ISSN 1725-5120 doi:10.3000/17255120.L_2010.067.lit |
||
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67 |
|
![]() |
||
Leidimas lietuvių kalba |
Teisės aktai |
53 tomas |
|
|
|
(1) Tekstas svarbus EEE |
LT |
Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį. Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
II Įstatymo galios neturintys teisės aktai
REGLAMENTAI
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/1 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 220/2010
2010 m. kovo 16 d.
kuriuo patvirtinama Tarybos reglamente (EB) Nr. 577/98 numatyto darbo jėgos atrankinio tyrimo 2013–2015 metų ad hoc modulių programa
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1998 m. kovo 9 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 577/98 dėl darbo jėgos atrankinio tyrimo organizavimo Bendrijoje (1), ypač į jo 4 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1) |
Pagal Reglamentą (EB) Nr. 577/98 būtina nurodyti 2013–2015 metų programos ad hoc modulių dalis. |
(2) |
Tam tikroms sritims, kuriose didelė nelaimingų atsitikimų darbe ar profesinių ligų ir kitų su darbu susijusių sveikatos problemų rizika ir kurios dažniausiai nėra apdraustos ar yra nevisiškai apdraustos pagal nacionalinę socialinės apsaugos sistemą, kaip antai „Žvejyba ir akvakultūra“ (NACE 2 red. 03 skyrius), „Kasyba ir karjerų eksploatavimas“ (NACE 2 red. B sekcija) arba „Žmonių sveikatos priežiūra ir socialinis darbas“ (NACE 2 red. Q sekcija), būtini papildomi šaltiniai (2). |
(3) |
Taikant naują nelaimingų atsitikimų darbe ir su darbu susijusių sveikatos problemų ad hoc modulį, iš Europos nelaimingų atsitikimų darbe statistikos (ENADS) ir Europos profesinių ligų statistikos (EPLS) gaunama informacija taps naudingesnė ir bus galima tiesiogiai susieti nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų duomenis su darbo rinkoje esančių asmenų padėtimi ir naujų pavojų (pvz., su darbu susijusios sveikatos problemos, nacionaliniuose teisės aktuose nelaikomos profesine liga) informacija. |
(4) |
Europos užimtumo strategijoje aiškiai išdėstytas poreikis atsižvelgti į imigrantų darbo aspektus, visų pirma į būtinybę gerinti migrantų padėtį darbo rinkoje. Tarybos sprendimu 2008/618/EB priimtose užimtumo gairėse (3), kurios yra neatsiejama pagal atnaujintą Lisabonos strategiją Europos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui skatinti skirto Jungtinio gairių rinkinio dalis, raginama daug pastangų skirti socialiai nuskriaustų, įskaitant neįgaliuosius, ir kitų žmonių, taip pat trečiųjų šalių ir ES piliečių, užimtumo skirtumams mažinti. Jose aiškiai teigiama, kaip svarbu kovoti su diskriminacija ir integruoti imigrantus, ir raginama tinkamai kontroliuoti ekonominę migraciją, kad būtų geriau tenkinami darbo rinkos poreikiai. Šioms problemoms stebėti tinkami duomenys itin svarbūs, ypač atsižvelgiant į tai, kad dėl senėjančios ES darbo jėgos ir numatomo nepakankamo tam tikrus gebėjimus turinčių asmenų skaičiaus, darbuotojų migrantų ateityje reikės vis daugiau. |
(5) |
Atsižvelgiant į vykstančias diskusijas dėl darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros ir į būtinybę Europos įmonėms ir darbuotojams geriau prisitaikyti – pagrindinį Europos užimtumo strategijos ir užimtumo gairių klausimą, būtina turėti duomenų, gautų atlikus naujų darbo organizavimo būdų ir darbo laiko tvarkos taikymo masto ir su tuo susijusios darbuotojų patirties Europos lygmens tyrimą. |
(6) |
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Europos statistikos sistemos komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šiuo dokumentu patvirtinama priede išdėstyta darbo jėgos atrankinio tyrimo 2013–2015 m. ad hoc modulių programa.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 16 d.
Komisijos vardu
Pirmininkas
José Manuel BARROSO
(2) Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „2007–2012 m. Bendrijos darbuotojų sveikatos ir saugos strategija: gerinti darbo kokybę ir našumą“, priimtas 2007 2 21, COM(2007) 62.
(3) OL L 198, 2008 7 26, p. 47.
PRIEDAS
DARBO JĖGOS TYRIMAS
Daugiametė ad hoc modulių programa
1. NELAIMINGI ATSITIKIMAI DARBE IR KITOS SU DARBU SUSIJUSIOS SVEIKATOS PROBLEMOS
Kintamųjų sąrašas: turi būti nustatytas iki 2011 m. gruodžio mėn.
Ataskaitinis laikotarpis: 2013 m. Valstybės narės gali teikti visų 52 savaičių arba metų antrojo ketvirčio duomenis.
Susijusios valstybės narės ir regionai: turi būti nustatyta iki 2011 m. gruodžio mėn.
Rezultatų reprezentatyvumas: turi būti nustatyta iki 2011 m. gruodžio mėn.
Ad hoc modulio imties išsamumas: ad hoc modulio imtis turėtų atitikti Komisijos reglamento (EB) Nr. 377/2008 (1) I priedo 4 punkto reikalavimus, t. y. informacijai apie ad hoc modulius rinkti naudojama imtis taip pat turi teikti informacijos apie struktūrinius kintamuosius.
Rezultatų pateikimas: iki 2014 m. kovo 31 d.
2. MIGRANTŲ IR JŲ TIESIOGINIŲ PALIKUONIŲ PADĖTIS DARBO RINKOJE
Kintamųjų sąrašas: turi būti nustatytas iki 2012 m. gruodžio mėn.
Ataskaitinis laikotarpis: 2014 m. Valstybės narės gali teikti visų 52 savaičių arba metų antrojo ketvirčio duomenis.
Susijusios valstybės narės ir regionai: turi būti nustatyta iki 2012 m. gruodžio mėn.
Rezultatų reprezentatyvumas: turi būti nustatyta iki 2012 m. gruodžio mėn.
Ad hoc modulio imties išsamumas: ad hoc modulio imtis turėtų atitikti Reglamento (EB) Nr. 377/2008 I priedo 4 punkto reikalavimus, t. y. informacijai apie ad hoc modulius rinkti naudojama imtis taip pat turi teikti informacijos apie struktūrinius kintamuosius.
Rezultatų pateikimas: iki 2015 m. kovo 31 d.
3. DARBO ORGANIZAVIMAS IR DARBO LAIKO NUSTATYMAS
Kintamųjų sąrašas: turi būti nustatytas iki 2013 m. gruodžio mėn.
Ataskaitinis laikotarpis: 2015 m. Valstybės narės gali teikti visų 52 savaičių arba metų antrojo ketvirčio duomenis.
Susijusios valstybės narės ir regionai: turi būti nustatytas iki 2013 m. gruodžio mėn.
Rezultatų reprezentatyvumas: turi būti nustatyta iki 2013 m. gruodžio mėn.
Ad hoc modulio imties išsamumas: ad hoc modulio imtis turėtų atitikti Reglamento (EB) Nr. 377/2008 I priedo 4 punkto reikalavimus, t. y. informacijai apie ad hoc modulius rinkti naudojama imtis taip pat turi teikti informacijos apie struktūrinius kintamuosius.
Rezultatų pateikimas: iki 2016 m. kovo 31 d.
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/4 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 221/2010
2010 m. kovo 16 d.
kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“) (1),
atsižvelgdama į 2007 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1580/2007, nustatantį Tarybos reglamentų (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles (2), ypač į jo 138 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
Reglamente (EB) Nr. 1580/2007, taikant daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, yra numatyti kriterijai, kuriuos Komisija taiko nustatydama standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, išvardytiems minėto reglamento XV priedo A dalyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1580/2007 138 straipsnyje minimos standartinės importo vertės yra nustatytos šio reglamento priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2010 m. kovo 17 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 16 d.
Komisijos vardu, Pirmininko vardu
Jean-Luc DEMARTY
Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius
(1) OL L 299, 2007 11 16, p. 1.
(2) OL L 350, 2007 12 31, p. 1.
PRIEDAS
Standartinės importo vertės, skirtos kai kurių vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti
(EUR/100 kg) |
||
KN kodas |
Trečiosios šalies kodas (1) |
Standartinė importo vertė |
0702 00 00 |
IL |
107,2 |
JO |
59,4 |
|
MA |
78,3 |
|
TN |
133,8 |
|
TR |
115,0 |
|
ZZ |
98,7 |
|
0707 00 05 |
EG |
219,6 |
JO |
134,1 |
|
MK |
134,1 |
|
TR |
137,6 |
|
ZZ |
156,4 |
|
0709 90 70 |
MA |
192,2 |
TR |
93,9 |
|
ZZ |
143,1 |
|
0709 90 80 |
EG |
32,4 |
ZZ |
32,4 |
|
0805 10 20 |
EG |
42,9 |
IL |
54,6 |
|
MA |
56,9 |
|
TN |
49,7 |
|
TR |
61,4 |
|
ZZ |
53,1 |
|
0805 50 10 |
EG |
76,3 |
IL |
97,8 |
|
TR |
68,0 |
|
ZZ |
80,7 |
|
0808 10 80 |
AR |
103,6 |
BR |
89,3 |
|
CA |
73,7 |
|
CN |
74,2 |
|
MK |
24,7 |
|
US |
116,6 |
|
ZZ |
80,4 |
|
0808 20 50 |
AR |
84,0 |
CL |
74,8 |
|
CN |
82,0 |
|
ZA |
101,9 |
|
ZZ |
85,7 |
(1) Šalių nomenklatūra yra nustatyta Komisijos Reglamentu (EB) Nr. 1833/2006 (OL L 354, 2006 12 14, p. 19). Kodas „ZZ“ atitinka „kitas šalis“.
SPRENDIMAI
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/6 |
TARYBOS SPRENDIMAS 2010/156/BUSP
2010 m. kovo 16 d.
dėl Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje įgaliojimų pratęsimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1) |
2005 m. spalio 17 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2005/724/BUSP (1), paskiriančius Erwan FOUÉRÉ Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (ES specialusis įgaliotinis) Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje. |
(2) |
2009 m. rugsėjo 15 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2009/706/BUSP (2), pratęsiančius ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimus iki 2010 m. kovo 31 d. |
(3) |
ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai turėtų būti pratęsti iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. Tačiau ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai gali būti nutraukti anksčiau, jei taip nuspręs Taryba, remdamasi vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai rekomendacija (toliau – vyriausiasis įgaliotinis), įsigaliojus sprendimui, kuriuo įsteigiama Europos išorės veiksmų tarnyba, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
Erwan FOUÉRÉ, Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, įgaliojimai pratęsiami iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai gali būti nutraukti anksčiau, jei taip nuspręs Taryba, remdamasi vyriausiojo įgaliotinio rekomendacija, įsigaliojus sprendimui, kuriuo įsteigiama Europos išorės veiksmų tarnyba.
2 straipsnis
Politikos tikslai
ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai grindžiami Europos Sąjungos politikos tikslais Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, t. y. prisidėti prie taikaus politinio proceso konsolidavimo ir visiško Ohrido pagrindų susitarimo įgyvendinimo, sudarant sąlygas tolesnei Europos integracijos pažangai vykdant stabilizacijos ir asociacijos procesą.
ES specialusis įgaliotinis remia vyriausiojo įgaliotinio darbą regione.
3 straipsnis
Įgaliojimai
Kad būtų pasiekti politikos tikslai, ES specialiajam įgaliotiniui suteikiami šie įgaliojimai:
a) |
palaikyti glaudžius ryšius su Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos Vyriausybe ir su politiniame procese dalyvaujančiomis šalimis; |
b) |
teikti Sąjungos konsultacijas ir siūlyti būdus palengvinti politinį procesą; |
c) |
užtikrinti tarptautinės bendruomenės pastangų koordinavimą siekiant prisidėti prie 2001 m. rugpjūčio 13 d. pagrindų susitarimo nuostatų, išdėstytų susitarime ir jo prieduose, įgyvendinimo ir tvarumo; |
d) |
įdėmiai stebėti saugumo ir etnines problemas, apie jas pranešti bei šiuo tikslu palaikyti ryšius su visomis atitinkamomis įstaigomis; |
e) |
prisidėti prie pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms plėtojimo ir stiprinimo Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje laikantis ES žmogaus teisių politikos ir ES gairių dėl žmogaus teisių. |
4 straipsnis
Įgaliojimų įgyvendinimas
1. ES specialusis įgaliotinis atsakingas už įgaliojimų vykdymą, jo veiklą prižiūrint vyriausiajam įgaliotiniui.
2. Politinis ir saugumo komitetas (PSK) palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu, kuris su Taryba bendrauja pirmiausia per šį komitetą. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nepažeisdamas vyriausiojo įgaliotinio teisių.
5 straipsnis
Finansavimas
1. Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu nuo 2010 m. balandžio 1 d. iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 340 000 EUR.
2. Iš 1 dalyje numatytos sumos finansuojamos išlaidos padengiamos nuo 2010 m. balandžio 1 d. Išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
3. Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis yra atskaitingas Komisijai.
6 straipsnis
Darbuotojų grupės struktūra ir sudėtis
1. Neviršydamas savo įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių, ES specialusis įgaliotinis sudaro savo darbuotojų grupę. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis nedelsdamas praneša Tarybai ir Komisijai apie savo darbuotojų grupės sudėtį.
2. Valstybės narės ir Sąjungos institucijos gali pasiūlyti komandiruoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Atlyginimą personalui, kurį valstybė narė ar Sąjungos institucija komandiruoja dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu, moka ta valstybė narė arba Sąjungos institucija. Valstybių narių į Tarybos Generalinį sekretoriatą komandiruoti ekspertai taip pat gali būti komandiruojami dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti vienos iš valstybių narių pilietybę.
3. Visi komandiruoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs siunčiančiajai valstybei narei arba Sąjungos institucijai ir vykdo savo pareigas bei veikia ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų labui.
7 straipsnis
ES specialiojo įgaliotinio ir jo personalo privilegijos ir imunitetai
Atitinkamai su priimančiąja (-iosiomis) šalimi (-imis) susitariama dėl ES specialiojo įgaliotinio misijos ir jo personalo narių užduočių įvykdymui ir sklandžiam darbui užtikrinti būtinų privilegijų, imunitetų ir papildomų garantijų. Valstybės narės ir Komisija tam teikia visą reikalingą paramą.
8 straipsnis
ES įslaptintos informacijos saugumas
ES specialusis įgaliotinis ir jo grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų 2001 m. kovo 19 d. Tarybos sprendimu 2001/264/EB dėl Tarybos saugumo nuostatų patvirtinimo (3), visų pirma dirbdami su ES įslaptinta informacija.
9 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
1. Valstybės narės, Komisija ir Tarybos Generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su visa reikiama informacija.
2. Prireikus Sąjungos delegacijos ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
10 straipsnis
Saugumas
ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas savo įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį jo atsakomybei priskirtoje geografinėje teritorijoje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių tiesiogiai sau pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:
a) |
sudarydamas Tarybos Generalinio sekretoriato gairėmis pagrįstą misijai skirtą saugumo planą, į jį įtraukdamas misijai skirtas fizines, organizacines ir procedūrines saugumo priemones, reglamentuojančias saugaus personalo atvykimo į misijos teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymą, o taip pat saugumo incidentų valdymą, bei įskaitant misijos nenumatytų atvejų ir evakuacijos planą; |
b) |
užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti personalo nariai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl misijos teritorijoje esančių sąlygų; |
c) |
užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į misijos teritoriją būtų organizuotas visų jo darbuotojų grupės narių, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į Tarybos Generalinio sekretoriato nustatytą rizikos lygį misijos teritorijoje; |
d) |
užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai bei Komisijai raštu būtų teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios laikotarpio vidurio ir įgaliojimų vykdymo ataskaitų dalį. |
11 straipsnis
Ataskaitos
ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos ataskaitos raštu platinamos per COREU tinklą. Vyriausiajam įgaliotiniui ar PSK rekomendavus, ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai.
12 straipsnis
Koordinavimas
1. ES specialusis įgaliotinis remia visuotinį Sąjungos politinių veiksmų koordinavimą. Jis padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės veiksmų vietoje veiktų suderintai siekiant Sąjungos politikos tikslų. ES specialiojo įgaliotinio veiksmai atitinkamai derinami su Komisijos veiksmais bei su kitų tame regione veikiančių ES specialiųjų įgaliotinių veiksmais. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių misijas ir Sąjungos delegacijas.
2. Veiksmų vietoje glaudus ryšys palaikomas su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių misijų vadovais. Jie deda visas įmanomas pastangas padėdami ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti savo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis taip pat palaiko ryšius su kitais veiksmų vietoje esančiais tarptautiniais ir regioniniais veikėjais.
13 straipsnis
Peržiūra
Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. Pasibaigus įgaliojimų terminui ES specialusis įgaliotinis pateikia vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai ir Komisijai išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
15 straipsnis
Paskelbimas
Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 16 d.
Tarybos vardu
Pirmininkas
E. SALGADO
(1) OL L 272, 2005 10 18, p. 26.
(2) OL L 244, 2009 9 16, p. 25.
(3) OL L 101, 2001 4 11, p. 1.
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/9 |
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. kovo 12 d.
kuriuo pratęsiamas Sprendimo 2006/502/EB, reikalaujančio, kad valstybės narės imtųsi priemonių, siekdamos užtikrinti, jog rinkoje būtų platinami tik apsaugą nuo vaikų turintys žiebtuvėliai ir uždrausti pateikti į rinką suvenyrinius žiebtuvėlius, galiojimas
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 1314)
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/157/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2001 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (1), ypač į jos 13 straipsnį,
kadangi:
(1) |
Komisijos sprendimu 2006/502/EB (2) reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi priemonių užtikrinti, jog rinkoje būtų platinami tik apsaugą nuo vaikų turintys žiebtuvėliai, ir uždraustų pateikti į rinką suvenyrinius žiebtuvėlius. |
(2) |
Sprendimas 2006/502/EB buvo priimtas laikantis Direktyvos 2001/95/EB 13 straipsnio nuostatų, pagal kurias sprendimas galioja ne ilgiau kaip vienerius metus, tačiau gali būti ta pačia tvarka patvirtintas papildomiems, ne ilgesniems kaip vieneri metai, laikotarpiams. |
(3) |
Sprendimas 2006/502/EB buvo pakeistas tris kartus – Sprendimu 2007/231/EB (3), kuriuo minėto sprendimo galiojimas pratęstas iki 2008 m. gegužės 11 d., Sprendimu 2008/322/EB (4), kuriuo sprendimo galiojimas pratęstas iki 2009 m. gegužės 11 d., ir Sprendimu 2009/298/EB (5), kuriuo sprendimo galiojimas pratęstas dar vieneriems metams iki 2010 m. gegužės 11 d. |
(4) |
Kadangi kitų tinkamų priemonių, susijusių su žiebtuvėlių saugumu vaikams, nenustatyta, būtina pratęsti Sprendimo 2006/502/EB galiojimą dar 12 mėnesių ir atitinkamai iš dalies jį pakeisti. |
(5) |
Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Direktyva 2001/95/EB įsteigto komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimo 2006/502/EB 6 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Šis sprendimas taikomas iki 2011 m. gegužės 11 d.“
2 straipsnis
Valstybės narės imasi šiam sprendimui įgyvendinti reikalingų priemonių ne vėliau kaip iki 2010 m. gegužės 11 d. ir jas paskelbia. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 12 d.
Komisijos vardu
John DALLI
Komisijos narys
(2) OL L 198, 2006 7 20, p. 41.
(3) OL L 99, 2007 4 14, p. 16.
(4) OL L 109, 2008 4 19, p. 40.
(5) OL L 81, 2009 3 27, p. 23.
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/10 |
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. kovo 16 d.
dėl tam tikrų laikinų apsaugos priemonių, susijusių su didelio patogeniškumo paukščių gripu, kurį Rumunijoje sukėlė H5N1 potipio gripo virusas
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 1862)
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/158/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką (1), ypač į jos 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą (2), ypač į jos 10 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 998/2003 dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų nekomerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičiantį Tarybos direktyvą 92/65/EEB (3), ypač į jo 18 straipsnio pirmą pastraipą,
kadangi:
(1) |
Paukščių gripas yra užkrečiama virusinė naminių ir kitų paukščių liga. Paukščių gripo virusai, kuriais užsikrečia naminiai paukščiai, sukelia dviejų pagrindinių rūšių ligas, skiriamas pagal virulentiškumą. Nedidelio patogeniškumo rūšies virusas paprastai sukelia tik nesunkius simptomus, o didelio patogeniškumo rūšies viruso pasekmės yra labai didelis visų rūšių naminių paukščių mirštamumas. Ši liga gali turėti sunkių padarinių paukštininkystės sektoriaus pelningumui. |
(2) |
Paukščių gripas dažniausiai diagnozuojamas paukščiams, tačiau tam tikromis aplinkybėmis juo taip pat gali užsikrėsti žmonės, nors pavojus paprastai yra nedidelis. |
(3) |
Kilus paukščių gripo protrūkiui atsiranda pavojus, kad ligos sukėlėjas gali išplisti į kitus naminių paukščių ūkius ir būti perduotas laukiniams paukščiams. Vadinasi, jis gali plisti iš vienos valstybės narės į kitas bei į trečiąsias šalis, pvz., prekiaujant gyvais paukščiais, jų produktais arba laukiniams paukščiams migruojant. |
(4) |
2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvoje 2005/94/EB dėl paukščių gripo kontrolės Bendrijoje priemonių (4) nustatytos didelio ir nedidelio patogeniškumo paukščių gripo kontrolės priemonės. Šios direktyvos 16 straipsnyje numatyta nustatyti apsaugos, stebėsenos ir papildomas draudžiamąsias zonas kilus didelio patogeniškumo paukščių gripo protrūkiui. |
(5) |
2006 m. birželio 14 d. Komisijos sprendime dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su didelio patogeniškumo paukščių gripu, kurį Bendrijos naminiams paukščiams sukelia gripo viruso H5N1 potipis (5), nustatytos papildomos apsaugos priemonės, taikytinos valstybėje narėje, kurioje užfiksuotas didelio patogeniškumo H5N1 potipio paukščių gripo virusas, kad neleistų plisti šiai ligai, atsižvelgiant į konkretų to viruso štamą. |
(6) |
Sprendimo 2006/415/EB 4 straipsnio nuostatomis reikalaujama, kad valstybės narės, įtarus arba patvirtinus didelio patogeniškumo paukščių gripo viruso protrūkį, sukeltą H5N1 potipio gripo viruso, nedelsdamos nustato didelio pavojaus A teritoriją, kurioje yra apsaugos ir priežiūros zona, ir nedidelio pavojaus B teritoriją, kuri atskiria A teritoriją nuo valstybės narės, kurioje aptiktas virusas, neužkrėstų teritorijų. Šios teritorijos išvardytos to sprendimo priede. |
(7) |
Rumunija pranešė Komisijai apie jos teritorijoje kilusį didelio patogeniškumo H5N1 potipio paukščių gripo protrūkį ir ėmėsi tinkamų priemonių pagal Sprendimą 2006/415/EB, įskaitant A ir B teritorijų nustatymą. |
(8) |
Komisija išnagrinėjo šias apsaugos priemones bendradarbiaudama su Rumunija ir įsitikino, kad A ir B teritorijų, kurias nustatė šios valstybės narės kompetentinga institucija, ribos yra pakankamai toli nuo faktinės protrūkio vietos. |
(9) |
Kad būtų išvengta bet kokių nereikalingų Sąjungos vidaus prekybos trikdymų ir rizikos sudaryti nepagrįstas kliūtis prekiaujant su trečiosiomis šalimis, būtina skubiai sudaryti Rumunijos A ir B teritorijų sąrašą Sąjungos lygmeniu. |
(10) |
Todėl, kol įvyks kitas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto posėdis, šiame sprendime reikėtų išvardyti Rumunijos A ir B teritorijas, kuriose turi būti taikomos Sprendime 2006/415/EB nustatytos priemonės, ir nustatyti šio skirstymo į regionus trukmę. |
(11) |
Šis sprendimas bus persvarstytas kitame Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto posėdyje, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu nustatomos teritorijos, kuriose taikomos Sprendime 2006/415/EB numatytos laikinos apsaugos priemonės, ir tokių priemonių taikymo laikotarpis.
2 straipsnis
1. Šio sprendimo priedo A dalyje išvardytos teritorijos laikomos didelio pavojaus teritorijomis (A teritorija), kaip nurodyta Sprendimo 2006/415/EB 3 straipsnio 1 dalyje.
2. Šio sprendimo priedo B dalyje išvardytos teritorijos laikomos nedidelio pavojaus teritorijomis (B teritorija), kaip nurodyta Sprendimo 2006/415/EB 3 straipsnio 2 dalyje.
3 straipsnis
Šis sprendimas taikomas iki 2010 m. balandžio 17 d.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 16 d.
Komisijos vardu
John DALLI
Komisijos narys
(1) OL L 395, 1989 12 30, p. 13.
(2) OL L 224, 1990 8 18, p. 29.
(3) OL L 146, 2003 6 13, p. 1.
(4) OL L 10, 2006 1 14, p. 16.
(5) OL L 164, 2006 6 16, p. 51.
PRIEDAS
A DALIS
A teritorija, kaip nurodyta 2 straipsnio 1 dalyje:
ISO šalies kodas |
Valstybė narė |
A teritorija |
Data, iki kurios taikoma |
|||
Kodas |
Pavadinimas |
|||||
RO |
Rumunija |
00038 |
Teritorija, kurią sudaro: |
2010 4 17 |
||
Apsaugos zona: Letea |
||||||
Priežiūros zona:
|
B DALIS
B teritorija, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalyje:
ISO šalies kodas |
Valstybė narė |
B teritorija |
Data, iki kurios taikoma |
|
Kodas |
Pavadinimas |
|||
RO |
Rumunija |
00038 |
Tulcea apygardos teritorijos, išskyrus nurodytąsias A teritorijos sąraše |
2010 4 17 |
REKOMENDACIJOS
17.3.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 67/13 |
KOMISIJOS REKOMENDACIJA
2010 m. kovo 11 d.
dėl savisaugos ir piratavimo bei ginkluotų laivų apiplėšimų prevencijos priemonių
(Tekstas svarbus EEE)
(2010/159/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
kadangi:
(1) |
Atsižvelgdama į tai, kad prie Somalio krantų dažnėja piratavimo atvejų, Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) Jūrų saugumo komitetas 2009 m. gegužės 27 d.–birželio 5 d. vykusioje 86-ojoje sesijoje priėmė keletą aplinkraščių, kuriais patvirtino visas priemones, kuriomis atnaujinamos jau galiojančios bendrosios rekomendacijos dėl kovos su piratavimu ir ginkluotais laivų apiplėšimais priemonių arba nustatomos specialios kovos su piratavimu Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų priemonės. |
(2) |
2009 m. birželio 23 d. aplinkraštyje MSC.1/Circ. 1334 paskelbti „Laivų savininkams, naudotojams, valdytojams, kapitonams ir įguloms skirti pagrindiniai nurodymai dėl piratavimo ir ginkluotų laivų apiplėšimų prevencijos ir pažabojimo“. Šiame aplinkraštyje nurodomos visos priemonės, kurių galima imtis laive įvairiomis aplinkybėmis, siekiant išvengti užpuolimų, o užpuolimo atveju kiek įmanoma sumažinti įgulai ir laivui kylančią grėsmę. |
(3) |
2009 m. birželio 16 d. aplinkraštyje MSC.1/Circ. 1332 pateikti geriausi piratavimo Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų išvengimo, atgrasymo nuo jo ir jo pristabdymo metodai (angl. Best Management Practices to Avoid, Deter or Delay ACTS of Piracy in the Gulf of Aden and off the Coast of Somalia), kuriuos savanoriškai parengė jūrų pramonės organizacijos ir kuriems pritarė ir kuriuos naudoti paragino susitariančiosios šalys, atsižvelgdamos į poreikį skubiai imtis veiksmų siekiant pašalinti grėsmes, kylančias prie Somalio krantų. Jūrų pramonės organizacijos šias priemones atnaujino ir pateikė antrą jų redakciją, kurią išplatino 2009 m. rugsėjo 29 d. aplinkraščiu MSC.1/Circ. 1335. |
(4) |
Nors į aplinkraščius įtrauktos TJO priemonės nėra privalomos ir įpareigojančios, tačiau, atsižvelgiant į akivaizdų poreikį pagerinti laivybos saugumą, skatinama užtikrinti, kad su valstybės narės vėliava plaukiojantys laivai didžiausio pavojaus rajonuose būtų kuo geriau pasirengę ir informuoti apie piratų išpuolius bei ginkluotus laivų apiplėšimus. |
(5) |
Dažniausiai piratų išpuoliai ir ginkluoti laivų apiplėšimai būna smurtinio pobūdžio ir kelia rimtą grėsmę įvairiuose pasaulio regionuose, ne tik prie Somalio krantų, Adeno įlankoje ir Indijos vandenyne. |
(6) |
2008 m. piratų antpuolių, palyginti su Tarptautinio jūrų biuro turimais 1991 m. duomenimis, užregistruota daugiau: 293 laivų užpuolimų, pagrobti 49 laivai, įkaitais paimti 889 jūreiviai, 11 žuvusiųjų, 21 dingusių ir laikomų žuvusiais. Nuo 2008 m. išpuolių prieš laivus ir jų užgrobimo atvejų prie Somalio krantų, Adeno įlankoje ir Indijos vandenyne ypač padaugėjo. Piratai užpuolė ir užgrobė daug laivų; laivų įgulos laikomos įkaitais, kol nesumokama išpirka. Jūreiviai įkaitais laikomi keletą savaičių ar net mėnesių nepriimtinomis ir nepakeliamomis sąlygomis. |
(7) |
Nuo 2009 m. pradžios išpuolių Indijos vandenyne ir Adeno įlankoje padaugėjo, nors vasarą dėl musonų ir piratams pasunkėjusių navigacijos sąlygų jų buvo šiek tiek sumažėję. 2009 m. piratai surengė ne mažiau kaip 164 laivų antpuolius, 48 iš jų baigėsi laivo užgrobimu. |
(8) |
Geriausiuose metoduose laivybos bendrovėms rekomenduojama prieš plaukiant Adeno įlanka iš anksto registruotis Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centro interneto svetainėje (http://www.mschoa.org). Užsiregistravusiems laivams suteikiama visa turima informacija apie padėtį šioje navigacijos zonoje, juos stebi operacijos ES NAVFOR-ATALANTA pajėgos, todėl užpuolimo grėsmė sumažėja. Tačiau daugiau kaip trečdalis tranzitu plaukiančių laivų Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centre neužsiregistruoja ir negali naudotis įdiegtomis saugaus tranzito per šį rajoną užtikrinimo priemonėmis. |
(9) |
2009 m. birželio 15 d. Europos Sąjungos Taryba nusprendė nuo 2009 m. gruodžio 13 d. dar metams pratęsti karinę Europos Sąjungos operaciją ES NAVFOR-ATALANTA, siekiant prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo ir ginkluotų apiplėšimų, prie jų prevencijos ir pažabojimo. Ši karinė operacija yra pirmoji karinio laivyno operacija, vykdoma pagal Europos saugumo ir gynybos politiką (ESGP). Taryba konstatavo, kad piratavimas prie Somalio krantų vis dar kelią rimtą grėsmę laivybai šioje zonoje. |
(10) |
Kadangi aplinkraščiuose MSC.1/Circ. 1334 ir MSC.1/Circ. 1335 rekomenduojamomis prevencinėmis priemonėmis papildomi operacijos ES NAVFOR-ATALANTA veiksmai, tų priemonių veiksmingas ir darnus įgyvendinimas gali padidinti laivų apsaugos veiksmų, kuriuos Taryba patvirtino siekdama kovoti su piratavimu prie Somalio krantų, veiksmingumą. |
(11) |
Valstybės narės privalo įgyvendinti jūrų saugumą stiprinančias priemones ir užtikrinti, kad šiam tikslui būtų skirti ir suteikti visi reikalingi ištekliai, |
PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
1. Valstybės narės raginamos prižiūrėti, kad prevencinės priemonės būtų taikomos veiksmingai ir darniai, siekiant užkirsti kelią galimiems piratų išpuoliams ir ginkluotiems laivų apiplėšimams. Šioms jau peržiūrėtoms ir konsoliduotoms priemonėms pritarė Tarptautinė jūrų organizacija (TJO) ir jūrų pramonės organizacijos.
2. Bendrosios priemonės
2.1. |
Valstybės narės raginamos jose registruotus ekonominės veiklos vykdytojus informuoti apie 86-ojoje Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto sesijoje priimtą aplinkraštį MSC.1/Circ. 1334, kuriame pateikiamos ir atnaujinamos prevencinės savisaugos priemonės, kurias laivai ir laivybos bendrovės skatinami taikyti kovai su piratavimu ir ginkluotais apiplėšimais visais pavojaus atvejais, laikantis Tarptautinio laivų ir uosto įrenginių (terminalų) apsaugos kodekso (ISPS) nuostatų. |
2.2. |
Valstybės narės raginamos patikrinti, kad laivuose būtų pakankamai įgulos narių, kurie būtų tinkamai pasirengę, kaip nustatyta ISPS kodekso B dalies 4.28 taisyklėje, kurią privaloma taikyti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 725/2004 (1) 3 straipsnio 5 dalį. |
3. Specialiosios priemonės, skirtos padėčiai prie Somalio krantų
3.1. |
Valstybės narės raginamos informuoti jose registruotus ekonominės veiklos vykdytojus apie 86-ojoje Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto sesijoje priimtą aplinkraštį MSC.1/Circ. 1332, papildytą aplinkraščiu MSC.1/Circ. 1335, kuriais tarptautiniu mastu patvirtinami „Geriausi piratavimo Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų išvengimo, atgrasymo nuo jo ir jo pristabdymo metodai“, kuriuos reguliariai skelbia ir jų taikymą užtikrina jūrų pramonės organizacijos. |
3.2. |
Valstybės narės raginamos imtis visų reikalingų priemonių, kad būtų užtikrinta geriausių piratų atgrasymo Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų metodų, pateiktų šios rekomendacijos priede, sklaida, nuolat skelbti atnaujintas jų redakcijas ir tikrinti jų taikymą. |
Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 11 d.
Komisijos vardu
Siim KALLAS
Pirmininko pavaduotojas
(1) OL L 129, 2004 4 29, p. 6.
PRIEDAS
Geriausi piratų atgrasymo Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų metodai
(2 redakcija, 2009 m. rugpjūčio mėn.)
Siekdamos sutramdyti piratus Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų, geriausiems metodams pritaria šios tarptautinės sektoriaus organizacijos:
1) |
Tarptautinė nepriklausomų tanklaivių savininkų asociacija (INTERTANKO) |
2) |
Tarptautiniai laivybos rūmai (ICS) |
3) |
Tarptautinis naftos bendrovių jūrų laivybos forumas (OCIMF) |
4) |
Baltijos ir tarptautinė jūrininkystės taryba (BIMCO) |
5) |
Tarptautinių dujovežių ir terminalų naudotojų draugija (SIGTTO) |
6) |
Tarptautinė sausakrūvių laivų savininkų asociacija (INTERCARGO) |
7) |
Tarptautinė laivų savininkų ir naudotojų savitarpio draudimo klubų grupė (IGP&I) |
8) |
Tarptautinė kruizinių laivų asociacija (CLIA) |
9) |
Tarptautinė jūrlaivių draudikų sąjunga (IUMI) |
10) |
Jungtinis karo reikalų komitetas (JWC) ir Jungtinis laivų draudimo reikalų komitetas (JHC) |
11) |
Tarptautinis jūrininkystės biuras (IMB) |
12) |
Tarptautinė transporto darbuotojų federacija (ITF) |
Geriausiems metodams taip pat pritarė:
13) |
Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centras (MSCHOA) |
14) |
Jungtinės Karalystės jūrų prekybos organizacija (UKMTO Dubai) |
15) |
Jūrininkystės ryšių tarnyba (MARLO) |
Adeno įlanka ir pro Somalio krantus plaukiančių laivų savininkams, naudotojams, valdytojams ir kapitonams rekomenduojami planavimo ir veiklos metodai
Tikslas
1. |
Šio dokumento tikslas – pateikti geriausius veiklos metodus siekiant padėti bendrovėms ir laivams Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų išvengti piratų antpuolių, atgrasyti piratus nuo puolimo ir juos puolančius užgaišinti. Dėl šio dokumento konsultuotasi su organizacijomis, atstovaujančiomis didžiajai daugumai savininkų ir naudotojų, kurių laivai plaukioja šiame regione. |
2. |
Šios organizacijos savo narius skatins taikyti šiuos rekomenduojamus veiklos metodus ir stengsis juos siūlyti kitoms suinteresuotosioms laivininkystės šalims kaip geriausios kovos su piratavimu regione metodus. Šiuo dokumentu papildomi Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrininkystės saugumo komiteto aplinkraštyje Nr. MSC.1/Circ. 1334 pateikti patarimai. |
Tipiško antpuolio ypatybės ir gauta patirtis
1. |
2008 m. ir pirmą 2009 m. pusmetį piratai dažniau puolė prekybos laivus Adeno įlankoje, prie Somalio krantų ir plačiau Indijos vandenyno šiaurės vakarinėje dalyje. Iš pradžių dauguma antpuolių įvykdyta Adeno įlankos šiaurėje, tačiau laivai taip pat pulti toliau nuo rytinių Somalio krantų. |
2. |
Išnagrinėjus pavykusius antpuolius aiškėja, kad piratai naudojasi šiomis dažnai pasitaikančiomis silpnybėmis:
|
3. |
Antpuoliui paprastai naudojami du arba daugiau greitaeigių (iki 25 mazgų) bedenių laivų („skifų“), kuriais dažnai priplaukiama prie kairiojo borto ketvirčio ir (arba) laivagalio. |
4. |
Toliau nuo krantų antpuoliai sėkmingai įvykdyti naudojantis laivais-bazėmis, t. y. didesniais laivais, kuriais vežami žmonės, įranga, atsargos ir mažesnės puolimo valtys. |
5. |
Ypatingo budrumo reikia auštant ir temstant, nes dauguma antpuolių įvykdyta kaip tik tokiu metu. |
6. |
Greitesni (15 ir daugiau mazgų) laivai neturėtų būti laikomi saugiais nuo antpuolio, tačiau greitis yra veiksminga gynybos priemonė. Kad laivų kapitonai sumažintų greitį, bauginimo tikslais šiame regione naudota šaunamųjų ginklų ugnis ir reaktyvinės granatos. Įsitikinta, kad tokiomis aplinkybėmis veiksminga išlaikyti didžiausią jūrinį greitį. |
7. |
Daugumai bandymų užgrobti laivus sutrukdė įgulos, kurios prieš plaukdamos šiais vandenimis parengė planus ir treniravosi, taip pat sėkmingai naudojosi pasyviosios gynybos priemonėmis. |
8. |
Puolančiųjų gebėjimas veikti taip pat labai priklauso nuo vyraujančių oro ir jūros sąlygų. Laikoma, kad stipresnis nei 18 mazgų vėjas ir didesnės nei 2 metrų bangos pakankamai gerai apsaugo visus, išskyrus pažeidžiamiausius, laivus, ypač jei laivo kapitonas visiškai atsižvelgia į rekomenduojamus veiklos metodus. |
Rekomenduojami veiklos metodai
1.
a) Šis rekomenduojamų veiklos metodų dokumentas numatytas laivų savininkams ir laivų naudotojams, kapitonams ir jų įguloms, kartu besąlygiškai pripažįstant, kad laivo kapitonas visada gali imtis tinkamų priemonių šiame regione, kad būtų išvengta piratų antpuolio, nuo jo atgrasyta arba jis užgaišintas.
b) Gali būti, kad laivui tinkamos ne visos šiame dokumente aptartos priemonės. Todėl patartina analizuojant riziką nustatyti, kurie rekomenduojami veiklos metodai laive tinka geriausiai. Tačiau įsitikinta, kad toliau išvardyti dalykai veiksmingi.
2.
a) Bendrieji dalykai
i) |
Dubajaus UKMTO – pirmasis ryšio punktas laivams regione. Kasdienį kapitonų ir karinių pajėgų ryšį užtikrina Dubajaus UKMTO, kurios darbuotojai bendrauja su laivų įgulomis ir turi tiesioginį ryšį su MSCHOA ir karinių jūrų pajėgų vadais jūroje. Naujausias laivo koordinates ir numatytą laivų plaukimo kryptį reikia reguliariai pranešti Dubajaus UKMTO. Šia informacija organizacija naudojasi siekdama padėti karinėms jūrų pajėgoms susidaryti aiškų vaizdą apie laivybos padėtį regione. (Daugiau informacijos žr. A priedo žodynėlyje.) |
ii) |
Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centras (MSCHOA) – Europos Sąjungos pajėgų (ES NAVFOR) veiklos Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų planavimo ir koordinavimo tarnyba. (Žr. A priedo žodynėlį.) |
iii) |
Jūrininkystės ryšių tarnyba (MARLO) veikia kaip keitimosi informacija kanalas tarp Jungtinių karinių jūrų pajėgų (angl. Combined Maritime Forces, CMF) ir komercinės laivininkystės bendrijos regione. (Žr. A priedo žodynėlį.) |
iv) |
Prieš laivui plaukiant didelio pavojaus rajonu, savininkas ir kapitonas, remdamiesi naujausiais turimais duomenimis, turėtų patys įvertinti pavojų, kad nustatytų piratų antpuolio tikimybę ir pasekmes. Remiantis šiuo pavojaus vertinimu turėtų būti nustatytos prevencijos, pavojaus mažinimo ir veiklos atkūrimo priemonės, kurios bus parengtos derinant teisės aktais nustatytus reikalavimus ir papildomas kovos su piratavimu priemones. |
v) |
Atsižvelgiant į Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) ir kitų sektorių rekomenduojamus būdus, laikomus tinkamais tam tikromis aplinkybėmis ir tam tikriems laivų tipams, kompanijos krizių valdymo procedūrose turėtų būti numatytos tinkamos reagavimo į piratavimo grėsmę priemonės. |
vi) |
Apie numatomą laivo plaukimą šiuo rajonu būtina iš anksto pranešti karinio jūrų laivyno vadovybei, kad ji galėtų nustatyti silpnąsias vietas ir suplanuotų tinkamą apsaugą. Pagrindiniai pranešimo būdai:
|
vii) |
Nors turėtų būti imtasi priemonių, kad piratai į laivą neįliptų, svarbiausia – įgulos ir keleivių saugumas. |
b) Kompanijos pasirengimas
Vadovams ir (arba) eksploatacijos skyrių darbuotojams primygtinai rekomenduojama registruotis, kad jiems būtų suteikta prieiga prie MSCHOA svetainės (www.mschoa.eu) riboto naudojimo skyrių, susipažinti su juose skelbiama informacija ir tinkamai ją pranešti savo laivynui.
i) |
Likus 4–5 dienoms iki laivo įplaukimo į tarptautiniu lygmeniu rekomenduojamą tranzito koridorių (angl. Internationally Recommended Transit Corridor, IRTC) arba į rajoną, kurio ribos 12 laipsnių Šiaurės platumos, 58 laipsniai Rytų ilgumos arba 10 laipsnių Pietų platumos, užtikrinti, kad pateiktą laivo kelionės registraciją turi Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centras (internetu, e. paštu arba faksu). Pastaba. Tai gali atlikti laivas arba kompanija. |
ii) |
Pagal Tarptautinio laivų ir uosto įrenginių apsaugos kodekso (angl. International Ship and Port Facility Code, ISPS) reikalavimus, kuriais siekiama apsisaugoti nuo piratavimo grėsmės, patikrinti laivo apsaugos vertinimą (angl. Ship Security Assessment, SSA) ir tai, kaip įgyvendintas laivo apsaugos planas (angl. Ship Security Plan, SSP). |
iii) |
Kompanijos apsaugos pareigūnas (angl. Company Security Officer, CSO) raginamas užtikrinti, kad būtų parengtas plaukimo didelio pavojaus rajonu nepaprastųjų priemonių planas, kad pagal jį būtų surengtos pratybos ir kad planas, apie kurį pranešta kapitonui ir laivo apsaugos pareigūnui (angl. Ship Security Officer, SSO), būtų su jais aptartas. |
iv) |
Žinoti paskelbtus ypač didelio pavojaus jūros rajonus. |
v) |
Laivo kapitonui patarti, kokiems esamiems plaukimo rajonu būdams teikiama pirmenybė (plaukimas vilkstine, plaukimas vilkstine su apsauga, valstybinis konvojus ir t. t.). |
vi) |
Periodiškai mokyti laivo įgulą. |
vii) |
Kompanija gali savo nuožiūra įdarbinti privačius sargybinius, tačiau sargybinių apginkluoti nerekomenduojama. |
viii) |
Apsvarstyti, kokiais papildomais ištekliais padidinti budėtojų skaičių. |
ix) |
Apsvarstyti, kokias savisaugos priemones įrengti laivuose prieš jiems plaukiant didelio pavojaus rajonais. |
c) Laivo kapitono pasirengimas
i) |
Įplaukiant į kontroliuojamą rajoną tarp Sueco kanalo ir 78 laipsnių Rytų ilgumos bei 10 laipsnių Pietų platumos (žr. Strateginį piratavimo prevencijos jūrlapį Q6099), išsiųsti pirminį pranešimą Dubajaus UKMTO ir MARLO (e. paštu arba faksu). |
ii) |
Likus 4–5 dienoms iki laivo įplaukimo į IRTC arba į rajoną, kurio ribos 12 laipsnių Šiaurės platumos, 58 laipsniai Rytų ilgumos arba 10 laipsnių Pietų platumos, užtikrinti, kad laivo kelionės registracijos duomenys būtų pateikti Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centrui (internetu, e. paštu arba faksu). Pastaba. Tai gali atlikti laivas arba kompanija. Jei kelionę registruoja kompanija, kapitonai turėtų įsitikinti, kad kompanija jų duomenis tinkamai užregistravo Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centre. |
iii) |
Prieš plaukiant rajonu, rekomenduojama duoti išsamius nurodymus laivo įgulai. |
iv) |
Įsitikinta, kad efektyviausi iš anksto įgyvendinti nepaprastųjų kovos su piratavimu priemonių planai. Prieš atvykstant į rajoną surengiamos pratybos, peržiūrimas planas ir visiems įgulos nariams nurodomos jų pareigos, taip pat paaiškinama, koks pavojaus signalas reiškia piratų antpuolį. |
v) |
Be to, kapitonams patariama parengti nepaprastųjų situacijų komunikacijos planą, į kurį būtų įtraukti visi būtini skubios pagalbos numeriai ir iš anksto parengti pranešimai ir kuris turėtų būti parengtas naudoti arba nuolat matomas šalia ryšių pulto (pavyzdžiui, MSCHOA, IMB PRC, CSO ir t. t. telefono numeriai, žr. B priedo kontaktinės informacijos sąrašą). |
vi) |
Nustatyti laivo automatinės atpažinimo sistemos (angl. Automatic Identification System, AIS) naudojimo principus; Tarptautinėje konvencijoje dėl gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS) kapitonui savo nuožiūra leidžiama išjungti AIS, jei dėl šios sistemos naudojimo, jo manymu, laivo pažeidžiamumas didesnis. Tačiau tam, kad karinėms jūrų pajėgoms būtų teikiama Adeno įlankos stebėjimo informacija, rekomenduojama AIS neišjungti, tačiau perduoti tik laivo atpažinimo, koordinačių, kurso, greičio, navigacinio statuso ir su sauga susijusią informaciją. Prie Somalio krantų sprendimą priima kapitonas savo nuožiūra, tačiau dabar karinės jūrų pajėgos rekomenduoja sistemą visiškai išjungti. Kilus abejonėms, teirautis MSCHOA. |
3.
a) Rajonu plaukiančių laivų koordinates vidurdienį, kursą, greitį, numatytąjį ir faktinį atplaukimo laiką raginama pranešti Dubajaus UKMTO ir MARLO.
b) Be to, raginama tokius laivų panešimus siųsti dažniau, kai plaukiama žinomais didelio pavojaus (piratavimo) rajonais, taip pat pranešti, kad praplauktas Adeno įlankos taškas A arba B, pažymėtas Piratavimo prevencijos jūrlapyje Q6099.
c) Adeno įlankoje
i) |
EUNAVFOR primygtinai rekomenduoja, kad laivai plauktų tik per IRTC. Į vakarus plaukiantys laivai turėtų laikytis šiaurinės koridoriaus pusės, o į rytus plaukiantys laivai – pietinės. Jei svarstoma galimybė plaukti vilkstine, plaukimo vilkstine Adeno įlankoje laiko ir greičio nurodymai pateikti MSCHOA interneto svetainėje. |
ii) |
Įlanka plaukiantys laivai turėtų vengti įplaukti į Jemeno teritorinius vandenis. Taip patariama dėl įprastos tarptautinės teisės, nes tarptautinės karinės pajėgos (ne Jemeno) negali ginti Jemeno teritoriniuose vandenyse užpultų laivų. |
iii) |
Gali būti prašoma patikslinti laivų plaukimo planus, kad šie atitiktų MSCHOA maršrutų nustatymo rekomendacijas. |
iv) |
Neturėtų būti tikimasi, kad vilkstine plaukiančius laivus nuolat saugos karo laivas. Tačiau visiems (EUNAVFOR arba su ta organizacija veiksmus koordinuojantiems) karo laivams Adeno įlankoje bus pranešta apie laivų vilkstines Adeno įlankoje, karo laivams bus teikiami visi duomenys apie laivybą, kuriai gresia pavojus. |
v) |
MSCHOA primygtinai rekomenduoja kapitonams ypač pasistengti ir plaukimo laikotarpius suplanuoti taip, kad Adeno įlankos didžiausio pavojaus rajonais būtų plaukiama naktį (MSCHOA atitinkamai patars laivams). Labai mažai antpuolių pavyko naktį. |
d) Už Adeno įlankos
i) |
Pro rytinį Somalio krantą plaukiantiems laivams skirtų maršrutų sudarymo naujausių rekomendacijų vertėtų ieškoti MSCHOA interneto svetainėje arba teirautis Dubajaus UKMTO. |
ii) |
Kapitonai vis tiek turėtų kaip įprasta pranešti Dubajaus UKMTO naujausius savo laivų kurso ir kitus duomenis. |
e) Naudingos kontaktinės informacijos sąrašas pateiktas B priede.
4.
a) Atsižvelgiant į laivo įgulą, užtikrinti, kad laivo darbų tvarka iš anksto pakankamai suderinta taip, kad budėtų gerai pailsėję ir tinkamai informuoti įgulos nariai ir kad būtų pakankamai budėtojų. Kapitonas ir budėtojų viršininkai turėtų žinoti, koks zigzaginių manevrų poveikis jų laive (visomis jūros sąlygomis), o ypač kokį poveikį tokie manevrai gali turėti sumažinus laivo greitį.
b) Apsvarstyti galimybę apriboti naudojimąsi išoriniu ryšiu (radijo stotimis, mobiliaisiais telefonais ir AIS informacija), kad plaukiant Adeno įlanka ir pro Somalio krantus veiktų tik būtiniausias su sauga ir saugumu susijęs ryšys ir būtų perduodama tik SOLAS informacija.
c) Parengtį ir perteklinį pajėgumą padidinti paleidus pagalbines mašinas, įskaitant generatorius ir vairo pavaros variklius.
d) Padidinti stebėtojų arba įgulos narių ant tiltelio skaičių.
e) Duoti nurodymą, kad įgula užimtų postus mašinų skyriuje.
f) Patikimai apsaugoti ir kontroliuoti įeigą ant tiltelio, mašinų skyrių, vairavimo įrenginio skyrių ir visas gyvenamąsias arba vidaus patalpas. Turėtų būti įvertinta rizika, susijusi su visomis galimos įeigos vietomis (durimis, iliuminatoriais, angomis ir t. t.), ir tos vietos turėtų būti tinkamai apsaugotos, ypač tos galimos įeigos vietos, kurios laikomos pakankamai erdviomis, kad per jas įsibrautų užpuolikas. Plaukiant didelio pavojaus rajonais, įeiti į gyvenamąsias ir vidaus darbines patalpas ir iš jų išeiti turėtų būti galima tik per vieną įeigą. Jokios taikomos priemonės neturėtų trukdyti išeiti iš vidaus patalpų avariniu išėjimu, tačiau turėtų patikimai saugoti nuo piratų patekimo iš išorės.
g) Ištikus nelaimei, susisiekti su karo laivais galima VHF kanalu Nr. 16 (atsarginis kanalas Nr. 08).
h) Patikrinti, ar visos kopėčios ir užbortinė įranga sukrautos arba sudėtos ant denio.
i) Patikrinti, ar iš anksto numatytos savisaugos priemonės vis dar patikimai įrengtos ir veikia, kaip numatyta. Būtina prisiminti, kad laikinieji įrenginiai gali išklibti, todėl apsauga gali sumažėti.
j) Jei laivo antvandeninis bortas palyginti žemas, apsvarstyti galimybę padidinti planšyrų plotį tiek, kad už jų neužsikabintų drekai. Tokių priemonių pavyzdžiai pateikti MSCHOA interneto svetainėje.
k) Rekomenduojama paskirti vietą (arba „priedangą“), kurioje susirinktų įgula piratams puolant, ir išmokti užrakinimo procedūras siekiant laimėti laiko užgaišinus laivo valdymo perėmimą. Geriausiai tokias vietas pasirinkti toliau nuo išorinių atraminių sienų ir borto iliuminatorių. Vyksta diskusijos dėl „priedangų“ naudojimo ir dėl to, kaip jomis naudotis, todėl kapitonams rekomenduojama reguliariai teirautis MSCHOA.
l) Apsvarstyti galimybę naudoti papildomus stebėtojus imituojančius manekenus. Tačiau jei dėl laivo konstrukcijos yra stebėtojų neapžvelgiamų taškų, ir šis pavojus nurodytas saugumo vertinime, šį pavojų turi pašalinti įgula.
m) Patartina padidinti slėgį gaisriniuose siurbliuose ir (arba) žarnose ir būti pasirengus jais paleisti vandenį už borto aplink laivą, ypač lengviausiai pažeidžiamuose taškuose.
n) Vertėtų taip pat apsvarstyti galimybę apie laivą sukurti vandens užsklandą siekiant labiau apsunkinti įsilaipinimą.
o) Apsvarstyti galimybę naudoti aštriaašmenę vielą arba fizinius užtvarus laivagalyje arba žemiausiose įsilaipinimo vietose, tačiau tokios naudojamos priemonės turėtų būti proporcingos įgulos saugos ir gelbėjimosi reikalavimams.
p) Apsvarstyti galimybę naudoti pasyviosios gynybos įrangą.
q) Apsvarstyti galimybę tamsiuoju paros metu naudoti naktinio matymo optikos prietaisus.
r) Naudoti vaizdo stebėjimo sistemą (jei įrengta).
5.
a) Taikydama savisaugos priemones laivo įgula neturėtų nepagrįstai rizikuoti.
b) Primygtinai rekomenduojama, kad visi Adeno įlankoje esantys laivai plauktų per IRTC ir laikytųsi MSCHOA plaukimo vilkstine patarimų ir tvarkaraščio, skelbiamo MSCHOA interneto svetainėje.
c) Be to, jūrininkai raginami atsižvelgti į 2009 m. rugpjūčio 4 d. TJO aplinkraštį Nr. SN.1 Circ. 281 „Informacija apie tarptautiniu lygmeniu rekomenduojamą tranzito koridorių, skirtą per Adeno įlanką plaukiantiems laivams“ (Information on Internationally Recommended Transit Corridor (IRTC) for Ships Transiting the Gulf of Aden), kuriame numatyta, kad į vyraujančias sąlygas atsižvelgusios karinės tarnybos gali pakeisti IRTC. Todėl jūrininkai raginami MSCHOA interneto svetainėje http://www.mschoa.org susirasti naujausią informaciją arba paskelbtus navigacijos tame rajone įspėjimus.
d) Jei per IRTC ketinate plaukti vilkstine, plaukite vilkstinės greičiu, tačiau prisiminkite laivo apribojimus. (Pavyzdžiui, dabar patariama prisijungti prie 14 mazgų greičiu plaukiančios vilkstinės, jei jūsų laivo didžiausias jūrinis greitis yra 16 mazgų, kad 2 mazgai liktų atsargoje.)
e) Jei per IRTC plaukti su vilkstine neketinate, didelio pavojaus rajone išlaikykite didžiausią jūrinį greitį. (Dabar patariama neplaukti su vilkstine mažesniu greičiu, jei didžiausias laivo jūrinis greitis yra daugiau kaip 18 mazgų. Vietoj to, išlaikykite didžiausią jūrinį greitį ir kuo didesnę didžiausio pavojaus rajono dalį siekite perplaukti tamsiuoju paros metu.)
f) Laivai visada turėtų laikytis Tarptautinės konvencijos dėl tarptautinių taisyklių, padedančių išvengti susidūrimų jūroje. Į IRTC įplaukiančių ir iš IRTC išplaukiančių laivų kapitonai turėtų stengtis neapsunkinti saugios kitų laivų navigacijos. Navigaciniai žiburiai neturėtų būti išjungti naktį. Būtina laikytis vėliavos valstybės kompetentingos tarnybos duotų nurodymų.
g) Šviesos denyje turi būti tik tiek, kiek jos reikia saugai. Šviesomis šešėlio zonose ties laivo korpusu gali būti padidintas stebėtojų apžvalgos plotas, tačiau tik kai tai atitinka saugios navigacijos reikalavimus. Pastebėjus apie laivą vykdomą įtartiną veiklą, siūloma nedelsiant naudoti nuotolinio valdymo paieškos prožektorius, jei tokie prožektoriai įrengti ir laikomi tinkamais; paieškos prožektoriais galima apstulbinti ir atgrasyti galimus užpuolikus. (Dabar karinės jūrų pajėgos pataria rajonu plaukti įjungus tik navigacinius žiburius.)
h) Piratų laivų-bazių nuotraukas laikyti ant tiltelio. Apie tokius pastebėtus laivus nedelsiant pranešti. Apie visus pastebėtus įtariamus laivus-bazes pranešti Dubajaus UKMTO ir IMB PRC. (C priede pateiktas Piratavimo pranešimo, kuriuo perduodama tokia informacija arba informuojama apie bet kokį kitą antpuolį arba pastebėtus piratus, pavyzdys.)
i) Kapitonai turėtų pasistengti įvertinti pavojų kuo anksčiau. Įtaręs, kad gresia pavojus, kapitonas nedelsdamas turėtų susisiekti su Dubajaus UKMTO.
j) Visomis turimomis priemonėmis atidžiai stebėti įtartinus laivus, ypač nuo laivagalio ir kiekvieno ketvirtgalio.
k) Apsaugoti įgulą nuo nereikalingos rizikos. Plaukiant didelio pavojaus rajonu, denyje turėtų būti vykdomi tik būtiniausi darbai. Kapitonai turėtų pasirūpinti, kad, jei tik įmanoma, tamsiuoju paros metu išoriniame denyje nebūtų įgulos narių, tačiau šie turi prisiminti savo pareigą visuomet įdėmiai ir tinkamai stebėti aplinką.
l) Šviesomis, signaliniais varpais ir įgulos veiksmais įspėti įtariamus piratus, kad jie pastebėti.
m) Galėtų būti apsvarstyta galimybė naudoti kitas papildomas rinkoje parduodamas nemirtino poveikio gynybos priemones, tačiau šių priemonių naudingąsias savybes taip pat konkrečias atitinkamo laivo charakteristikas ir pažeidžiamumą turėtų įvertinti kompanijos.
6.
a) Laikytis iš anksto parengto laivo nepaprastųjų priemonių plano.
b) Pradėti vykdyti nepaprastųjų situacijų komunikacijos planą; apie piratų antpuolį nedelsiant pranešti bendrajam ryšio punktui Dubajaus UKMTO. (MSCHOA, kaip jūrininkystės saugumo nuolatinio piratų antpuolių stebėjimo centras, ir toliau veiks kaip atsarginis ryšio punktas antpuolio atveju).
c) Įjungti laivo įspėjimo apie pavojų sistemą (angl. Ship Security Alert System, SSAS), kuria bus įspėtas jūsų kompanijos apsaugos pareigūnas ir vėliavos valstybė. Ataskaitos po antpuolio turėtų būti kuo skubiau perduotos visiems atitinkamiems pranešimo apie piratavimo atvejus centrams, kaip paaiškinta 9 skyriuje.
d) Jei savo teise pasinaudojęs laivo kapitonas išjungė automatinio atpažinimo sistemą (AIS), ši sistema turėtų būti vėl įjungta laivą užpuolus piratams.
e) Įjungti pavojaus signalizaciją ir pagal laivo nepaprastųjų situacijų planą paskelbti pranešimą „Piratų antpuolis“ (angl. Pirate Attack, PA).
f) VHF kanalu Nr. 16 (ir atsarginiu kanalu Nr. 08, kurio klausosi karinių pajėgų daliniai) perduoti nelaimės signalą Mayday. Nelaimės pranešimą, priklausomai nuo aplinkybių, išsiųsti skaitmenine atrankine iškvieta (angl. Digital Selective Calling, DSC) ir per „Inmarsat-C“. Užmegzti ryšį telefonu su Dubajaus UKMTO.
g) Keičiant kursą ir, jei įmanoma, didinant greitį, neleisti prie laivo priartėti skifais (1). Įsilaipinti į laivą piratams ypač sunku, jei:
i) |
plaukiama didesniu kaip 15 mazgų greičiu; |
ii) |
manevruojama; kapitonams rekomenduojama kuo anksčiau imtis mažų nenutrūkstamų zigzaginių manevrų išlaikant greitį, kad įsilaipinti į laivą būtų kuo sunkiau. Patartina siekti, kad bangų arba vėjo poveikis piratams būtų kuo didesnis, taip pat laivapriekio ir laivagalio bangomis trukdyti piratų laivams priplaukti prie borto. Kapitonai ir budėtojų viršininkai turėtų žinoti laivo valdymo ir manevravimo savybes. Reikėtų ypač atsižvelgti į skirtingų vairavimo įsakymų įtaką ir jų poveikį laivo greičiui. |
h) Pradėti gintis gaisrinio siurblio priemonėmis.
i) Patartina įjungti į priekį nukreiptus denio žiburius, kad į jūsų laivą būtų atkreiptas dėmesys, o atvykstančioms karinėms pajėgoms būtų lengviau tiksliai atpažinti užpultą laivą.
j) Pagal laivo nepaprastųjų situacijų planą surinkti visą likusią įgulą.
7.
a) Kol piratai nepateko ant tiltelio, pranešti Dubajaus UKMTO ir, jei lieka laiko, kompanijai.
b) Nesipriešinti; pasipriešinimas gali paskatinti smurtą ir gali nukentėti įgulos nariai.
c) Jei nuo tiltelio arba iš mašinų skyriaus įgulą tenka evakuoti, pagrindinis variklis turėtų būti sustabdytas; jei įmanoma, laivo judėjimas iš inercijos turėtų būti sustabdytas, o laivas nuvestas toliau nuo kitų laivų.
d) Laikytis rimties ir visiškai paklusti piratams.
e) Užtikrinti, kad visa įgula, išskyrus tiltelio komandą, liktų vienoje vietoje.
f) Jei įgula užrakintoje „priedangoje“, užtikrinti, kad viduje būtų apsaugos priemonės, jei piratai bandytų išlaužti įėjimą. Laikytis toliau nuo įeigos vietų arba durų ir iliuminatorių arba langų, netrukdyti mėginimams įsilaužti. „Priedangoje“ esančiomis nepaprastųjų situacijų komunikacijos priemonėmis palaikyti ryšį su kompetentingomis tarnybomis.
8.
a) Įgula turėtų būti įspėta NENAUDOTI fotoaparatų su blykstėmis vykstant kariniams veiksmams.
b) Jei karinis personalas imtųsi veiksmų laive, visas personalas turėtų priglusti prie denio, galvas abejomis rankomis užsidengti taip, kad būtų aišku, jog rankose nieko nėra.
c) Būti pasirengus atsakyti į klausimus apie tapatybę ir statusą laive.
d) Prisiminti, kad ne visų regione veikiančių karinių jūrų pajėgų dalinių darbo kalba yra anglų kalba.
e) Karinės pajėgos gali iš pradžių suimti visus sutiktus asmenis. Tokia tvarka įprasta. Būtina informuoti ir parengti laivo personalą, kad šis žinotų apie suėmimą ir visiškai bendradarbiautų pirmaisiais karinių veiksmų laive etapais.
9.
a) Po piratų antpuolio arba pastebėjus įtartiną veiklą ypač svarbu, kad išsami įvykio ataskaita būtų pateikta MSCHOA, Dubajaus UKMTO ir IMB.
b) Taip bus užtikrinta, kad piratų veikla bus išsamiai išnagrinėta ir nustatytos jos tendencijos, taip pat remiantis tokiomis ataskaitomis bus įvertinta piratų technika arba taktikos pokyčiai ir bus užtikrinta, kad netoliese plaukiantys prekybos laivai būtų tinkamai įspėti.
c) Todėl kapitonų prašoma užpildyti C priede pateiktą standartinį piratavimo pranešimo blanką.
Rekomenduojamų veiklos metodų atnaujinimas
1. |
Tikimasi, kad šie rekomenduojami veiklos metodai bus periodiškai atnaujinami remiantis praktine veikla ir gauta patirtimi. Šį dokumentą pasirašiusios šalys stengsis susitikti reguliariai, kad atnaujintų šiuos rekomenduojamus veiklos metodus ir savo atitinkamiems nariams ir kitoms suinteresuotosioms organizacijoms išplatintų pakeitimus. |
2. |
Jei kiltų abejonių, duomenų ieškokite MSCHOA interneto svetainėje, kurioje bus nuolat skelbiama papildoma susijusi informacija (įspėjus, kad tokią informaciją patvirtino ne visos pirmiau išvardytos organizacijos). |
(1) Jei pavyksta laimėti laiko kol atvyks karinės pajėgos, piratai dažnai nutraukia savo antpuolį. Todėl ypač svarbu užsiregistruoti MSCHOA, laikytis plaukimo vilkstine tvarkaraščių ir pranešti naujausias savo koordinates Dubajaus UKMTO; taip užtikrinama didesnė tikimybė, kad užpuolus piratams karinės pajėgos bus netoli ir galės suteikti pagalbą.
A PRIEDAS
ŽODYNĖLIS
Veiklą derinančių organizacijų funkcijos ir tarpusavio ryšiai.
EUNAVFOR
EUNAVFOR – Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centro (MSCHOA) koordinavimo tarnyba. Visą informaciją ir kontaktinę informaciją galima rasti MSCHOA interneto svetainėje.
Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centras (MSCHOA)
Afrikos Kyšulio jūrininkystės saugumo centrą įsteigė Europos Sąjunga, įgyvendindama Europos saugumo ir gynybos politikos iniciatyvą, kuria siekiama kovoti su piratavimu prie Afrikos Kyšulio. Ši veikla pradėta 2008 m. rugsėjo mėn. įsteigus koordinavimo grupę ES NAVCO. Briuselyje veikianti koordinavimo grupė užmezgė ryšius su daugeliu jūrininkystės sektoriaus atstovų ir užtikrino koordinavimą su regione veikiančiomis ES pajėgomis. 2008 m. lapkričio mėn. Europos Sąjungos Taryba, siekdama didinti laivybos prie Somalio krantų saugumą, žengė dar vieną svarbų žingsnį – sudarė karines jūrų pajėgas ES NAVFOR ATALANTA, kad būtų užkirstas kelias piratų antpuoliams, jie būtų atgrasyti ir būtų padedama užtikrinti regione plaukiojančio prekybos laivyno apsaugą.
Jungtinės Karalystės jūrų prekybos organizacija (Dubajaus UKMTO)
Jungtinės Karalystės jūrų prekybos organizacijos (Dubajaus UKMTO) biuras Dubajuje veikia kaip jūrininkystės sektoriaus ir Jungtinių karinių pajėgų (CMF) ryšių centras. Be to, Dubajaus UKMTO tvarko savanoriškojo pranešimo sistemą, pagal kurią prekybos laivai, plaukiantys rajonu tarp Sueco kanalo, 78° Rytų ilgumos ir 10° Pietų platumos, skatinami siųsti kasdienines ataskaitas, kuriose nurodytos jų koordinatės ir numatomas atplaukimo į kitą uostą laikas. Vadinasi, Dubajaus UKMTO stebi laivus, o buvimo vietos informacija perduodama į CMF ir ES štabus. Aktuali ir būtina informacija, nuo kurios priklauso prekybinių laivų eismas, gali būti tiesiogiai perduodama į laivus, o ne į kompanijų biurus, todėl į visus įvykius reaguojama greičiau ir sutaupoma laiko.
Norėdami gauti daugiau informacijos arba dalyvauti savanoriškojo pranešimo sistemoje, kreipkitės į Dubajaus UKMTO e. paštu UKMTO@eim.ae
B PRIEDAS
Naudinga kontaktinė informacija
Dubajaus UKMTO
E. paštas |
UKMTO@eim.ae |
Telefonas |
+ 971 505523215 |
Mob. tel. |
|
Faksas |
+ 971 43065710 |
Teleksas |
(51) 210473 |
MSCHOA
Per ataskaitų teikimo svetainę |
www.mschoa.org |
Telefonas |
+ 44 (0) 1923958545 |
Faksas |
+ 44 (0) 1923958520 |
E. paštas |
postmaster@mschoa.org |
IMB PRC
E. paštas |
piracy@icc-ccs.org |
Telefonas |
+ 60 320310014 |
Mob. tel. |
|
Faksas |
+ 60 320785769 |
Teleksas |
MA34199 IMBPC1 |
MARLO
E. paštas |
Marlo.bahrain@me.navy.mil |
Telefonas |
+ 973 17853927 |
Mob. tel. |
+ 973 39442117 |
C PRIEDAS
PASEKMIŲ ATASKAITA. PIRATŲ ANTPUOLIO ATASKAITA
Papildomi patarimai žvejybos laivams, pridedami prie piratų atgrasymo Adeno įlankoje ir prie Somalio krantų geriausių metodų
I. Rekomendacijos laivams žvejybos zonose
1. |
Ne Somalio žvejybos laivai turėtų vengti veiklos prie Somalio kranto arba plaukti arčiau kaip per 200 jūrmylių nuo jo, nesvarbu, ar jie turi tam išduotą leidimą, ar ne. |
2. |
Žvejybos nepradėti, jei radaras rodo neatpažintus laivus. |
3. |
Pastebėjus piratų paprastai naudojamus poliesterinius skifus, visu greičiu judėti nuo jų prieš vėją ir bangas, kad plaukti skifais būtų kuo sunkiau. |
4. |
Vengti sustoti naktį, neprarasti budrumo, budėti ant tiltelio, denyje ir mašinų skyriuje. |
5. |
Žvejojant, kai laivas labiau pažeidžiamas, neprarasti budrumo ir stebėti radarą, kad apie gresiantį piratų antpuolį kompetentingoms tarnyboms būtų pranešta kuo anksčiau. |
6. |
Plaukiant naktį naudoti tik privalomuosius navigacinius ir saugos žiburius, kad žiburių švytėjimas nepriviliotų piratų, kurie kartais tiesiog tykoja valtyse be radarų. |
7. |
Kol žvejojantis laivas dreifuoja naktį, eiti sargybą ant tiltelio, denyje ir mašinų skyriuje. Naudoti tik privalomuosius navigacinius ir saugos žiburius. Turi būti pasiruošta variklį paleisti nedelsiant. |
8. |
Laikytis toliau nuo neatpažintų laivų. |
9. |
Kuo mažiau naudoti VHF ryšį, kad piratai neišgirstų pokalbių ir kad būtų kuo sunkiau nustatyti laivo buvimo vietą. |
10. |
Jei virš rajono skraido jūrų patruliavimo orlaiviai, įjungti AIS, kad būtų lengviau atpažinti ir stebėti laivus. |
II. Atpažintis
1. |
Kapitonams primygtinai rekomenduojama savo žvejybos laivus registruoti MSCHOA visą veiklos prie Somalio krantų laikotarpį. Registruojantis turėtų būti perduodamas visų laivo įgulos narių sąrašas ir, jei įmanoma, informuojama apie numatytą laivo veiklą. |
2. |
Surengti mokymą prieš plaukimą rajonu arba žvejybą jame. |
3. |
Jei laive įrengti laivo stebėjimo sistemos (angl. Vessel Monitoring System, VMS) prietaisai, kapitonas turi suteikti MSCHOA prieigą prie VMS duomenų. |
4. |
Žvejybos laivai turėtų vengti plaukti tais rajonais, kuriuose, kaip jiems pranešta, pastebėta įtariamų piratų laivų-bazių, ir naudoti visas priemones, kad kuo anksčiau pastebėtų bet kokį įtartinų didelių arba mažų laivų judėjimą. |
5. |
Gavę užklausas iš orlaivių arba iš laivų, dalyvaujančių operacijoje „Atalanta“ arba kitose tarptautinėse arba nacionalinėse kovos su piratavimu operacijose, žvejybos laivai turėtų visada pranešti savo atpažinties duomenis. |
6. |
Karo, prekybos ir žvejybos laivai turėtų nedelsiant atsakyti į visas atpažinties užklausas, gautas iš žvejybos laivo, prie kurio jie artėja (kad būtų lengviau kuo anksčiau imtis antpuolio išvengimo priemonių, ypač jei laivas žvejoja). |
III. Piratų antpuolio atveju
1. |
Apie piratų antpuolį arba pastebėtus įtartinus laivus pranešti kompetentingoms tarnyboms (UKMTO ir MSCHOA) ir likusiems laivyno laivams. |
2. |
Pranešti krante esančio kapitono padėjėjo, kurio laivo išmanymas padėtų sėkmingai įvykdyti karinius veiksmus, kontaktinius duomenis. |
3. |
Nuo denio ir marsinės aikštelės evakuoti visą personalą. |
4. |
Jei piratai perėmė laivo valdymą, o gaubiamasis tinklas išmestas, pasistengti, kad piratai leistų tinklą įtraukti. Jei gaubiamąjį tinklą leista įtraukti, laikytis jo sudėjimo instrukcijų ir paaiškinti, kaip veikia mechanizmai, siekiant išvengti nesusipratimų. |