savākšanai un apkopošanai, kas paredz: – apzināt avotus un mehānismus, kas nodrošina statistisko validāciju; – noteikt kārtību attiecībā uz publicēšanu un pieejamību sabiedrībai. – ir izstrādāta efektīva rezultātu rādītāju sistēma, tostarp: – tiek veikta rezultātu rādītāju atlase katrai programmai, kas sniedz informāciju par tiem cilvēku labklājības un progresa aspektiem, kuri stimulē programmas finansētās politikas darbības; – ir izvirzīti mērķi šiem rādītājiem; – attiecībā uz katru rādītāju tiek ievēroti šādi priekšnosacījumi: robustums un statistiskā validācija, normatīvās interpretācijas skaidrība, spēja reaģēt uz politiku, datu savlaicīga savākšana un publiska pieejamība; – atbilstošu procedūru esamība, lai nodrošinātu, ka visās programmas finansētajās darbībās tiek izmantota efektīva rādītāju sistēma. – V PIELIKUMS Informācija
un saziņa par atbalstu no fondiem
1.
Darbību saraksts
Šīs regulas 105. panta
2. punktā minēto darbību sarakstā vismaz vienā no
dalībvalsts oficiālajām valodām aizpilda šādus datu
laukus: –
atbalsta saņēmēja nosaukums (tikai
juridiskas personas; fiziskas personas nenorāda); –
darbības nosaukums; –
darbības kopsavilkums; –
darbības sākuma datums; –
darbības beigu datums (paredzamais
darbības fiziskās pabeigšanas vai pilnīgas īstenošanas
datums); –
kopējie attiecināmie izdevumi, kas
atvēlēti darbībai; –
ES līdzfinansējuma likme (par katru
prioritāro virzienu); –
darbības norises vietas pasta indekss; –
valsts; –
intervences kategorijas nosaukums
attiecībā uz darbību; –
darbību saraksta pēdējās
atjaunināšanas datums. Arī datu lauku virsrakstus un
darbību nosaukumus norāda vismaz vienā citā Eiropas
Savienības oficiālajā valodā.
2.
Informācijas un publicitātes pasākumi
sabiedrībai
Dalībvalsts, vadošā iestāde un
atbalsta saņēmēji veic vajadzīgos informācijas un
publicitātes pasākumus, lai informētu sabiedrību par
darbībām, ko atbalsta darbības programma saskaņā ar šo
regulu.
2.1.
Dalībvalsts un vadošās iestādes
pienākumi
1. Dalībvalsts un
vadošā iestāde nodrošina, lai informācijas un publicitātes
pasākumi tiktu īstenoti saskaņā ar saziņas
stratēģiju un lai tie pēc iespējas plašāk tiktu
atspoguļoti plašsaziņas līdzekļos, izmantojot dažādus
saziņas veidus un metodes atbilstošajā līmenī. 2. Dalībvalsts vai
vadošā iestāde ir atbildīga par vismaz šādu
informācijas un publicitātes pasākumu organizēšanu: (a)
plašs informācijas pasākums, kurā
reklamē darbības programmas sākšanu; (b)
vismaz viens plašs informācijas pasākums
gadā, kurā popularizē finansējuma iespējas un
īstenotās stratēģijas un dara zināmus darbības
programmas sasniegumus, tostarp — attiecīgā
gadījumā — lieli projekti, kopīgi rīcības
plāni un citi projektu piemēri; (c)
Eiropas Savienības karoga izkāršana
katras vadošās iestādes ēkas priekšpusē vai telpās
sabiedrībai redzamā vietā; (d)
darbību saraksta elektroniska publicēšana
saskaņā ar 1. punktu; (e)
darbību piemēru izklāsts pa darbības
programmām vienotajā tīmekļa vietnē vai darbības
programmas tīmekļa vietnē, kas ir pieejama, izmantojot vienoto
tīmekļa portālu; piemēriem jābūt
izklāstītiem plaši lietotā Eiropas Savienības valodā,
kas nav attiecīgās dalībvalsts oficiālā valoda vai
valodas; (f)
ar darbības programmu saistītās
informācijas atjaunināšana, atjauninot arī informāciju par
tās galvenajiem sasniegumiem, vienotajā tīmekļa vietnē
vai darbības programmas tīmekļa vietnē, kas ir pieejama,
izmantojot vienoto tīmekļa portālu. 3. Vadošā iestāde
informācijas un publicitātes pasākumos saskaņā ar
attiecīgās valsts tiesību aktiem un praksi iesaista šādas
struktūras: (a)
5. pantā minētos partnerus: (b)
Eiropas informācijas centrus, kā arī
Komisijas pārstāvniecības dalībvalstīs; (c)
izglītības un pētniecības
institūtus. Šīs struktūras plaši izplata
105. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā aprakstīto
informāciju.
2.2.
Atbalsta saņēmēju pienākumi
1. Visos informācijas un
saziņas pasākumos, ko organizē atbalsta saņēmējs,
tiek atzīts atbalsts, kas saņemts no fondiem darbības veikšanai: (a)
izvietojot ES emblēmu kopā ar atsauci uz
Eiropas Savienību saskaņā ar tehniskajiem parametriem, kas
noteikti īstenošanas aktā, kuru Komisija pieņēmusi
atbilstoši 105. panta 4. punktam; (b)
norādot atsauci uz fondu vai fondiem, kas atbalsta
darbību. 2. Darbības
īstenošanas laikā atbalsta saņēmējs informē
sabiedrību par atbalstu, kas saņemts no fondiem: (a)
atbalsta saņēmēja tīmekļa
vietnē, ja tāda ir, publicējot īsu aprakstu par
darbību, tostarp tās mērķiem un rezultātiem, un
uzsverot no Eiropas Savienības saņemto finansiālo atbalstu; (b)
sabiedrībai viegli redzamā vietā,
piemēram, pie ēkas ieejas, izvietojot vismaz vienu plakātu ar
informāciju par projektu (minimālais izmērs A3), tostarp par
finansiālo atbalstu no Eiropas Savienības. 3. Attiecībā uz ESF
atbalstītām darbībām un vajadzības gadījumos
attiecībā uz ERAF un Kohēzijas fonda atbalstītām
darbībām atbalsta saņēmējs nodrošina, lai personas,
kas piedalās darbības īstenošanā, būtu informētas
par šo finansējumu. Ikvienā dokumentā, tostarp jebkurā
dalības sertifikātā vai citā sertifikātā, kas
attiecas uz darbību, iekļauj paziņojumu par to, ka darbības
programmu atbalstījis fonds vai fondi. 4. ERAF un Kohēzijas fonda
darbības īstenošanas laikā atbalsta saņēmējs
sabiedrībai labi redzamā vietā izvieto ievērojama
izmēra pagaidu informācijas stendu par katru darbību, kas
sastāv no infrastruktūras vai būvdarbu finansēšanas, ja
darbībai piešķirtais kopējais publiskais atbalsts par
šādiem darbiem pārsniedz EUR 500 000. 5. Ne vēlāk kā
trīs mēnešus pēc darbības pabeigšanas atbalsta
saņēmējs sabiedrībai labi redzamā vietā izvieto
ievērojama izmēra pastāvīgu plāksni vai
informācijas stendu par katru darbību, kas atbilst šādiem kritērijiem: (a)
kopējais publiskais atbalsts darbībai
pārsniedz EUR 500 000; (b)
darbība sastāv no fiziska objekta
iepirkuma vai infrastruktūras vai būvdarbu finansēšanas. Uz plāksnes vai informācijas stenda
norāda darbības veidu, nosaukumu un mērķi, un to sagatavo
saskaņā ar tehniskajiem parametriem, ko Komisija pieņēmusi
saskaņā ar 105. panta 4. punktu.
3.
Potenciālo un faktisko atbalsta saņēmēju
informēšanas pasākumi
3.1.
Potenciālo atbalsta saņēmēju informēšanas pasākumi
1. Vadošā iestāde
saskaņā ar saziņas stratēģiju nodrošina, lai
darbības programmas stratēģija, mērķi un
finansējuma iespējas, ko piedāvā Eiropas Savienības un
dalībvalsts kopējais atbalsts, tiktu plaši publiskoti
potenciālajiem atbalsta saņēmējiem un visām
ieinteresētajām personām, sniedzot sīku izklāstu par
finansiālo atbalstu no attiecīgajiem fondiem. 2. Vadošā iestāde
nodrošina, lai potenciālie atbalsta saņēmēji būtu
informēti vismaz par: (a)
izdevumu atbilstības nosacījumiem, kas
jāizpilda, lai varētu saņemt atbalstu saskaņā ar
darbības programmu; (b)
finansējuma saņemšanas pieteikumu
izskatīšanas procedūru aprakstu un attiecīgajiem termiņiem; (c)
atbalstāmo darbību atlases
kritērijiem; (d)
kontaktpersonām valsts,
reģionālā vai vietējā līmenī, kuras var
sniegt informāciju par darbības programmām; (e)
to, ka pieteikumos ir jāsniedz priekšlikumi
par saziņas pasākumiem, kas ir samērīgi ar darbības
apjomu un ir paredzēti, lai informētu sabiedrību par
darbības mērķiem un ES atbalstu darbībai.
3.2.
Faktisko atbalsta saņēmēju
informēšanas pasākumi
1. Vadošā iestāde
informē faktiskos atbalsta saņēmējus par to, ka
finansējuma pieņemšana nozīmē piekrišanu to iekļaušanai
darbību sarakstā, ko publicē saskaņā ar
105. panta 2. punktu. 2. Vadošā iestāde
nodrošina informācijas un publicitātes paketes, tostarp veidnes
elektroniskā formātā, lai palīdzētu faktiskajiem
atbalsta saņēmējiem izpildīt to pienākumus, kas izklāstīti
2.2. punktā.
4.
Saziņas stratēģijas elementi
Vadošās
iestādes izstrādātajā saziņas
stratēģijā iekļauj vismaz šādus elementus: (a)
īstenotās pieejas aprakstu, tostarp
galvenos informācijas un publicitātes pasākumus, kas jāveic
dalībvalstij vai vadošajai iestādei un kas ir vērsti uz
potenciālajiem atbalsta saņēmējiem, faktiskajiem atbalsta
saņēmējiem, informācijas izplatītājiem un
plašāku sabiedrību, ņemot vērā 105. pantā
izklāstītos mērķus; (b)
to materiālu aprakstu, kuri būs
nodrošināti personām ar invaliditāti pieejamā
formātā; (c)
aprakstu par to, kā atbalsta
saņēmēji tiks atbalstīti to saziņas
darbībās; (d)
indikatīvu budžetu stratēģijas
īstenošanai; (e)
to administratīvo struktūru, kā
arī personāla resursu aprakstu, kas atbild par informācijas un
publicitātes pasākumu īstenošanu; (f)
2. punktā minēto informācijas
un publicitātes pasākumu kārtību, norādot
tīmekļa vietni vai tīmekļa portālu, kurā ir
atrodami šādi dati; (g)
norādi par to, kā informācijas un
publicitātes pasākumus izvērtēs pēc tā, cik
pamanāma un zināma ir politika, darbības programmas,
darbības, un kāda ir fondu un Eiropas Savienības loma; (h)
attiecīgā gadījumā —
aprakstu par iepriekšējās darbības programmas galveno
rezultātu izmantojumu; (i)
gada atjauninājumu, kurā
izklāstīti veicamie informācijas un saziņas pasākumi. TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2. Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība 1.4. Mērķi
1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums 1.6. Ilgums
un finansiālā ietekme 1.7. Paredzētie
pārvaldības veidi 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi 2.2. Pārvaldības
un kontroles sistēma 2.3. Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas 3.2. Paredzamā
ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem
kopsavilkums 3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4. Saderība
ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5. Trešo
personu dalība finansējumā 3.3. Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS
1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
Priekšlikums
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko paredz kopīgus noteikumus par
Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas
Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku
attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu, uz
kuriem attiecas vienotais stratēģiskais satvars, un
vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu
un atceļ Regulu (EK) Nr. 1083/2006
1.2.
Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā[74]
13.
Reģionālā politika, ABB darbības 13 03 (Eiropas
Regionālās attīstības fonds un citas reģionālas
darbības); 13 04 Kohēzijas fonds 4.
Nodarbinātība un sociālās lietas, ABB darbība
04 02 (Eiropas Sociālais fonds)
1.3.
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība
■ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu
darbību ¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[75]
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz esošas darbības pagarināšanu ¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.
Mērķi
1.4.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, ko plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu
Kohēzijas
politikas mērķis ir samazināt atšķirības starp
dažādo reģionu attīstības līmeņiem, īpaši
lauku apvidos, apvidos, kurus skar rūpniecības
restrukturizācija, kā arī reģionos, kuros ir
konstatēta būtiska un pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska
atpalicība, un veicināt stratēģijā “Eiropa 2020”
paredzēto mērķu sasniegšanu par gudru, ilgtspējīgu un
integrējošu izaugsmi, jo īpaši minētajā
stratēģijā noteikto galveno kvantitatīvo mērķu
sasniegšanu.
1.4.2.
Konkrētie mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības
ERAF
mērķis ir nostiprināt ekonomisko, sociālo un
teritoriālo kohēziju Eiropas Savienībā,
līdzfinansējot ieguldījumus dalībvalstīs,
savukārt ESF veicina nodarbinātību, izglītību un
sociālo iekļaušanu. Kohēzijas
fonds palīdz dalībvalstīm veikt ieguldījumus transporta
tīklu izveidē un vides jomā. Fondu
intervences konkrētie mērķi ir šādi: - nostiprināt
pētniecību, tehnoloģiju attīstību un inovāciju; - uzlabot
informācijas un komunikācijas tehnoloģiju pieejamību,
izmantošanu un kvalitāti; - uzlabot
mazo un vidējo uzņēmumu, kā arī lauksaimniecības
(ELFLA), zivsaimniecības un akvakultūras nozares (EJZF)
konkurētspēju; - atbalstīt
pāreju uz ekonomiku, kura rada mazas oglekļa emisijas visās
nozarēs; - veicināt
pielāgošanos klimata pārmaiņām, riska novēršanu un
pārvaldību; - aizsargāt
vidi un veicināt resursu izmantošanas efektivitāti; - veicināt
ilgtspējīgu transportu un novērst trūkumus galvenajās
tīkla infrastruktūrās; - veicināt
nodarbinātību un atbalstīt darbaspēka mobilitāti; - veicināt
sociālo iekļaušanu un apkarot nabadzību; - ieguldīt
izglītībā, prasmju apguvē un
mūžizglītībā; - stiprināt
institucionālās spējas un efektīvu valsts pārvaldi. Attiecīgās
ABM/ABB darbības: 13
03: Eiropas Reģionālās attīstības fonds un citi
reģionālie intervences pasākumi 13
04: Kohēzijas fonds 04
02: Eiropas Sociālais fonds
1.4.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām. Īstenojot
Eiropas politikas mērķus, Kohēzijas politika ievērojami
veicina izaugsmi un labklājību visā Savienībā,
vienlaikus mazinot ekonomiskās, sociālās un
teritoriālās atšķirības.
1.4.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus Komisija
ierosina tādu iznākuma rādītāju vienotu kopumu, kurus
var apkopot ES līmenī. Kopējie iznākuma
rādītāji ir ietverti īpašo fondu regulu pielikumos.
Rezultātu rādītāji būs obligāti visām
programmām un visām prioritātēm. Programmu ietekme tiks
izvērtēta, ņemot vērā stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķus un attiecīgā
gadījumā — IKP un bezdarba rādītājus.
1.5.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.5.1.
Vajadzības, kas jāizpilda
īstermiņā vai ilgtermiņā
Savienība
veicina ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju un
solidaritāti starp dalībvalstīm. Priekšlikums nosaka satvaru
kohēzijas politikai nākamajā 2014.–2020. gada
finansēšanas periodā.
1.5.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība
ES
rīcība ir pamatota, ņemot vērā gan Līguma
174. pantā noteiktos mērķus, gan subsidiaritātes
principu. Tiesības rīkoties paredz Līguma par Eiropas
Savienību 3. pants, kas nosaka, ka “[Savienība] veicina ekonomisko,
sociālo un teritoriālo kohēziju un solidaritāti
dalībvalstu starpā”, kā arī LESD 175. pants, kas
nosaka Savienībai pienākumu īstenot šo politiku, izmantojot
struktūrfondus, un 177. pants, kurā ir definēta
Kohēzijas fonda nozīme. Eiropas Sociālā fonda (ESF),
Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un
Kohēzijas fonda (KF) mērķi ir noteikti 162., 176. un
177. pantā. Plašāka informācija par ES
iesaistīšanās pievienoto vērtību ir izklāstīta
saistītajā ietekmes novērtējumā. Dokumentā
“ES budžeta pārskatīšana” ir uzsvērts: “ES budžets būtu
jāizmanto, lai finansētu ES sabiedrisko labumu, pasākumus, ko
dalībvalstis un reģioni nevar finansēt paši, vai kad tas var dot
labākus rezultātus.”[76] Tiesību akta priekšlikumā tiks ievērots
subsidiaritātes princips, jo fondu uzdevumi ir izklāstīti
Līgumā un politika tiek īstenota saskaņā ar
dalītas pārvaldības principu un ievērojot dalībvalstu
un reģionu institucionālo kompetenci.
1.5.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas
Kopsavilkums
ir priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā.
1.5.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Tiks
izveidots vienots stratēģiskais satvars. Tajā
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi un prioritātes
tiks noformulētas kā ERAF, KF, ESF, ELFLA un EJZF ieguldījumu
prioritātes, kas nodrošinās līdzekļu integrētu
izmantošanu kopējo mērķu sasniegšanai. Vienotajā
stratēģiskajā satvarā tiks arī izklāstīti
mehānismi koordinācijai ar citiem attiecīgajiem Savienības
politikas virzieniem un instrumentiem.
1.6.
Ilgums un finansiālā ietekme
¨Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva
–
¨ Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim –
¨ Finansiālā ietekme: no 2014. līdz 2023. gadam ¨ Neierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva · Īstenošana ar uzsākšanas periodu no YYYY. līdz
YYYY. gadam, · pēc kura turpinās normāla darbība.
1.7.
Paredzētie pārvaldības veidi[77]
¨ Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība ¨ Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot: · ¨ izpildaģentūrām
· ¨Kopienu
izveidotām struktūrām[78]
· ¨valstu
publiskā sektora struktūrām vai struktūrām, kas veic
valsts pārvaldes uzdevumus –
¨ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē ■ Dalīta pārvaldība
kopā ar dalībvalstīm ¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm ¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt) Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā “Piezīmes”. Piezīmes . .
2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus. Uzraudzības
sistēmas pamatā būs dalītas pārvaldības
sistēma. Tiks izveidotas uzraudzības komitejas katrai darbības
programmai, un pieejas pamatā būs gada īstenošanas ziņojumi
par katru darbības programmu. Uzraudzības komitejas tiksies vismaz
reizi gadā. Sistēmu papildina gada pārskatīšanas
sanāksmes ar Komisijas un dalībvalstu piedalīšanos. Papildus
īstenošanas ziņojumiem par katru darbības programmu 2017. un
2019. gadā tiks sagatavoti progresa ziņojumi, kas būs
veltīti stratēģiskiem jautājumiem dalībvalsts
līmenī. Pamatojoties uz tiem, Komisija 2017. un 2019. gadā
sagatavos stratēģiskos ziņojumus. Uzraudzības
un ziņošanas sistēmas pamatā būs īstenošanas un
rezultātu rādītāji. Priekšlikumos ir aprakstīts
vienotu rādītāju kopums, kas tiks izmantots informācijas
apkopošanai ES līmenī. Īstenošanas laikposma
būtiskākajos starpposmos (2017. un 2019. gadā) daļu no
gada īstenošanas ziņojumiem veidos papildu analītiskās
prasības attiecībā uz programmu progresu. Uzraudzības un
ziņošanas sistēma pilnībā izmanto elektroniskas datu
pārsūtīšanas potenciālu. Lai
novērtētu politikas efektivitāti un ietekmi, ņemot
vērā jo īpaši ES 2020 galvenos mērķus un citus
attiecīgos ietekmes rādītājus, tiek ieviestas
novērtēšanas procedūras.
2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.
Apzinātie riski
Kopš
2007. gada Eiropas Revīzijas palāta (“Palāta”) savos gada
ziņojumos informē par paredzamo kļūdu rādītāju
attiecībā uz kohēzijas politiku kopumā par katru budžeta
gadu (2006–2009), pamatojoties uz darījumu atlasi, ko katru gadu veic
neatkarīgi un pēc nejaušības principa. Palātas
lēstais kļūdu līmenis attiecībā uz kohēzijas
politiku minētajos gados ir bijis liels salīdzinājumā ar
citām ES budžeta politikas grupām un svārstījies
5─10 % apmērā no izdevumiem šim plānošanas periodam.
Tomēr Palātas ziņotais kļūdu līmenis attiecas uz
dalībvalstu iesniegtajiem starpposma maksājumiem, kurus Komisija
atmaksā, pirms veiktas visas 2007.─2013. gada programmām
paredzētās kontroles valsts un Kopienas līmenī. Saskaņā
ar spēkā esošajiem noteikumiem starpposma maksājumus Komisijai
apliecina sertifikācijas iestāde pēc tam, kad veiktas
pārvaldības dokumentu pārbaudes par visiem izdevumiem, ko
prasījuši saņēmēji, bet bieži vien pirms
padziļinātām pārvaldības pārbaudēm uz vietas
vai sekojošām revīzijas darbībām. Tādējādi
daudzgadu finansēšanas noteikumi nozīmē, ka kontroles tiek
veiktas gan pirms, gan arī pēc Eiropas Revīzija palātas
veiktās revīzijas, un atlikušo kļūdu līmenis pēc
visām kontrolēm var būt ievērojami zemāks, nekā
Palātas konstatētais kļūdu līmenis. Pamatojoties uz
iepriekšējo pieredzi, lēš, ka atlikušo kļūdu līmenis
plānošanas perioda beigās, kad pabeigtas visas kontroles, ir
2─5 %. Virkne
šādu pasākumu priekšlikumos ir paredzēti, lai samazinātu
kļūdu līmeni, kas saistīts ar Komisijas veiktajiem
starpposma maksājumiem (Eiropas Revīzijas palātas ziņoto
kļūdu līmeni). 1)
Komisijas starpposma maksājumi nepārsniegs 90 % no
dalībvalstīm maksājamās summas, jo šajā laikā
būs veikta tikai daļa no valsts kontrolēm. Atlikusī
summa tiks izmaksāta pēc gada grāmatojumu noskaidrošanas,
tiklīdz vadošā iestāde un revīzijas iestāde būs
iesniegusi revīzijas pierādījumus un pienācīgus
apstiprinājumus. Visi Komisijas vai Eiropas Revīzijas palātas
konstatētie pārkāpumi pēc gada apliecināto
pārskatu iesniegšanas, ko veic vadošā/sertifikācijas
iestāde, nozīmē, ka jāveic neto korekcija. Tas būs
lielāks stimuls dalībvalstīm nodrošināt Komisijai
apliecināto izdevumu pareizību salīdzinājumā ar
pašreizējo pieeju, kas lielākā mērā visā
programmu darbības laikā ļauj atkal izmantot atgūtos
līdzekļus. 2)
Gada grāmatojumu noskaidrošanas un pabeigto darbību gada
slēgšanas ieviešana, kas radīs papildu stimulus valstu un
reģionu iestādēm, lai tās laicīgi veiktu
kvalitātes kontroles, ņemot vērā gada pārskatu
apliecināšanu Komisijai. Tas nozīmē, ka tiek pastiprināti
pašreizējie finanšu pārvaldības noteikumi un ir lielāka
garantija, ka kļūdaini izdevumi tiks izslēgti no pārskatiem
ik gadu, nevis plānošanas perioda beigās. Gaidāms,
ka iepriekš izklāstītie pasākumi (jaunā atmaksāšanas
sistēma, gada grāmatojumu noskaidrošana un slēgšana un
galīgās neto korekcijas, ko veic Komisija) samazinās
kļūdu līmeni, ļaujot tam noslīdēt zem 5 %, un
galīgais atlikušais kļūdu līmenis, programmas slēdzot,
būs tuvāk Eiropas Revīzijas palātas piemērotajai
2 % būtiskuma robežvērtībai. Tomēr
šī aplēse ir atkarīga no Komisijas un dalībvalstu
spējas novērst turpmāk izklāstītos galvenos riskus. Palātas
un Komisijas pēdējo piecu gadu laikā iesniegto kļūdu
analīze liecina, ka galvenās kļūdas ir konstatētas
nedaudzās programmās dažās dalībvalstīs.
Pamatojoties uz statistiskajām izlasēm konstatētās
kļūdas, par kurām ziņojušas revīzijas iestādes,
arī liecina par ievērojamām atšķirībām starp
dažādām programmām un tādējādi atbilst šai
analīzei. Priekšlikums vērst revīzijas darbības un resursus
uz augsta riska programmām un atļaut samērīgākus
kontroles pasākumus programmām ar efektīvām kontroles
sistēmām efektīvāk novērsīs galvenos riskus un
ļaus labāk izmantot esošos revīzijas resursus valstu un
Komisijas līmenī. Iespēja izmantot samērīgus
noteikumus atkarībā no katras programmas situācijas var būt
efektīvāku kontroles pasākumu stimuls. To
kļūdu analīze, ko valstu pārvaldības un kontroles
sistēmām nav izdevies konstatēt un ko tādējādi ir
atklājusi Palāta 2006.–2009. gada revīzijās, arī
liecina, ka riski koncentrēti šādās kategorijās. ERAF un Kohēzijas fondā publiskā iepirkuma
kļūdu īpatsvars bija aptuveni
41 % no konstatētajām kopējām skaitliski
izsakāmajām kļūdām. Kļūdas, kas
saistītas ar atbilstību, veidoja 39 %; pie tām
pieskaitāmas dažādu veidu kļūdas, tostarp kļūdas,
kas saistītas ar projektu atlasi, neattiecināmo izmaksu kategoriju
finansēšanu, tādu izmaksu finansēšanu, kas neattiecas uz
atbilstības laikposmu vai atbilstības teritoriju,
līdzfinansējuma likmju kļūdainu
aprēķināšanu, neattiecināma PVN finansēšanu u. c.
Trūkumi revīzijas izsekojamībā veidoja 11 % no
skaitliski izsakāmajām kļūdām (to īpatsvars laika
gaitā samazinās, jo tiek pastiprināta pārvaldības
kontrole), savukārt kļūdas, kas saistītas ar tādu
sarežģītu jautājumu kā projekti, no kuriem gūst
ienākumus, veidoja 6 % no skaitliski izsakāmajām
kļūdām, par kurām ziņots attiecīgajā
laikposmā (kļūdas, jo ieņēmumi netika atskaitīti
vai tika nepareizi aprēķināti, tādējādi
līdzfinansējuma likme bija pārāk augsta). ESF atbilstības problēmas veidoja
aptuveni 58 % no konstatētajām kopējām skaitliski
izsakāmajām kļūdām, tostarp bija ietverti neatbilstoši
dalībnieki, neattiecināmas tiešās un netiešās izmaksas,
maksājumi pēc vai pirms atbilstības laikposma,
neattiecināmi izdevumi, kas deklarēti pēc vienotas likmes,
neattiecināmas stipendiju vai valsts pabalstu izmaksas,
ieņēmumi, kas netika atskaitīti, aprēķinot
attiecināmos izdevumus, vai kas aprēķināti nepareizi,
pakalpojumi, par kuriem samaksāts, bet kuri nav sniegti, un
neattiecināms PVN. Precizitātes problēmas, kas veidoja
7 % no konstatētajām skaitliski izsakāmajām
kļūdām, bija saistītas ar tiešo un netiešo izmaksu
nepareizu sadalījumu, nepamatotu pieskaitāmo izmaksu
piešķiršanas metodi, kļūdām izdevumu
aprēķinā, faktisko izmaksu principa neievērošanu, izmaksu
virsdeklarēšanu, līdzfinansējuma likmju nepareizu
aprēķināšanu un visbeidzot personāla izmaksu
vairākkārtēju deklarēšanu. Revīzijas
izsekojamības problēmas ir saistītas ar būtisku
apliecinošu dokumentu neesamību, īpaši saņēmēju
līmenī. Lai
gan Komisija kopā ar attiecīgajām dalībvalstīm veic
vairākus pasākumus, lai mazinātu šo kļūdu skaitu,
paredzams, ka līdz šā priekšlikuma pieņemšanai un
pienācīgai īstenošanai dalībvalstīs šīs
kļūdas joprojām varētu būt potenciālas riska
jomas nākamajā 2014.–2020. gada plānošanas periodā. Jo
īpaši kļūdas saistībā ar publisko iepirkumu ir
nozīmīgs kļūdu avots, kuru līmenis
pašreizējā plānošanas periodā katru gadu ir vidēji
2─4 % apmērā. Priekšlikumi, kas iesniegti
saskaņā ar kohēzijas politiku, nodrošinās efektīvākas
kontroles, tomēr, lai kohēzijas politikas pasākumos būtiski
samazinātu kļūdu līmeni, svarīgi, lai šīs
darbības papildinātu publiskā iepirkuma noteikumu izskaidrošana
un vienkāršošana. Ja netiks ieviestas racionalizētas publiskā
iepirkuma procedūras un publiskās pārvaldes iestādes un
saņēmēji dalībvalstīs nebūs spējīgi
uzlabot šo noteikumu īstenošanu, kohēzijas politiku arī
turpmāk sistemātiski ietekmēs šī pašreizējā
kļūdu līmeņa daļa. Tāpēc pašreizējai
publisko iepirkumu direktīvas pārskatīšanai jādod
iespēja samazināt kļūdu skaitu kohēzijas politikā
atbilstoši iepriekš minētajam.
2.2.2.
Paredzētās kontroles metodes
Ierosinātā
pārvaldes un kontroles sistēmu uzbūve ir izstrādāta,
balstoties uz 2007.─2013. gadā izmantoto struktūru, un
tajā saglabāta lielākā daļa funkciju, ko veic pašreizējā
periodā, tostarp administratīvās pārbaudes un
pārbaudes uz vietas, pārvaldes un kontroles sistēmu
revīzijas un darbību revīzijas. Tajā saglabāti
arī Komisijas uzdevumi līdz ar pārtraukšanas, izbeigšanas un
finanšu korekciju iespēju, ka veic Komisija. Lai
pastiprinātu pārskatatbildību, programmas iestādes akreditēs
valsts akreditācijas struktūra, kas ir atbildīga par šo
iestāžu uzraudzību. Ar priekšlikumu nodrošināts elastīgums,
kas ļauj saglabāt pašreizējo uzbūvi ar trijām
galvenajām iestādēm programmā, ja ir izrādījies,
ka pašreizējā sistēma ir efektīva. Tomēr ar to
piedāvāta iespēja arī apvienot vadošo un
sertifikācijas iestādi, šādi samazinot iesaistīto
iestāžu skaitu dalībvalstīs. Mazāks izveidoto
struktūru skaits samazinātu administratīvo slogu un dotu
lielāku iespēju izveidot spēcīgāku administratīvo
jaudu, kā arī ļautu labāk sadalīt pienākumus. Ar
kontroli saistīto uzdevumu izmaksas (valsts un reģionālā
līmenī, izņemot Komisijas izmaksas) tiek lēstas aptuveni
2 % apmērā no 2007.─2013. gadā
pārvaldītā kopējā finansējuma[79]. Šīs izmaksas ir
saistītas ar šādām kontroles jomām: 1 % saistīts
ar valsts koordināciju un programmu sagatavošanu, 82 % attiecas uz
programmu pārvaldību, 4 % uz sertifikāciju un 13 % uz
revīziju. Šādi priekšlikumi palielinās kontroles izmaksas: -
akreditācijas struktūras izveide un darbība (šādu
struktūru izmaksas var ietaupīt, apvienojot vadošo un
sertifikācijas iestādi, ja dalībvalsts izvēlas šādu
risinājumu); -
apliecināto gada pārskatu un pārvaldības deklarācijas
iesniegšana, kas nozīmē, ka grāmatvedības gadā veiktas
visas vajadzīgās kontroles (kuras, iespējams, prasa papildu
administratīvo darbu); -
vajadzība pēc revīzijas iestāžu veiktas papildu
revīzijas darbības, lai veiktu pārvaldības deklarāciju
revīziju, vai vajadzība pabeigt revīzijas un izteikt
revīzijas atzinumu īsākā laika periodā,
salīdzinot ar pašreizējiem pienākumiem. Tomēr ir arī šādi priekšlikumi, kas samazinās
kontroles izmaksas: -
iespēja apvienot vadošo un sertifikācijas iestādi, kas
ļautu dalībvalstij ietaupīt ievērojamu daļu no
4 % pašreizējo izmaksu saistībā ar sertifikāciju,
pateicoties lielākai administratīvajai efektivitātei,
mazākai vajadzībai pēc koordinācijas un mazākam
revīzijas apjomam; -
vienkāršotu izmaksu un kopīgu rīcības plānu
izmantošana, kas samazina administratīvās izmaksas un slogu visos
līmeņos gan administrācijām, gan saņēmējiem;
-
samērīgas pārvaldības pārbaužu un revīziju
kontroles procedūras; -
ikgadēja noslēgšana, kas samazinās kontroles
vajadzībām nepieciešamās publisko pārvaldes iestāžu un
saņēmēju dokumentu glabāšanas izmaksas. Tāpēc kopumā gaidāms, ka priekšlikumi ļaus
pārdalīt kontroles izmaksas (kas saglabājas aptuveni 2%
apmērā no kopējā pārvaldītā
finansējuma), nevis tās palielinās vai samazinās. Tomēr gaidāms, ka šī izmaksu pārdalīšana
(visās funkcijās un pateicoties samērīgām kontroles
procedūrām arī visās dalībvalstīs un
programmās) efektīvāk samazinās riskus un šādi
ļaus samazināt kļūdu līmeni zem 5%. Papildus finanšu pārvaldības un kontroles noteikumiem, kas
palīdz efektīvi noteikt un laikus izlabot kļūdas
pārskatos, priekšlikumā vairākās jomās paredzēti
vienkāršojumi, kas novērš kļūdu rašanās iespēju. Kā minēts iepriekš, ierosinātie pasākumi šajās
jomās novērstu 55 % kļūdu līmeņa, kas
paziņots par pašreizējo periodu. Pasākumi
ir šādi. -
Vienkāršotu izmaksu plašāka izmantošana, tādējādi
mazinot kļūdas, kas saistītas ar finanšu pārvaldību,
atbilstības noteikumiem un revīzijas izsekojamību, un
pārorientējot gan īstenošanu, gan kontroli uz darbību
izpildi. -
Finansējuma tematiskās koncentrācijas palielināšana, kas
var ietvert tādu kļūdu mazināšanu, kuras izriet no
plašā intervences pasākumu klāsta, un līdz ar to arī
dažādus piemērojamos atbilstības noteikumus. -
Precizēti noteikumi par projektu atlasi. -
Vienkāršāka, uz vienotu likmi balstīta pieeja
darbībām, no kurām gūst ienākumus, tādējādi
samazinot kļūdu risku darbību radīto ienākumu
aprēķināšanā un atskaitīšanā. -
Atbilstības noteikumu precizēšana, vienkāršošana un
saskaņošana ar citiem ES finansiālā atbalsta instrumentiem,
tādējādi mazinot kļūdas, ko pieļauj atbalsta
saņēmēji, kuri izmanto palīdzību no dažādiem
avotiem. -
Obligāta iestatne elektroniskai datu pārvaldībai un
elektroniskai datu apmaiņai starp administrāciju un atbalsta
saņēmējiem, kura spēj samazināt kļūdu
rādītājus, kas izriet no neatbilstošas dokumentu
glabāšanas, un atvieglo saņēmēju administratīvo slogu. -
Darbību vai izdevumu gada slēgšana, kas mazina revīzijas
izsekojamība kļūdas, saīsinot dokumentu glabāšanas
laikposmu, un novērš tādas administratīvās slodzes
būtisku uzkrāšanos, kas saistīta ar vienreizēju slēgšanu
plānošanas perioda beigās. -
Lielākā daļa iepriekš norādīto vienkāršojumu
palīdz samazināt arī saņēmēju administratīvo
slogu un šādi uzskatāmi par vienlaicīgu kļūdu
rašanās riska un administratīvā sloga samazināšanas
līdzekli.
2.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi
Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus. Struktūrfondu
dienesti kopā ar OLAF ir ieviesuši kopēju krāpšanas
novēršanas stratēģiju, kas paredz vairākas darbības,
kuras jāveic Komisijai un dalībvalstīm, lai novērstu
krāpšanu strukturālās darbībās, kam piemēro
dalītu pārvaldītu. Abi
ĢD pašlaik izstrādā krāpšanas riska novērtēšanas
modeli, ko attiecīgās vadošās iestādes izmantos 116 ESF un
60 ERAF programmās. Nesenajā
Komisijas Paziņojumā par stratēģiju krāpšanas apkarošanai
(COM(2011)376 galīgā redakcija, 24.6.2011.) pašreizējā
stratēģija ir atzīta par labākās prakses
iniciatīvu un ir paredzētas to papildinošas darbības, no
kurām vissvarīgākā: Komisijas priekšlikumā par
2014.–2020. gada regulām pieprasīt, lai dalībvalstis ievieš
krāpšanas novēršanas pasākumus, kas ir efektīvi un
samērīgi ar identificētajiem krāpšanas riskiem. Pašreizējā
Komisijas priekšlikumā ir ietverta skaidra prasība ieviest šādus
pasākumus saskaņā ar 86. panta 4. punkta
c) apakšpunktu. Tādējādi dalībvalstīs
vajadzētu tikt veicinātai visu to struktūru
informētībai, kuras iesaistītas līdzekļu
pārvaldībā un kontrolē, un mazinātam krāpšanas
riskam. ;
3.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
· Esošās budžeta izdevumu pozīcijas Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām. Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Skaits || Dif. ([80]) || no EBTA[81] valstīm || no kandidātvalstīm[82] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē 1 Gudra un iekļaujoša izaugsme Jaunas pozīcijas 2014.–2020. gadam || 04021700 ESF Convergence 04021900 ESF Compétitivité Régionale 13031600 FEDER Convergence 13031800 FEDER Compétitivité Régionale 13031900 FEDER Coopération territoriale européenne 13040200 Fonds de cohésion || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ · No jauna veidojamās budžeta pozīcijas: Nē Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām. Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Numurs [Pozīcija……………………………………..] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē [..] || [XX.YY.YY.YY.] [..] || [..] || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
3.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs 1 || Gudra un iekļaujoša izaugsme ĢD: REGIO un EMPL || || || N gads[83] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ Darbības apropriācijas (2011. gada cenās) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Budžeta pozīcijas numurs jaunas ERAF un ESF budžeta pozīcijas || Saistības || (1) || 36 942,785 || 37 375,939 || 37 758,354 || 38 153,836 || 38 562,407 || 38 948,791 || 39 333,716 || 267 075,828 Maksājumi || (2) || Aprēķinās BUDG ĢD[84] || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Budžeta pozīcijas numurs jauna KF budžeta pozīcija || Saistības || (1.a) || 9572,122 || 9614,264 || 9631,037 || 9702,463 || 9883,112 || 10 053,301 || 10 217,011 || 68 673,310 Maksājumi || (2.a) || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Aprēķinās BUDG ĢD || Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[85] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 13.01.04.01 — Ārējais personāls ERAF || || (3) || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3060 || 21,420 13.01.04.03 — Ārējais personāls KF || || || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 9,380 04.01.04.01 — Ārējais personāls ESF || || || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Kopējais ārējais personāls kādreizējās BA pozīcijās || || || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 65,800 CITAS ADMIN. APROPRIĀCIJAS NO REGIO || || || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 CITAS ADMIN. APROPRIĀCIJAS NO EMPL || || || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Apropriācijas KOPĀ par REGIO un EMPL ĢD || Saistības || =1+1.a +3 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Maksājumi || =2+2.a +3 || || || || || || || || KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 46 514,907 || 46 990,203 || 47 389,390 || 47 856,299 || 48 445,519 || 49 002,092 || 49 550,727 || 335 749,138 Maksājumi || (5) || || || || || || || || KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 271,355 Apropriācijas KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1. IZDEVUMU KATEGORIJA || Saistības || =4+ 6 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Maksājumi || =5+ 6 || || || || || || || || Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas: nepiemēro KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || || || || || || || || Maksājumi || (5) || || || || || || || || KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || || || || || || || || Apropriācijas KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJA (pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || || || || || || || || Maksājumi || =5+ 6 || || || || || || || || Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvie izdevumi” Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata) || || || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ ĢD: REGIO || Cilvēkresursi || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561,309 Pārējie administratīvie izdevumi || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 KOPĀ REGIO ĢD || Apropriācijas || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 587,909 739109 || || || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ ĢD: EMPL || Cilvēkresursi || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Pārējie administratīvie izdevumi || || || || || || || || KOPĀ EMPL ĢD || Apropriācijas || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Apropriācijas KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || (saistību summa = maksājumu summa) || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 765,709 Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata) || || || N gads[86] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) || KOPĀ Apropriācijas KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJA || Saistības || 46 663,059 || 47 138,355 || 47 537,542 || 48 004,451 || 48 593,671 || 49 150,244 || 49 698,879 || 336 786,202 Maksājumi || || || || || || || ||
3.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības
apropriācijām
· ¨ Priekšlikums/iniciatīva
neparedz darbības apropriāciju izmantošanu · ¨ Priekšlikums
paredz darbības apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
kohēzijas politika tiek īstenota pēc dalītas
pārvaldības principa. Lai gan stratēģiskās
prioritātes ir noteiktas ES līmenī, faktiskā ikdienas
pārvaldība ir uzticēta vadošajām iestādēm valsts,
reģionālā un vietējā līmenī. Kaut arī
kopējos iznākuma rādītājus ierosina Komisija,
faktiskos īstenošanas mērķus ierosina šīs vadošās
iestādes to darbības programmu ietvaros, un tiem piekrīt
Komisija. Tāpēc ir sarežģīti norādīt sasniedzamos
gala mērķus, kamēr programmas nav izstrādātas,
apspriestas un saskaņotas 2013./2014. gadā. Saistību apropriācijas miljonos EUR
(līdz 3 zīmēm aiz komata) Norādīt mērķus un rezultātus || || || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) || KOPĀ REZULTĀTI Rezultāta veids[87] || Vidējās rezultātu izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1[88]… || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 1 || || || || || || || || || || || || || || || || KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2... || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultāts || || || || || || || || || || || || || || || || || || Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 2 || || || || || || || || || || || || || || || || KOPĒJĀS IZMAKSAS || || || || || || || || || || || || || || || ||
3.2.3.
Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.
Kopsavilkums
· ¨ Priekšlikums/iniciatīva
neparedz darbības apropriāciju izmantošanu · ¨ Priekšlikums
paredz administratīvo apropriāciju izmantošanu šādā veidā: REGIO
ĢD Miljonos EUR
(līdz 3 zīmēm aiz komata) || N gads[89] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || || || || || || || || Cilvēkresursi REGIO || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561 309 Pārējie administratīvie izdevumi || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA — Starpsumma || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 586,187 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas[90] 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[91] || || || || || || || || Cilvēkresursi REGIO || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 30,8 Citi administratīvie izdevumi || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS — Starpsumma || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 124,355 KOPĀ || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 710,542 EMPL
ĢD Miljonos EUR
(līdz 3 zīmēm aiz komata) || N gads[92] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || || || || || || || || Cilvēkresursi || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Pārējie administratīvie izdevumi || || || || || || || || Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA — Starpsumma || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[93] || || || || || || || || Cilvēkresursi || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Citi administratīvie izdevumi || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS — Starpsumma || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 147,000 KOPĀ || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 324,800 KOPĀ || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 1042,531
3.2.3.2.
Paredzamās cilvēkresursu vajadzības
· ¨ Priekšlikums/iniciatīva
neparedz cilvēkresursu izmantošanu · ¨ Priekšlikums/iniciatīva
paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: skaitļi,
kas norādīti par “n” gadu, ir skaitļi, kas attiecas uz
2011. gadu. REGIO
ĢD: Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata) || || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) REGIO || || 13 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 13 01 01 02 (Delegācijas) || || || || || || || || 13 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || || || || || || || || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || || || || || || || || Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu: FTE)[94] REGIO || || 13 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 13 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || || || || || || || || 13 01 04 01 [95] || - galvenajā mītnē[96] || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || || - delegācijās || || || || || || || || 13 01 04 03 [97] || - galvenajā mītnē[98] || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || || - delegācijās || || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || || || || || || || || Citādi || || || || || || || || KOPĀ || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa. Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada
budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un
ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Veicamo uzdevumu
apraksts: Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Sniegt ieguldījumu programmu un/vai projektu priekšlikumu analīzē, apspriešanā, pārveidošanā un/vai sagatavošanā dalībvalstī XXX. Sniegt ieguldījumu apstiprināto programmu/projektu īstenošanas pārvaldībā, uzraudzībā un izvērtēšanā. Nodrošināt atbilstību noteikumiem, kas reglamentē programmu XXX. Ārštata darbinieki || Idem un/vai administratīvais atbalsts EMPL
ĢD Tāme
jāizsaka pilnslodzes ekvivalenta vienībās bez cipariem aiz
komata || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) || 04 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) (200 amatu, vienības izmaksas EUR 127 000) || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 (Delegācijas) || || || || || || || (Netiešā pētniecība) || || || || || || || (Tiešā pētniecība) || || || || || || || Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu: FTE)[99] || (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || || || || || || || (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || || || || || || || 04 01 04 01 [100] || - galvenajā mītnē[101] || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 - delegācijās || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) || || || || || || || xx 01 05 02 (CA, INT, SNE — Tiešā pētniecība) || || || || || || || Citi xx 01 04 02) || || || || || || || KOPĀ || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa. Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ĢD,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta
sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
3.2.4.
Saderība ar kārtējo daudzgadu
finanšu shēmu
· ¨
Priekšlikums/iniciatīva atbilst nākamajai daudzgadu
finanšu shēmai. · ¨ Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā
izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā. Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un atbilstošās
summas. [..] · ¨ Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai
jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[102]. Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un
atbilstošās summas. [..]
3.2.5.
Trešo personu dalība finansējumā
· Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu · ¨ Priekšlikums
paredz, ka Eiropas finansējumu ir nepieciešams līdzfinansēt.
Precīzu summu nevar aprēķināt. Regula paredz
maksimālās līdzfinansējuma likmes, kas diferencētas
atbilstīgi reģionālās attīstības līmenim
(sal. ar ierosinātās regulas 73. pantu): Apropriācijas miljonos EUR (līdz
3 zīmēm aiz komata) || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || Kopā Norādīt līdzfinansējuma struktūru || DV || DV || DV || DV || DV || DV || DV || KOPĀ — Līdzfinansējuma apropriācijas || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || Jāaprēķina ||
3.3.
Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem
· ¨ Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli neietekmē ieņēmumus. · ¨
Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē: –
¨ pašu resursus –
¨ dažādus ieņēmumus Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata) Budžeta ieņēmumu pozīcija: || Kārtējam budžeta gadam pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[103] N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes ilguma norādīšanai vajadzīgo aiļu skaitu (sk. 1.6. punktu) Pants …………. || || || || || || || || Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as). [..] Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi. [..] [1] COM(2011) 500
galīgā redakcija. [2] COM(2010) 700
galīgā redakcija. [3] COM(2010) 543
galīgā redakcija. [4] “Rezultāti,
kas iegūti, veicot sabiedrisko apspriešanu par secinājumiem, kas
izdarīti Piektajā ziņojumā par ekonomisko, sociālo un
teritoriālo kohēziju”, Komisijas dienestu darba dokuments,
SEC(2011) 590 galīgā redakcija, 13.5.2011. [5] http://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-towards-2020_en.htm [6] COM(2009)163
galīgā redakcija. [7] Padomes
secinājumi par Piekto ziņojumu par ekonomisko, sociālo un
teritoriālo kohēziju, Vispārējo lietu padomes
3068. sanāksme, Brisele, 2011. gada 21. februāris. [8] OV C
, , . lpp. [9] OV C
, , . lpp. [10] OV
C , , . lpp. [11] OV L 248,
16.9.2002., 1. lpp. [12] OV L 154,
21.6.2003., 1. lpp. [13] OV L 209,
2.8.1997., 1. lpp. [14] OV L 55,
28.2.2011., 13. lpp. [15] OV L 210,
31.7.2006., 25. lpp. [16] [17] [18] [19] OV L,
, . lpp. [20] [21] [22] [23] OV L 379,
28.12.2006., 5. lpp. [24] OV L 337,
21.12.2007., 35. lpp. [25] OV L 193,
25.7.2007., 6. lpp. [26] OV L 134,
30.4.2004., 114. lpp. [27] OV L 210,
31.7.2006., 19. lpp. [28] OV L 25,
30.1.2003., 43. lpp. [29] OV L 53,
23.2.2002., 1. lpp. [30] OV L 118,
12.5.2010., 1. lpp. [31] OV L 53,
23.2.2002., 1. lpp. [32] Sk.
stratēģijas “Eiropa 2020” pamatmērķus. [33] OV L 197,
21.7.2001., 30. lpp. [34] OV… [35] OV L 209,
2.8.1997., 1. lpp. [36] Kā
definēts Eiropas kontu sistēmā (EKS) un kā visas 27 DV
noteikušas savās stabilitātes un konverģences programmās. [37] Paskaidrojums:
Vispārējās valdības sektors sastāv galvenokārt no
centrālās, valsts valdības un pašvaldības
vienībām kopā ar sociālā nodrošinājuma fondiem,
ko piemēro un kontrolē šādas vienības. Turklāt tas
ietver bezpeļņas organizācijas, kas iesaistās
ārpustirgus ražošanā un ko kontrolē un finansē
galvenokārt valdības vienības vai sociālā
nodrošinājuma fondi. [38] OV L 83,
27.3.1999., 1. lpp. [39] ECOFIN
padome apstiprinājusi 2010. gada 7. septembrī. [40] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Stratēģijas
“Eiropa 2020” pamatiniciatīva “Inovācijas savienība”
(COM (2010) 546 galīgā redakcija, 6.10.2010.).
Saistības 24/25 un I pielikums “Pašnovērtēšanas
instruments. Pazīmes, kas liecina, ka valstu un reģionālās
pētniecības un inovācijas sistēmas darbojas labi”.
Konkurences padomes secinājumi: Secinājumi par “Inovācijas
savienību Eiropai” (dok. 17165/10, 26.11.2010.). [41] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Digitālā
programma Eiropai (COM(2010) 245 galīgā redakcija/2,
26.8.2010.); Komisijas dienestu darba dokuments: Digitālās programmas
rezultātu apkopojums (SEC(2011) 708,
31.5.2011.). Transporta, telekomunikāciju un
enerģētikas padomes secinājumi par Digitālo programmu
Eiropai (dok. 10130/10, 2010. gada 26. maijs) [42] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Digitālā
programma Eiropai (COM(2010) 245 galīgā redakcija/2,
26.8.2010.); Komisijas dienestu darba dokuments: Digitālās programmas
rezultātu apkopojums (SEC(2011) 708,
31.5.2011.). [43] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: “Vispirms domāt
par mazākajiem” Eiropas Mazās uzņēmējdarbības
akts COM(2008) 394, 23.6.2008.); Konkurences padomes secinājumi:
“Vispirms domāt par mazākajiem” Eiropas Mazās uzņēmējdarbības
akts (dok. 16788/08, 1.12.2008.); Komisijas paziņojums Eiropas
Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un
Reģionu komitejai: Pārskats par Eiropas Mazās
uzņēmējdarbības aktu
(COM(2008) 78 galīgā redakcija, 23.2.2011.); Konkurences
padomes secinājumi: Secinājumi par ziņojumu “Pārskats par
Eiropas Mazās uzņēmējdarbības aktu”
(dok. 10975/11, 30.5.2011.). [44] OV L 48, 23.2.2011., 1. lpp. [45] OV L 153,
18.6.2010., 13. lpp. [46] OV L 140,
5.6.2009., 136. lpp. [47] OV L 114,
27.4.2006., 64. lpp. [48] OV
L 52, 21.2.2004., 50. lpp. [49] OV L 140,
5.6.2009., 16. lpp. [50] Tieslietu
un iekšlietu padomes secinājumi; 2011. gada 11. un
12. aprīlis, Secinājumi par riska novērtējumu
turpmāku izstrādi attiecībā uz katastrofu
pārvarēšanu Eiropas Savienībā. [51] OV L 327,
22.12.2000., 1. lpp. [52] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [53] OV L 312,
22.11.2008., 3. lpp. [54] Padomes
2010. gada 13. jūlija Ieteikums (2010/410/ES; OV L 191,
23.7.2010., 28. lpp. [55] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: “Vispirms domāt
par mazākajiem” Eiropas Mazās uzņēmējdarbības
akts COM(2008) 394, 23.6.2008.); Konkurences padomes secinājumi:
“Vispirms domāt par mazākajiem” Eiropas Mazās
uzņēmējdarbības akts (dok. 16788/08, 1.12.2008.);
Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Pārskats par
Eiropas Mazās uzņēmējdarbības aktu
(COM(2008) 78 galīgā redakcija, 23.2.2011.); Konkurences
padomes secinājumi: Secinājumi par ziņojumu “Pārskats par
Eiropas Mazās uzņēmējdarbības aktu” (dok. 10975/11,
30.5.2011.). [56] Padomes
2010. gada 13. jūlija Ieteikums (2010/410/ES; OV L 191,
23.7.2010., 28. lpp. [57] Ja
ir izstrādāts konkrētai valstij adresēts Padomes ieteikums,
kas tieši saistīts ar šo nosacījumu, tad nosacījuma izpildes
novērtējumā ņem vērā novērtējumu par
panākumiem, kas gūti konkrētajai valstij adresētā
Padomes ieteikuma ievērošanā. [58] Termiņi
mērķu sasniegšanai attiecībā uz visiem šajā
dokumentā minētajiem elementiem var būt iekļauti programmas
īstenošanas laikposmā. [59] Ja
ir izstrādāts konkrētai valstij adresēts Padomes ieteikums,
kas tieši saistīts ar šo nosacījumu, tad nosacījuma izpildes
novērtējumā ņem vērā novērtējumu par
panākumiem, kas gūti konkrētajai valstij adresētā
Padomes ieteikuma ievērošanā. [60] Noteiktie termiņi mērķu sasniegšanai attiecībā
uz visiem minētajā iedaļā ietvertajiem elementiem var
būt iekļauti programmas īstenošanas laikposmā. [61] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai ─
Kopīgā apņemšanās nodarbinātībai; COM(2009)257
galīgā redakcija. [62] OV C 191,
1.7.2011., 1. lpp. [63] COM
(2006) 208 galīgā redakcija [(Jāaizstāj ar
paziņojumu, kas gaidāms līdz 2011. gada septembra
beigām)]. [64] Padomes
2009. gada 12. maija secinājumi par stratēģisku
sistēmu Eiropas sadarbībai izglītības un
apmācības jomā (“ET 2020”) (2009/C 119/02). [65] Komisijas
2008. gada 3. oktobra Ieteikums par tādu cilvēku
aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus
(OV L 307, 18.11.2008., 11. lpp.). [66] Komisijas
paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: ES programma
attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām
līdz 2020. gadam. COM(2011), 173. [67] Ja
ir izstrādāts konkrētai valstij adresēts Padomes ieteikums,
kas tieši saistīts ar šo nosacījumu, tad nosacījuma izpildes
novērtējumā ņem vērā novērtējumu par
panākumiem, kas gūti konkrētajai valstij adresētā
Padomes ieteikuma ievērošanā. [68] Noteiktie
termiņi attiecībā uz visu šajā sadaļā minēto
elementu īstenošanu var beigties programmas īstenošanas
laikposmā. [69] OV L 303,
2.12.2000., 16. lpp. [70] OV L 180,
19.07.2000., 22. lpp. [71] OV L 23,
27.1.2010., 35. lpp. publicēts Padomes 2009. gada
26. novembra Lēmums par to, lai Eiropas Kopiena noslēgtu
Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar
invaliditāti tiesībām. [72] OV L 175,
5.7.1985., 40. lpp. [73] OV L 197,
21.7.2001., 30. lpp. [74] ABM
— darbībās balstīta pārvaldība; ABB —
darbībās balstīta budžeta izstrāde. [75] Kā
paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta a) vai
b) apakšpunktā. [76] COM(2010) 700,
19.10.2010. [77] Skaidrojumus
par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb
tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [78] Kā
minēts Finanšu regulas 185. pantā. [79] Pētījums
“Reģionālā pārvaldība globalizācijas
kontekstā — pārvaldības mehānismu un
administratīvo izmaksu pārskatīšana. Administratīvā
darba slodze un izmaksas dalībvalstu valsts iestādēm
saistībā ar ERAF un Kohēzijas fonda īstenošanu”, 2010. [80] Dif. —
diferencētās apropriācijas / Nedif. — nediferencētās
apropriācijas [81] EBTA
— Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija. [82] Kandidātvalstis
un attiecīgā gadījumā potenciālās
kandidātvalstis no Rietumbalkāniem. [83] N
gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [84] Tas
būs atkarīgs no priekšfinansējuma procentuālās
daļas, no tā, kādā tempā DV tiks īstenota
reģionālā politika, un no pieejamām maksājumu
apropriācijām. [85] Tehniskais
un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību
īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA”
pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā
pētniecība. [86] N
gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [87] Rezultāti
ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi (piemēram, finansēto
studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto ceļu garums kilometros
utt.). [88] Kā
norādīts 1.4.2. punktā “Konkrētie mērķi...” [89] N
gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [90] Tehniskais
un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas
atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA” pozīcijas),
netiešā pētniecība, tiešā pētniecība. [91] Ārējais personāls, ko finansē no
kādreizējām BA pozīcijām, pamatojoties uz
2011. gada galīgo piešķīrumu cilvēkresursiem, tostarp
ārējais personāls galvenajā mītnē un
delegācijās. [92] N
gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu. [93] Tehniskais
un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību
īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA”
pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā
pētniecība. [94] CA
— līgumdarbinieks; INT — aģentūras personāls (Intérimaire);
JED — Jeune Expert en Délégation (Jaunākie eksperti
delegācijās); LA — vietējais darbinieks; SNE —
norīkots valsts eksperts; [95] Saskaņā
ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko
finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām “BA” pozīcijām). [96] Galvenokārt
struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku
attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF). [97] Saskaņā
ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko
finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām “BA” pozīcijām). [98] Galvenokārt
struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku
attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF). [99] CA
— līgumdarbinieks; INT — aģentūras personāls (Intérimaire);
JED — Jeune Expert en Délégation (jaunākie eksperti
delegācijās); LA — vietējais darbinieks; SNE —
norīkots valsts eksperts. [100] Saskaņā
ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko
finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām “BA” pozīcijām). [101] Galvenokārt
struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku
attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF). [102] Sk.
Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu. [103] Norādītajām
tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas)
summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no
kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 %
apmērā.