ISSN 1725-5120 |
||
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267 |
|
![]() |
||
Leidimas lietuvių kalba |
Teisės aktai |
47 tomas |
Turinys |
|
I Aktai, kuriuos skelbti privaloma |
Puslapis |
|
|
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
2004 m. rugpjūčio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1450/2004, įgyvendinantis Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1608/2003/EB dėl Bendrijos inovacijų statistikos rengimo ir plėtros ( 1 ) |
|
|
|
|
|
II Aktai, kurių skelbti neprivaloma |
|
|
|
Taryba |
|
|
* |
||
|
|
Komisija |
|
|
* |
|
|
|
(1) Tekstas svarbus EEE |
LT |
Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį. Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
I Aktai, kuriuos skelbti privaloma
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/1 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1446/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
nustatantis kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 3223/94 dėl vaisių ir daržovių importo taisyklių (1), ypač į jo 4 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1) |
Vadovaujantis Urugvajaus raundo daugiašalių prekybos derybų rezultatais Reglamentas (EB) Nr. 3223/94 numato kriterijus, pagal kuriuos Komisija nustato standartines importo vertes iš trečiųjų šalių importuojamiems jo priede išvardintiems produktams ir laikotarpiams. |
(2) |
Laikantis aukščiau nurodytų kriterijų, standartinės importo vertės turi būti nustatytos tokios, kaip nurodyta šio reglamento priede, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 3223/94 4 straipsnyje nurodytos standartinės importo vertės nustatomos šio reglamento priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2004 m. rugpjūčio 14 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
Generalinis direktorius žemės ūkio reikalams
(1) OL L 337, 1994 12 24, p. 66. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1947/2002 (OL L 299, 2002 11 1, p. 17).
PRIEDAS
prie 2004 m. rugpjūčio 13 d. Komisijos reglamento, nustatančio kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą
(EUR/100 kg) |
||
KN kodas |
Trečiosios šalies kodas (1) |
Standartinė importo vertė |
0707 00 05 |
052 |
92,6 |
999 |
92,6 |
|
0709 90 70 |
052 |
78,8 |
999 |
78,8 |
|
0805 50 10 |
382 |
55,0 |
388 |
51,3 |
|
508 |
46,6 |
|
524 |
62,3 |
|
528 |
60,2 |
|
999 |
55,1 |
|
0806 10 10 |
052 |
95,4 |
204 |
87,5 |
|
220 |
100,7 |
|
400 |
179,8 |
|
624 |
139,6 |
|
628 |
137,6 |
|
999 |
123,4 |
|
0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 |
388 |
76,7 |
400 |
104,4 |
|
404 |
117,3 |
|
508 |
69,7 |
|
512 |
88,3 |
|
528 |
108,5 |
|
720 |
46,7 |
|
800 |
167,5 |
|
804 |
77,2 |
|
999 |
95,1 |
|
0808 20 50 |
052 |
141,8 |
388 |
95,3 |
|
528 |
87,0 |
|
999 |
108,0 |
|
0809 30 10, 0809 30 90 |
052 |
150,2 |
999 |
150,2 |
|
0809 40 05 |
052 |
101,8 |
066 |
32,0 |
|
093 |
41,6 |
|
094 |
33,4 |
|
400 |
240,6 |
|
624 |
135,6 |
|
999 |
97,5 |
(1) Šalių nomenklatūra yra nustatyta Komisijos Reglamentu (EB) Nr. 2081/2003 (OL L 313, 2003 11 28, p. 11). Kodas „999“ žymi „kitą kilmę“.
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/3 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1447/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo išaugintos lašišos importui
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3285/94 (1) dėl bendrų importo taisyklių ir Reglamento (EB) Nr. 518/94 panaikinimo su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2474/2000 (2), ypač į jo 6 ir 8 straipsnius,
atsižvelgdama į 1994 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 519/94 (3) dėl bendrų importo iš tam tikrų trečiųjų šalių taisyklių ir Reglamentų (EEB) Nr. 1765/82, (EEB) Nr. 1766/82 ir (EEB) Nr. 3420/83 panaikinimo su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 247/2003 (4), ypač į jo 5 ir 6 straipsnius,
pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, įsteigtu pagal Reglamento (EB) Nr. 3285/94 ir (EB) Nr. 519/94 4 straipsnius,
kadangi:
1. TVARKA
(1) |
2004 m. vasario 6 d. Airija ir Jungtinė Karalystė pranešė Komisijai, jog, atsižvelgiant į išaugintos Atlanto lašišos importo tendencijas, reikėtų patvirtinti apsaugos priemones, numatytas Reglamentuose (EB) Nr. 3285/94 ir Nr. 519/94; be to, valstybės pateikė informaciją apie turimus įrodymus, pateiktus remiantis Reglamento (EB) Nr. 3285/94 10 straipsniu ir Reglamento (EB) Nr. 519/94 8 straipsniu, ir pasiūlė Komisijai imtis apsaugos priemonių, remiantis minėtų reglamentų nuostatomis. |
(2) |
Airija ir Jungtinė Karalystė pateikė įrodymų, jog išaugintos Atlanto lašišos importas į Europos bendriją sparčiai didėja tiek kiekiu, tiek santykiu su Bendrijos gamyba ir vartojimu. |
(3) |
Valstybės pareiškėjos tvirtino, jog išaugintos Atlanto lašišos importo augimas, be kita ko, neigiamai įtakojo tapačių ar tiesiogiai konkuruojančių Bendrijos produktų kainas, taip pat sumažino Bendrijos gamintojams priklausančią rinkos dalį, dėl to Bendrijos gamintojai patyrė žalą. |
(4) |
Airija ir Jungtinė Karalystė pažymėjo, jog, remiantis Bendrijos gamintojų pateikta informacija, Europos bendrijai vilkinant patvirtinti apsaugos priemones, bus patirta sunkiai atlyginama žala, todėl priemonės turi būti patvirtintos kuo įmanoma skubiau. |
(5) |
Komisija informavo visas valstybes nares apie susidariusią padėtį ir aptarė su jomis importo sąlygas, tendencijas bei rimtos žalos įrodymus, taip pat įvairiausius ekonominės ir prekybinės situacijos aspektus aptariamojo Bendrijos produkto atžvilgiu. |
(6) |
2004 m. kovo 6 d. Komisija pradėjo tyrimą dėl rimtos žalos ar jos grėsmės, kurią Bendrijos tapačių ar tiesiogiai konkuruojančių produktų gamintojams kelia importuojamas produktas, kuris šiuo atveju yra išauginta lašiša, įskaitant filė, šviežią, atvėsintą ar šaldytą žuvį (toliau – aptariamasis produktas) (5). |
(7) |
Komisija oficialiai informavo eksportuojančius gamintojus ir importuotojus, taip pat jiems atstovaujančias asociacijas, eksportuojančių šalių atstovus ir Bendrijos gamintojus apie vykdomą tyrimą. Komisija išsiuntė klausimynus visoms šioms šalims, taip pat Bendrijos lašišos augintojams atstovaujančioms asociacijoms bei šalims, kurios pareiškė susidomėjimą per laikotarpį, nustatytą Pranešime apie tyrimą. Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 519/94 5 straipsnį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 3285/94 6 straipsnį Komisija tiesiogiai suinteresuotoms šalims suteikė galimybę išsakyti savo nuomonę raštu ir prašyti surengti klausimo svarstymą. |
(8) |
Savo pastabas raštu pateikė tam tikros vyriausybės, tam tikri eksportuojantys gamintojai ir jiems atstovaujančios asociacijos, Bendrijos gamintojai, tiekėjai, perdirbėjai ir importuotojai bei jiems atstovaujančios asociacijos. Šalių pastebėjimai pateikti žodžiu ir raštu buvo apsvarstyti ir į juos buvo atsižvelgta formuojant preliminarias išvadas. Visa informacija, kuri buvo laikoma būtina, rengiant preliminarias išvadas, buvo surinkta ir patikrinta. Patikrinimai buvo surengti aštuonių Bendrijos gamintojų buveinėse. |
(9) |
Visos šalys buvo informuotos apie esminius faktus ir svarstymus, kurių pagrindu buvo ketinama taikyti laikinąsias apsaugos priemones ir nustatyti jų formą. Šalims buvo suteikta galimybė teikti pastabas, kurios buvo apsvarstytos ir, jei tinkama, į jas buvo atsižvelgta rengiant preliminarias išvadas. |
2. BENDRADARBIAUJANČIŲ ŠALIŲ SĄRAŠAS
3. APTARIAMASIS PRODUKTAS
(10) |
Produktas, apie kurį buvo informuota Komisija, nurodant, jog jo importo tendencijos skatina taikyti apsaugos priemones, yra išauginta Atlanto lašiša, įskaitant filė, šviežią, atvėsintą ar šaldytą žuvį. |
(11) |
Manoma, jog aptariamojo produkto apribojimas išauginta Atlanto lašiša yra pernelyg siauras aptariamojo produkto apibrėžimas. Vertinant fizines skirtingų lašišos rūšių savybes (dydį, formą, skonį ir t. t.), gamybos procesą ir visų išaugintos lašišos tipų pakeičiamumą vartotojo požiūriu, manoma, jog visa išauginta lašiša yra vienas produktas. Be to, nors išauginta lašiša yra parduodama skirtingai paruošta (išskrosta žuvis, išskrosta žuvis be galvos, filė), visos šios skirtingai paruoštos žuvys yra skirtos tam pačiam galutiniam vartojimui ir lengvai gali pakeisti viena kitą. |
(12) |
Kelios šalys pareiškė, jog šaldyta lašiša yra kitoks nei šviežia lašiša produktas, todėl neturi būti priskiriama prie aptariamojo produkto. Viena šalis pažymėjo, jog perdirbėjai teikia pirmenybę šaldytai lašišai, tuo tarpu vartotojai yra linkę rinktis šviežią žuvį. Kita šalis pažymėjo, jog ji yra netinkama žaliava lašišos rūkymui. Nustatyta, jog šie pareiškimai nėra pagrįsti. Perdirbėjai naudoja tiek šviežią, tiek šaldytą išaugintą lašišą, be to, nustatyta, jog bet kokie skirtumai yra nereikšmingi. Nustatyta, jog abiems būdais paruošta žuvis yra skirta tam pačiam galutiniam vartojimui. Todėl šis argumentas buvo atmestas. |
(13) |
Todėl nustatyta, kad išauginta (ne laukinė) lašiša (įskaitant šviežią, atvėsintą ar šaldytą žuvį), nors ir skirtingai paruošta, yra vienas produktas. Šiuo metu ji klasifikuojama pagal KN kodus ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 ir ex 0304 20 13. |
4. TAPATŪS ARBA TIESIOGIAI KONKURUOJANTYS PRODUKTAI
(14) |
Komisija surengė preliminarų tyrimą, siekdama nustatyti, ar Bendrijos gamintojų gaminamas produktas (toliau – tapatus produktas) yra tapatus arba tiesiogiai konkuruojantis su aptariamuoju importuotu produktu. |
(15) |
Rengiant preliminarų sprendimą buvo atsižvelgta į šias preliminarias išvadas. |
(16) |
|
(17) |
Todėl pagal preliminariai pasiektą išvadą importuotas produktas ir Bendrijos produktas yra tapatūs arba tiesiogiai konkuruojantys. |
5. IMPORTAS
5.1. Importo padidėjimas
5.1.1. Įžanga
(18) |
2000–2003 m. laikotarpio duomenų pagrindu Komisija surengė preliminarų tyrimą, kurio metu buvo nagrinėjamas importas per paskutinį laikotarpį, apie kurį turima pakankamai duomenų, siekiant nustatyti, ar aptariamojo produkto importo į Bendriją padidėjimas, tiek kiekiu, tiek santykiu su bendra Bendrijos gamyba, ir (arba) tokio importo sąlygos kelia ar gali sukelti rimtą žalą Bendrijos gamintojams. Viena šalis pareiškė, jog importo padidėjimą nulėmė laukinės lašišos importo įtraukimas į duomenis apie importą. Eurostato duomenyse laukinė ir išauginta lašišos neišskiriamos. Tačiau turimi duomenys (JAV ir Kanados eksporto statistika) parodo, jog laukinės lašišos importas į Bendriją yra nedidelis ir bet kuriuo atveju šis importas 2000–2003 m. laikotarpyje sumažėjo. Viena šalis taip pat pažymėjo, jog 2000 m. yra netinkami atskaitai, nes tais metais lašišos kainos buvo neįprastai didelės. Tačiau nagrinėjimas remiasi pagrindiniais įvykiais pastaruoju atskaitos laikotarpiu ir atskaitos metų pakeitimas 1999–2001 m. neįtakotų šio nagrinėjimo išvadų. |
(19) |
Preliminarios toliau nurodytos išvados yra parengtos pagal 2000–2003 m. duomenis. |
5.1.2. Importo apimtys
(20) |
Importas padidėjo nuo 372 789 tonų 2000 m. iki 455 948 tonų 2003 m., tai yra, 22 %. Nuo 2002 m. iki 2003 m. importas padidėjo 15 %. |
(21) |
Palyginti su Bendrijos gamyba, importas smuko nuo 254 % 2000 m. iki 235 % 2001 m., tačiau vėliau augo ir 2003 m. jau siekė 252 %. |
(22) |
Ketvirčių rodikliai 2002 m. ir 2003 m. parodo, jog 2003 m. ketvirčio importas buvo didesnis nei atitinkamais 2002 m. ketvirčiais, o sparčiausiai importas augo (prieaugis iki 20,8 %) antrąjį 2003 m. pusmetį. Šaltinis: Eurostatas.
|
5.1.3. Išvada
(23) |
Pagal 2000–2003 m. importo duomenis preliminariai sprendžiama, jog importo augimas pastaruoju metu buvo ypač netikėtas ir staigus tiek kiekybine išraiška, tiek santykiu su gamyba. |
5.2. Importo kainos
(24) |
Tyrimo metu pagal Eurostato duomenis taip pat įvertintos importo sąlygos. Į duomenis yra įtrauktas nedidelis laukinės lašišos kiekis, tačiau nemanoma, jog tai turėjo reikšmingesnio poveikio kainoms. |
(25) |
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, jog nuo 1997 m. rugsėjo iki 2003 m. gegužės nemažai išaugintos lašišos iš Norvegijos importo daliai (Norvegijos išaugintai lašišai tenka apie 55 % Bendrijos rinkos) buvo taikoma minimali importo kaina. 2002 m. tam tikrų Norvegijos eksportuojančių gamintojų minimalios importo kainos įsipareigojimų pažeidimai pradėjo kenkti šios priemonės veiksmingumui ir nulėmė kainų smukimą. 2002 m. gruodį buvo paskelbta apie siūlomą antidempingo ir kompensacinio muito priemonių, taikomų importui iš Norvegijos, nutraukimą, ir šios priemonės buvo nutrauktos 2003 m. gegužę. Importo kainų smukimą 2002 m. ir 2003 m. pirmąjį pusmetį iš dalies nulėmė kai kurių Norvegijos eksportuotojų minimalios importo kainos įsipareigojimų pažeidimai arba savanoriškas atsisakymas nuo šių įsipareigojimų. |
(26) |
Nuo 2000 m. iki 2003 m. importo kainos krito 28,5 %. Šis smukimas laikomas normaliu kainų svyravimu rinkoje, nes nuosmukis apskaičiuotas absoliučia išraiška, o eksportuojantys gamintojai 2000 m. ypač didelio pelno negavo, tuo tarpu gamybos kaštai 2000–2003 metais mažėjo nežymiai.
|
(27) |
Pastaruosius kainų pokyčius daug aiškiau parodo ketvirčių duomenys. Importo kainos, kurios 2002 metais buvo palyginti stabilios ir siekė apie 2,83–2,93 euro, kitais metais importo kainos krito nuo 2,87 euro pirmąjį 2003 m. ketvirtį iki 2,24 euro 2003 m. trečiąjį ketvirtį, o ketvirtąjį tų pačių metų ketvirtį ūgtelėjo iki 2,48 euro. Šaltinis: Eurostatas.
|
(28) |
Eurostat dar nepateikė visiškai patikimų 2004 m. pirmojo ketvirčio duomenų, tačiau šiuo metu turima informacija parodo, jog 2004 m. pirmąjį ketvirtį kainos išaugo iki vidutiniškai 2,53 euro už kilogramą. Ši kaina yra šiek tiek mažesnė už 2003 m. vidurkį, o naujausi turimi duomenys parodo, jog kainos vėl pradeda pamažu smukti. Nors kai kurios šalys tvirtina, jog ateinančiais mėnesiais kainos padidės, šios prognozės nepasiteisino ir pramonės šaltiniai eksportuojančiose šalyse iš tikrųjų patvirtina, jog dabartinės kainos yra ypač nedidelės ir artimiausiu metu neaugs. |
5.3. Importo rinkos dalis
(29) |
Importo rinkos dalis sumažėjo nuo 73,5 % 2000 m. iki 71,9 % 2001 m., o 2002 m. išliko pakankamai stabili (72 %). 2003 m. importo rinkos dalis padidėjo nuo 72,0 % 2002 m. iki 75,0 %, tai yra, prieaugis siekė 3 procentinius punktus, o rinkos dalis padidėjo labiausiai per visą atskaitos laikotarpį.
|
6. BENDRIJOS GAMINTOJŲ APIBRĖŽIMAS
(30) |
Beveik visa aptariamojo produkto gamyba Bendrijoje tenka Škotijai ir Airijai, tačiau ir Prancūzijoje yra du gamintojai, ir mažiausiai vienas yra Latvijoje. |
(31) |
2003 m. bendra aptariamojo produkto gamyba Bendrijoje siekė 180 593 tonų, iš kurių gamintojams, kurie bendradarbiavo su Komisija preliminariame tyrimo etape, tenka 85 231 tonų, tai yra, 47 % visos Bendrijos gamybos. Pagal Reglamento (EB) Nr. 3285/94 5 straipsnio 3 dalies c punkto ir Reglamento (EB) Nr. 519/94 15 straipsnio 1 dalies nuostatas, šie gamintojai sudaro didžiąją dalį bendros Bendrijos gamybos. Toliau šie gamintojai bendrai laikomi Bendrijos gamintojais. |
7. NENUMATYTI ĮVYKIAI
(32) |
2002 m. pabaigoje Norvegija prognozavo, jog 2003 m. bendra šalies lašišų gamyba sieks apie 446 tūkst. tonų. Iki 2003 m. vasario Kontali Analyse (pramonės informacijos tiekėja) prognozavo 475 tūkst. tonų gamybą, kuri 30 tūkst. tonų viršijo Norvegijos gamybą 2002 m., tačiau buvo manyta, jog didžioji dalis šio prieaugio bus nukreipta į besivystančias rinkas, įskaitant Rusiją ir Lenkiją, taip pat į Tolimųjų Rytų rinkas, įskaitant Japoniją, Honkongą, Taivanį ir Kiniją. Importo į Tolimuosius Rytus augimas buvo neigiamas nuo 2000 m., tačiau įžengdama į Kinijos rinką Norvegija tikėjosi iki 2003 m. įveikti šį nuosmukį. |
(33) |
2003 m. Norvegijos gamyba siekė 509 tūkst. tonų (maždaug 63 tūkst. tonų daugiau nei prognozavo Norvegijos vyriausybė) ir buvo 6 % didesnis už Kontali gamybos prognozę. Be to, gamyba 64 tūkst. tonų (arba 14 %) viršijo Norvegijos gamybą 2002 m. Tuo pačiu metu, priešingai nei tikėtasi, pardavimų Tolimiesiems Rytams smukimas dar labiau padidėjo ir siekė -6,0 %. Be to, augimas besivystančiose rinkose taip pat sulėtėjo – nuo 47 % iki 32 % Rusijos atveju ir nuo 50 % iki 30 % Europos valstybių už Bendrijos ribų atveju. Bendras pasaulinis vartojimas padidėjo vos 6 %, tuo tarpu 2002 m. prieaugis siekė 9 %, o 2001 m. – 14 %. Ši, kaip paaiškėjo, klaidinga gamybos prognozė, taip pat pasaulio vartojimo pokyčiai, buvo visiškai nenumatyti. |
(34) |
Atitinkamai, Norvegija susidūrė su rimta perteklinės gamybos problema, kurią ji bandė įveikti. 2003 m. rugpjūtį, siekdami pašalinti perteklinį produkto kiekį iš rinkos, tam tikri Norvegijos gamintojai svarstė galimybę sušaldyti 30 tūkst. tonų išaugintos lašišos. Tačiau vėliau šios minties buvo atsisakyta, o pasiūla rinkoje ir toliau liko perteklinė. |
(35) |
2002 m. gruodį Komisija viešai paskelbė pasiūlymą atsisakyti Norvegijai taikomų antidempingo ir antisubsidijų priemonių, kurios buvo atšauktos 2003 m. gegužę. Didžiąją dalį priemonių sudarė minimalios importo kainos reikalavimas, kuris užtikrino minimalią kainą eksportuojantiems gamintojams. Paskelbus apie siūlomą priemonių atšaukimą, nemažai eksportuojančių Norvegijos gamintojų savanoriškai atsisakė savo įsipareigojimų arba paprasčiausiai liovėsi jų laikęsi. Norvegijos lašišos gamintojai yra rimtai įsiskolinę Norvegijos bankams. Smukus kainoms ir netaikant minimalios importo kainos reikalavimo, bankai, teikiantys paskolas Norvegijos gamintojams, ėmėsi priemonių, kurios leistų sumažinti jų paskolas gamintojams ir pradėjo reikalauti skolų grąžinimo, sukurdami tam tikrą užburtą ratą, dėl kurio padidėjo gamyba, atsirado dar didesnis kainų spaudimas ir padidėjo spaudimas eksportui. Nors, atšaukiant Norvegijai taikytas priemones, buvo tikimasi tam tikro laikino ir nedidelio importo kainų padidėjimo, kainų kritimo mastas (kurį padidino perteklinės gamybos problema) ir užburtas ratas, kuris susiformavo dėl minėtų bankų sistemos priemonių, buvo nenumatyti. |
(36) |
2003 m. Norvegijos krona euro atžvilgiu krito 13 %, Danijos kronos atžvilgiu – 12 %, o Švedijos kronos atžvilgiu – 14 %. Nors valiutų pokyčių buvo tikėtasi, šie smukimai buvo palyginus dideli ir viršijo įprastą valiutos kurso svyravimų intervalą. Nors euro kursas Didžiosios Britanijos svaro atžvilgiu taip pat sustiprėjo, Britanijos svaro kursas smuko tik 6 %, todėl Jungtinėje Karalystėje pagaminta išauginta lašiša euro zonoje buvo brangesnė Norvegijos importo atžvilgiu, palyginti su kainų santykiu metų pradžioje. Pagrindiniai išaugintos Norvegijos lašišos importuotojai Bendrijoje yra Danija, Švedija, Vokietija ir Lenkija. Tačiau nemaža šio importo dalis tiesiogiai transportuojama Bendrijoje į tokias euro zonos šalis, kaip Prancūzija ir Ispanija. Be to, daugiau kaip pusė į Daniją importuotos išaugintos lašišos ir beveik visa į Lenkiją ir kitas naujas valstybes nares importuota lašiša po perdirbimo yra perparduodama euro zonoje. Taigi, Norvegijos kronos smukimas euro atžvilgiu paveikė tiek tiesioginį Norvegijos importą į euro zoną, tiek importą į šalis, įskaitant Daniją ir Lenkiją, kurios perdirba išaugintą lašišą ir parduoda perdirbtą produktą euro zonoje. Šių valiutų pokyčių poveikis turėjo padidinti Europos Bendrijos rinkos patrauklumą eksportuojantiems Norvegijos gamintojams, iš dalies apdraudžiant juos nuo jų kainų eurais ir kronomis smukimo poveikio, taip pat padedant jiems išvengti savo šalies valiuta nominuotų įplaukų iš eksporto smukimo. Tačiau, vieneto kainos smuko net ir Norvegijos kronomis. Tuo pačiu metu dėl šių valiutų pokyčių importuotos lašišos kainos Europos Bendrijoje sumažėjo, o importavimo patrauklumas importuotojams ir naudotojams, tokiems, kaip apdirbamoji pramonė, padidėjo. Taigi, nemaža Norvegijos gamybos pertekliaus dalis buvo eksportuota į Europos Bendriją. |
(37) |
Preliminari analizė parodo, jog tarp nenumatytų įvykių, kurie nulėmė importo padidėjimą, buvo perteklinė gamyba Norvegijoje (nepaisant mažesnės gamybos prognozių), Norvegijos pramonės patirta nesėkmė, siekiant užtikrinti prognozuotą eksporto į rinkas už Bendrijos ribų augimą, nenumatytas Norvegijai taikytų prekybos apsaugos priemonių atšaukimo poveikių mastas, taip pat pirmiau minėtos Norvegijos bankų sistemos priemonės, o taip pat euro sustiprėjimas, kuris padidino Bendrijos rinkos patrauklumą Norvegijos eksportui. Šie įvykiai ir jų poveikis bus ištirti nuodugniau per galutinį šio tyrimo etapą. |
8. RIMTA ŽALA
8.1. Įvadas
(38) |
Siekiant preliminariai nustatyti rimtą žalą, kurią patiria Bendrijos tapataus produkto gamintojai, buvo preliminariai įvertinti visi atitinkamai objektyvaus pobūdžio ir kiekybiškai įvertinami veiksniai, turintys įtakos bendrai padėčiai. Vertinant šias aplinkybes, susijusias su aptariamuoju produktu, buvo įvertinti bendri Bendrijos duomenų apie vartojimą, gamybos pajėgumus, gamybą, pajėgumų išnaudojimą, įdarbinimą, našumą, bendrus pardavimus ir rinkos dalį pokyčiai. Šie bendri duomenys pagrįsti statistine informacija, kurią, atlikdamos išsamius pramonės tyrimus, surinko Jungtinė Karalystė ir Airija. Atskirų bendrovių duomenys parengti pagal bendradarbiaujančių Bendrijos gamintojų pateiktus duomenis apie piniginius srautus, panaudoto kapitalo grąžą, atsargas, kainas, kainų mažinimą ir pelningumą už kiekvienus metus nuo 2000 iki 2003 m. |
(39) |
Reikėtų pažymėti, jog Bendrijos lašišos auginimo pramonėje, kaip ir bet kurioje kitoje pasaulio šalyje, gamybos ciklas yra ilgas ir palyginti nelankstus, ir vartoti tinkama išauginta lašiša turi būti parduota nedelsiant po jos sugavimo, nes gali būti saugoma daugiau nei kelias dienas tiktai tuo atveju, jei yra sušaldyta. Šaldymas yra brangus, be to, Bendrijoje šaldymo pajėgumai yra riboti. Taigi, gamybos lygis turi būti planuojamas mažiausiai prieš dvejus metus ir planai praktiškai negali būti koreguojami. Todėl perteklinės gamybos poveikis gamybai yra pavėluotas, tuo tarpu poveikis kainoms yra nedelsiamas ir esminis. |
8.2. Bendrijos gamintojų padėties analizė
8.2.1. Vartojimas
(40) |
Aptariamojo produkto vartojimas Bendrijoje buvo apytiksliai apskaičiuotas pagal bendros visų Bendrijos gamintojų gamybos rodiklį, taip pat pagal Eurostato skelbiamą aptariamojo produkto bendrą importą į Bendriją, atėmus Europos bendrijos eksportą. |
(41) |
Nuo 2000 m. iki 2003 m. vartojimas Bendrijoje padidėjo 19,7 % nuo 507 705 tonų iki 607 728 tonų. |
(42) |
Reikia pažymėti, jog lašišos kainų lankstumas yra palyginti didelis, todėl vartojimo šuolį 2003 m. galima bent iš dalies susieti su didmeninių kainų smukimu. |
8.2.2. Gamybos pajėgumai ir pajėgumų panaudojimas
(43) |
Išaugintos lašišos gamybą Europos Bendrijoje riboja vyriausybės licencijos, kuriose nustatytas didžiausias gyvos žuvies, kuri gali būti laikoma vandenyje bet kurioje vietoje bet kuriuo metu kiekis. Pateikti gamybos duomenys pagrįsti bendru licencijuotu kiekiu, o ne fiziniais Bendrijos gamintojams priklausančių žuvies auginimo teritorijų laikymo pajėgumais. Licencijų gavimo ir pratęsimo kaštai yra palyginti nedideli, todėl perteklinių pajėgumų išlaikymo kaštai taip pat nėra dideli. |
(44) |
2000–2002 m. gamybos pajėgumai buvo pakankamai stabilūs, tačiau preliminarus tyrimas parodė, jog nuo 2000 iki 2003 m. teoriniai gamybos pajėgumai padidėjo 2,2 %. |
(45) |
Pajėgumų panaudojimas (tai yra, vandenyje esantis žuvies kiekis, palyginti su licencijuotu kiekiu) padidėjo nuo 43 % 2000 m. iki 48 % 2001 m., o vėliau stabiliai augo iki 2003 m., kai pasiekė 52 %. Šis augimas parodo, jog nuo 2000 iki 2003 m. gamyba padidėjo 23 %, tuo tarpu licencijuoti pajėgumai išaugo vos 2,2 %. |
8.2.3. Gamyba
(46) |
Gamyba (apskaičiuota pagal sugautos žuvies kiekius) padidėjo 23 % nuo 146 664 tonų 2000 m. iki 180 593 tonų 2003 metais, o per vienerius metus prieaugis siekė 7 %. |
(47) |
Reikia pažymėti, jog dėl ilgo gamybos ciklo gamyba planuojama mažiausiai prieš dvejus metus, be to, pradėjus gamybos ciklą, gamybos lygių koreguoti negalima, išskyrus pačią gamybos ciklo pradžią ir pabaigą. |
8.2.4. Įdarbinimas
(48) |
Įdarbinimas, susijęs su aptariamuoju produktu, krito 6 % nuo 1 269 2000 m. iki 1 193 2003 m. 2001 m. įdarbinimas sumažėjo, tačiau 2002 m. iš dalies atsigavo, o 2003 m. praktiškai nekito. |
8.2.5. Našumas
(49) |
Atskaitos laikotarpiu našumas nuolat didėjo, pakildamas nuo 115 tonų 2000 m. iki 151 tonos 2003 m. Didėjimas susijęs su vis dažniau naudojamomis automatizuotomis šėrimo sistemomis ir kitais darbo išteklius taupančiais prietaisais, taip pat su poreikiu mažinti kaštus, atsižvelgiant į didėjančius finansinius nuostolius. |
8.2.6. Pardavimai
(50) |
2000–2002 m. Bendrijos gamintojų tapataus produkto pardavimai padidėjo 14,3 nuo 134 916 tonų iki 154 171 tonų. Tuo pačiu metu vartojimas padidėjo 8,5 %. Nuo 2002 iki 2003 m. Bendrijos gamintojų pardavimai smuktelėjo 1,6 % nuo 154 171 iki 151 780 tonų, tuo tarpu vartojimas šiuo laikotarpiu padidėjo 10,3 %. |
8.2.7. Rinkos dalis
(51) |
Bendrijos gamintojų rinkos dalis padidėjo nuo 26,5 % 2000 m. iki 28,1 % 2001 m. ir 2002 m. išliko maždaug tokiame pačiame lygyje, tuo tarpu 2003 m. smuko 3 procentiniais punktais iki 25,0 %, tai yra, krito žemiausiai per visą atskaitos laikotarpį. Smukimas sietinas su importo 2003 m. augimu tiek absoliučia išraiška, tiek santykiu su vartojimu. |
8.2.8. Piniginiai srautai
(52) |
Piniginiai srautai gali būti nagrinėjami tiktai aptariamąjį produktą gaminančių bendradarbiaujančių bendrovių lygyje, o ne vien tik sąsajoje su aptariamuoju produktu. Todėl šis rodiklis buvo laikomas mažiau reikšmingu, palyginti su kitais nurodytais rodikliais. Vis dėlto skaičiavimai parodo, jog piniginiai srautai buvo neigiami 2001–2003 m. |
8.2.9. Panaudoto kapitalo grąža (ROCE)
(53) |
ROCE taip pat gali būti nagrinėjama tiktai aptariamąjį produktą gaminančių bendradarbiaujančių bendrovių lygyje, o ne vien tik sąsajoje su aptariamuoju produktu. Todėl šis rodiklis buvo laikomas mažiau reikšmingu, palyginti su kitais nurodytais rodikliais. Visgi skaičiavimai parodė, jog ROCE krito nuo 34 % 2000 m. iki beveik nulio 2001 ir 2002 m., o 2003 m. krito iki -20 %. |
8.2.10. Tapataus produkto kaina
(54) |
Vidutinė tapataus produkto kaina nuo 2000 iki 2003 m. krito 20,3 %, kainoms smunkant per visą šį laikotarpį. 2003 m. kainos pasiekė žemiausią lygį (2,79 euro už kilogramą). |
(55) |
Pirmojo 2004 m. ketvirčio duomenys parodo, jog Bendrijos gamintojų vidutinė vieneto pardavimo kaina šiek tiek padidėjo, išaugus vidutinei importo kainai. Tačiau naujausi duomenys parodo, jog kainos vėl pradėjo smukti. Viena šalis (atkreipdama dėmesį į vidutinius metinius valiutų kursus) pažymėjo, jog svarais apskaičiuotų kainų smukimas buvo mažesnis. Tačiau manoma, jog Komisija neturėtų nukrypti nuo tradicinės prekybos apsaugos bylų nagrinėjimo praktikos, kai naudojamas yra euras. |
8.2.11. Kaštai
(56) |
Be kainų, pokyčių, taip pat buvo apžvelgti kaštų pokyčiai. 2000–2003 m. kaštai svyravo nuo 3 eurų iki 3,2 euro už kilogramą. |
8.2.12. Pelningumas
(57) |
Bendrijos gamintojų pardavimų Bendrijoje pelningumas krito nuo 7,3 % 2000 m. iki -3,3 % 2001 m. 2002 m. nuostoliai buvo kiek mažesni (-2,5 %), tačiau 2003 m. padidėjo iki -17,1 %. 2003 m., importui pasiekus aukščiausią lygį per visą atskaitos laikotarpį, o vidutinei importo kainai kritus iki žemiausio lygio (2,54 euro už kilogramą), vidutinė Bendrijos produkto kaina taip pat krito iki žemiausio lygio (2,79 euro už kilogramą). Bendrijos gamintojų pelningumo kritimą 2000–2003 m. lydėjo Bendrijos gamintojų produkto kilogramo kainos smukimas nuo 3,50 iki 2,79 euro. |
8.2.13. Atsargos
(58) |
Šiame reglamente atsargos yra vandenyje esanti gyva žuvis. Bendrijos gamintojų, kaip ir kitų gamintojų, sugautos žuvies atsargos yra itin menkos, nes žuvis turi būti nedelsiant parduodama. Todėl likutinių atsargų lygio smukimas parodo, jog ateinantiems dvejiems metams auginamos gyvos žuvies kiekis mažėja. Taigi, šiuo atveju smunkantis atsargų lygis parodo didėjančią žalą. |
(59) |
Atsargų lygis padidėjo nuo 36 332 tonų 2000 m. iki 53 178 tonų 2002 m., o 2003 m. smuko iki 43 024 tonų. Tai reiškia, jog nuo 2002 iki 2003 m. atsargos krito 19,1 %. |
8.2.14. Išvada
(60) |
Tyrimas parodė, jog nuo 2000 m. iki 2003 m., ir ypač nuo 2002 m. iki 2003 m. aptariamojo produkto importas į Bendrijos rinką didėjo. |
(61) |
Tuo tarpu Bendrijos gamintojų teoriniai gamybos pajėgumai 2000–2002 m. beveik nepakito, o gamyba padidėjo 14,8 %. Taigi, pajėgumų panaudojimas šiuo laikotarpiu padidėjo nuo 43 % iki 50 %. Gyvos žuvies atsargos vandenyje taip pat padidėjo. Įdarbinimo lygis šiek tiek sumažėjo, tuo tarpu našumas didesnio automatizuotų prietaisų panaudojimo dėka padidėjo. |
(62) |
Pardavimai nuo 2000 m. iki 2002 m. padidėjo 14,3 % (palyginti su 8,5 % padidėjusiu vartojimu), o Bendrijos gamintojų rinkos dalis pakilo nuo 26,5 % iki 28,0 %. |
(63) |
Tačiau net ir šiuo laikotarpiu kainos 2000–2002 m. krito 13,7 %, ir, nepaisant nedidelio kaštų smukimo 2002 m. (kurį iš dalies užtikrino didesnis pajėgumų panaudojimas ir geresnis našumas), tai sumažino pelningumą nuo 7,3 % 2000 m. iki -3,3 % nuostolių 2001 m. ir -2,5 % nuostolių 2002 m. ROCE ir kapitalo srautų pokyčiai šiuo laikotarpiu taip pat buvo neigiami. |
(64) |
Nuo 2002 iki 2003 m. Bendrijos gamintojų padėtis iš esmės pablogėjo. Nors gamybos pajėgumai ir gamyba padidėjo (7,3 %), gamintojams įgyvendinant anksčiau parengtus gamybos planus, padidinus pajėgumų panaudojimą ir didinant našumą, visi kiti rodikliai smuko. Žuvies atsargos vandenyje krito 19,1 %. 10,3 % padidėjus vartojimui, Bendrijos gamintojų pardavimai krito 1,6 % ir jie prarado dalį kontroliuotos rinkos dalies. Be to, kainos krito 7,6 %, o kaštai pakilo iki vidutinio ketverių metų laikotarpio lygio. Dėl to smarkiai krito pelningumas, o Bendrijos gamintojai patyrė 17,1 % nuostolius. Šiuos nuostolius parodo bendras -20 % ROCE. Nors piniginiai srautai šiek tiek sustiprėjo, tai iš esmės parodė vandenyje esančių žuvies atsargų sumažėjimą ir nesugebėjimą reinvestuoti. |
(65) |
Atsižvelgiant į visus šiuos veiksnius, darytina preliminari išvada, jog Bendrijos gamintojai patyrė rimtą žalą, pablogėjus bendrai Bendrijos gamintojų padėčiai. |
9. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(66) |
Siekiant nustatyti priežastinį ryšį tarp padidėjusio importo ir rimtos žalos, taip pat užtikrinti, jog kitų veiksnių sukelta žala nėra susieta su padidėjusiu importu, veiksnių, kurie, kaip manoma, sukelia žalą, žalingi poveikiai buvo atskirti vienas nuo kito, žalingi poveikiai buvo susieti su juos sukeliančiais veiksniais ir, susiejus žalą su visais esamais priežastiniais veiksniais, buvo nustatyta, ar padidėjęs importas yra tikroji ir esminė rimtos žalos priežastis. |
9.1. Priežastinių veiksnių analizė
9.1.1. Padidėjusio importo poveikis
(67) |
Kaip rodo pirmiau pateikti duomenys, 2000–2003 m., ir ypač 2002–2003 m. aptariamojo produkto importas į Bendrijos rinką didėjo. |
(68) |
Išauginta lašiša yra plataus vartojimo prekė, ir aptariamasis produktas su tapačiu produktu daugiausia konkuruoja savo kaina. Visuotinai priimta, jog importas, ypač iš Norvegijos, yra kainas nustatantis rinkos lyderis. Todėl net ir nedidelio masto kainų mažinimas slegia Bendrijos gamintojų kainas. |
(69) |
Šiuo atveju svarbiausias žalingas padidėjusio importo poveikis yra esminiai Bendrijos gamintojų finansiniai nuostoliai. Rinkoje ir kainų nustatymo segmente pirmaujantis augantis importas mažino kainas visoje Bendrijoje. Jei importo prieaugis būtų mažesnis, kainų spaudimas taip pat būtų silpnesnis. Jei paklausa Bendrijos rinkoje pajėgtų atremti tokį importo padidėjimą, esant gerokai didesnėms kainoms, yra tikėtina, jog Bendrijos gamintojai nepatirtų rimtos žalos, net ir tuo atveju, jei dėl tokio padidėjimo sumažėtų Bendrijos gamintojų pardavimai ir rinkos dalis. |
(70) |
Nuo 2000 m. iki 2002 m. importo kaina krito 19 % ir Bendrijos gamintojų kainos nuo jos praktiškai neatsiliko. Nors Bendrijos gamintojų pardavimų rinkos dalis Bendrijoje šiuo laikotarpiu padidėjo, šis augimas yra sietinas su ankstesniais metais priimtais sprendimais dėl gamybos, nes 2001 m. ir 2002 m. Bendrijos gamintojų pardavimai buvo nuostolingi. |
(71) |
Nuo 2002 m. iki 2003 m. importas padidėjo 15 %. Importo rinkos dalis padidėjo nuo 72 % iki 75 %, tuo tarpu Bendrijos gamintojų rinkos dalis smuko nuo 28 % iki 25 %. Tuo pačiu laikotarpiu importas padidėjo nuo 236 % iki 252 % Bendrijos gamybos. Taigi, importas augo tiek Bendrijos gamybos, tiek vartojimo atžvilgiu Bendrijos gamintojų sąskaita. |
(72) |
Tačiau svarbiausias importo padidėjimo aspektas yra jo poveikis Bendrijos gamintojų kainoms ir pelningumui. Kaip minėta pirmiau, visuotinai pripažinta, jog importas (ypač iš Norvegijos) yra Bendrijos išaugintos lašišos rinkos kainų lyderis. Todėl, siekiant nustatyti, ar mažesnės importo kainos slėgė Bendrijos gamintojų taikomas kainas, buvo išnagrinėtos kainų mažinimo priemonės. |
(73) |
Siekiant preliminariai nustatyti kainų mažinimo lygį, buvo išnagrinėta palyginamųjų laikotarpių informacija apie kainas, vertinant jas tapačiuose prekybos ir pardavimo panašiems klientams lygiuose. Lyginant vidutines Bendrijos gamintojų kainas, apskaičiuotas pagal vidutines gabenimo iš Glazgo kainas, ir eksportuojančių gamintojų kainas, nustatytas Bendrijos importuotojams (CIF Europos bendrijos siena, įskaitant muitą), per trejus pastaruosius metus vidaus kainos buvo sumažintos 3,1–7,1 %. Dėl to mažėjo Bendrijos gamintojų kainos, nes bendras kainas rinkoje nustato didelę dalį rinkos valdantis importas. Turimi duomenys parodo, jog net ir mažesnės kainos importo padidėjimas iki 2003 m. trečiojo ketvirčio vertė Bendrijos gamintojus nuolat mažinti savo kainas iki minėto laikotarpio, kaupiant jiems metinius nuostolius. |
(74) |
Tiesioginis importo kainų ir Bendrijos gamintojų kainų palyginimas patvirtina šią analizę. Importo kainos 2000–2003 m. krito 28,5 % nuo 3,62 iki 2,59 euro už kilogramą, įskaitant muitą. Tuo pačiu laikotarpiu vidutinė tapataus produkto kaina krito 20 % nuo 3,50 iki 2,79 euro už kilogramą, kainai smunkant per visą atskaitos laikotarpį. |
(75) |
Nuo 2002 m. iki 2003 m. vidutinė importo vieneto kaina smuko nuo 2,93 iki 2,59 euro už kilogramą, įskaitant muitą. Importui pakilus iki didžiausio lygio, o vidutinei importo kainai smukus iki mažiausio per visą atskaitos laikotarpį lygio (2,59 euro už kilogramą, įskaitant muitą), importo kainos mažino Bendrijos gamintojų kainas, ir vidutinė Bendrijos produkto kaina krito iki žemiausio per minėtą laikotarpį lygio (2,79 euro už kilogramą). Vidutinė Bendrijos produkto vieneto kaina (pakoreguota pagal prekių gabenimo iš Glazgo tarifus) smuko nuo 3,02 iki 2,79 euro už kilogramą, tai yra, 8 %.
|
(76) |
Bendrijos gamintojų kainų kritimas iš esmės laikomas pagrindine jų pelningumo smukimo priežastimi. 2000 m., kai kilogramo gamybos kaštai siekė 3,1 euro, o pardavimo kaina (pakoreguota pagal prekių gabenimo iš Glazgo tarifus) siekė 3,50 euro, Bendrijos gamintojų pelno marža siekė 7,3 %. 2001 ir 2002 m., nepaisant pajėgumų panaudojimo, gamybos, našumo, gyvos žuvies atsargų, pardavimų ir rinkos dalies padidėjimo, gamintojai patyrė finansinius nuostolius, sumažino bendrą ROCE ir turėjo neigiamus piniginius srautus, pardavimo kainoms (pakoreguotoms pagal prekių gabenimo iš Glazgo tarifus) kritus atitinkamai iki 3,23 ir 3,02 euro, o kaštams iš pradžių šiek tiek padidėjus, o vėliau kritus iki 3,2 euro 2001 m. ir 3 eurų 2002 m. Įdarbinimas taip pat sumažėjo. |
(77) |
2003 m., nedidelės kainos importo slegiamoms Bendrijos gamintojų kainoms (pakoreguotoms pagal prekių gabenimo iš Glazgo tarifus) kritus iki 2,79 euro, o kaštams pasiekus 2000 m. 3,1 euro lygį, Bendrijos gamintojai patyrė 17,1 % nuostolį. Bendras ROCE rodiklis ir piniginiai srautai buvo neigiami. Tuo pačiu metu jų pardavimai smuktelėjo 1,6 %, o rinkos dalis sumažėjo 3 procentiniais punktais, padidėjus importo mastui ir rinkos daliai. Nors pajėgumai, pajėgumų panaudojimas ir gamyba, našumas padidėjo, o įdarbinimas išliko stabilus, nedidelės kainos importo padidėjimo poveikis pajėgumų panaudojimui, gamybos ir įdarbinimui yra uždelsto pobūdžio. Dėl didesnio importo gamyba turėtų sumažėti, ir tai rodo gyvos žuvies atsargų 2003 m. smukimas. |
(78) |
Pagal pirmiau minėtas priežastis darytina išvada, jog importo padidėjimas ir Bendrijos gamintojų patirta žala yra susijusios, o nedidelės kainos importo padidėjimas turi žalingo poveikio Bendrijos gamintojams, mažindamas kainas Bendrijos rinkoje ir sukeliant rimtus Bendrijos gamintojų finansinius nuostolius. |
9.1.2. Vartojimo pokyčių Jungtinėje Karalystėje poveikis
(79) |
Viena šalis pareiškė, jog 2003 m. Jungtinėje Karalystėje sumažėjo vartojimas ir tai sukėlė žalos Bendrijos gamintojams. Tačiau Jungtinės Karalystės rinkos atskirti nuo bendros Bendrijos rinkos nėra įmanoma, jo Europos Bendrijos vartojimas nuo 2000 iki 2003 m. padidėjo 19,7 %, o nuo 2002 m. iki 2003 m. prieaugis siekė 10,3 %. Todėl panašu, jog esminių Bendrijos gamintojų nuostolių 2003 m. priežastis veikiausiai yra nedidelės kainos, o ne tariamas vartojimo smukimas. |
9.1.3. Eksporto lygių pokyčių poveikis
(80) |
Eksporto lygio svyravimų poveikis taip pat buvo įvertintas. Atskaitos laikotarpiu eksportas didėjo, o nuo 2002 m. iki 2003 m. padidėjo dvigubai, todėl, nors viena šalis ir teikė priešingai, darytina išvada, jog eksporto lygio pokyčiai rimtos žalos, kurią patyrė Bendrijos gamintojai, nesukėlė. Bet kuriuo atveju su pelningumu susiję duomenys pagrįsti išimtinai pardavimų Bendrijoje duomenimis. |
9.1.4. Perteklinių pajėgumų poveikis
(81) |
Komisija taip pat ištyrė įtarimus, jog žalingą poveikį galėjo nulemti Bendrijos gamintojų pertekliniai pajėgumai. Teoriškai pajėgumai tyrimo laikotarpiu – nuo 2000 m. iki 2003 m. – padidėjo 2,2 %, tai yra, augo kur kas lėčiau nei gamyba ir vartojimas. Be to, kaip jau buvo minėta pirmiau, teoriniai pajėgumai yra bendras gyvos žuvies kiekis, kuriam yra gautos vyriausybės licencijos. Licencijų gavimo ir pratęsimo kaštai yra nedideli. Pagrindiniai kaštų didėjimo veiksniai yra jauniklės lašišos, pašaro ir darbo kaštai. Taigi, darytina preliminari išvada, jog teorinių pajėgumų padidėjimas žalingo poveikio Bendrijos gamintojams neturėjo. |
9.1.5. Konkurencijos tarp Bendrijos gamintojų poveikis
(82) |
Kai kurie eksportuotojai pareiškė, jog lašišos kainų kritimą Bendrijos rinkoje nulėmė perteklinė Bendrijos gamintojų pasiūla. Tačiau eksportas 2003 m. padidėjo 15 %, tuo tarpu Bendrijos gamintojų pardavimai Bendrijoje sumažėjo. Be to, šioje rinkoje kainų lyderio vaidmuo tenka importui, o ne Bendrijos gamintojams. Visų šalių kainodaros praktikos 2002 m. ir 2003 m. nagrinėjimas aiškiai parodo, jog importuotas produktas nuolat parduodamas mažesne nei Bendrijos gamintojų produktas kaina, o Bendrijos gamintojų kainos smunka pagal importo kainas. Konkurencijos tarp Bendrijos gamintojų poveikis yra subalansuotas – vieno gamintojo patirtus nuostolius kompensuoja kito gamintojo pelnas, esant ceteris paribus. Taigi, darytina preliminari išvada, jog konkurencija tarp Bendrijos gamintojų nėra pastebėtos rimtos žalos priežastis. |
9.1.6. Padidėjusio žuvies mirtingumo poveikis gamybos kaštams
(83) |
Viena šalis pareiškė, jog didesnis už normą žuvies mirtingumas Airijoje ir ligos protrūkiai Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje 2002 m. ir 2003 m. galėjo padidinti gamybos kaštus ir sutrikdė įprastą kai kurių gamintojų gamybos ciklą. Šiuo metu turima informacija parodo, jog šie reiškiniai pasireiškė nedideliame ūkių skaičiuje. Be to, toliau esanti lentelė parodo, jog Bendrijos gamintojų gamybos kaštai 2002 m. sumažėjo, o 2003 m. nedaug skyrėsi nuo ketverių metų vidurkio. Taigi, darytina preliminari išvada, jog didesnis už normą žuvies mirtingumas nesukėlė esminio žalingo poveikio. Visgi, šis argumentas bus nuodugniau ištirtas per galutinį tyrimo etapą.
|
9.1.7. Bendras didesnių gamybos kaštų poveikis
(84) |
Viena šalis pareiškė, jog Norvegijos pramonės gamybos kaštai yra mažesni už Bendrijos gamintojų, ir būtent tai nulėmė importo padidėjimą ir rimtą žalą. Šiuo metu turima informacija parodo, jog tam tikrų kaštų atžvilgiu Norvegija turi tam tikrų privalumų, tačiau Bendrijos gamintojai turi privalumų kitų kaštų atžvilgiu. Iš esmės pastebėta, jog, Bendrijos gamintojams patiriant didelius nuostolius dabartinėje rinkoje, be nuostolių neapsieina ir Norvegijos gamintojai. Kaip nurodyta skirsnyje 8.2.12, Bendrijos gamintojų nuostoliai 2002 m. siekė -2,5 %. Norvegijos vyriausybės duomenimis, 2002 m. 151 pasirinktų lašišos ir vaivorykštinio upėtakio ūkių nuostoliai siekė -13 %. (Palyginamieji duomenys už 2003 m. dar nebuvo paskelbti.) Be to, Norvegijos ūkius slėgė didelės skolos, kurioms teko nemaža jų bendrų kaštų dalis. Bendra jų skola (išskyrus nuosavą kapitalą ir atidėjimus) siekė 6,8 mlrd. Norvegijos kronų, tuo tarpu bendra apyvarta buvo 5,7 mlrd. Norvegijos kronų (9). Susidariusioje padėtyje kai kuriais atvejais Norvegijos gamintojus perėmė Norvegijos bankai. Taigi, darytina preliminari išvada, jog Norvegijos gamintojai nėra veiksmingesni už Bendrijos gamintojus, tačiau šis argumentas bus nuodugniau apsvarstytas per galutinį tyrimo etapą. |
9.1.8. Didesni transportavimo kaštai Škotijoje
(85) |
Viena šalis pareiškė, jog nutolusiuose Škotijos rajonuose yra mažiau išplėtota infrastruktūra, kuri didina kaštus ir gali sukelti žalą Bendrijos gamintojams. Tačiau pažymėtina, jog Norvegijoje, kuri yra Bendrijos rinkos lyderė, žuvies auginimas dažnai plėtojamas nutolusiose vietovėse su palyginti prasta transporto infrastruktūra. |
(86) |
Transporto kaštams bendroje išaugintos lašišos gamybos kaštų struktūroje tenka gana nedidelė dalis, kuri gali skirtis priklausomai nuo prekių kilmės ir jų paskirties taško. Iš esmės manoma, jog esminių skirtumų tarp transportavimo į Bendrijos rinką kaštų tarp Norvegijos, Jungtinės Karalystės ir Airijos nėra. Be to, eksportuojantys gamintojai (tai yra, gamintojai, esantys už Europos bendrijos ribų) paprastai daug dažniau susiduria su didesniais transportavimo kaštais, parduodami savo prekes Bendrijos rinkoje. Taigi, nemanoma, jog didesni transportavimo kaštai Škotijoje padidino Bendrijos gamintojų patirtą žalą. |
(87) |
Be to, nebuvo pateikta jokių įrodymų, jog per pastaruosius metus transporto kaštai Škotijoje padidėjo, taigi, didesni transporto kaštai negali paaiškinti pastarojo Bendrijos gamintojų patirtų finansinių nuostolių padidėjimo. |
9.1.9. Kiti veiksniai
(88) |
Preliminariame tyrimo etape kiti svarūs priežastiniai veiksniai nustatyti nebuvo. |
9.2. Kenksmingų poveikių priskyrimas
(89) |
Importo padidėjimo neigiamas poveikis Bendrijos gamintojų parduotiems kiekiams yra riboto pobūdžio, nors 2003 m. mažėjo tiek Bendrijos gamintojų pardavimai, tiek jų rinkos dalis. Tačiau daug svarbesnis yra importo padidėjimo poveikis Bendrijos gamintojų pelningumui. Importui (kuris turi apie 70–75 % rinkos) Bendrijos rinkoje tenka kainų lyderio padėtis, todėl importo kainų mažėjimas pastebimai sumažino Bendrijos gamintojų kainas, sukeliant esminius Bendrijos gamintojų nuostolius. Išskyrus nedidelės kainos importą, šiame etape nebuvo nustatyta jokių kitų veiksnių, kurie taip pat prisidėjo prie žalos. |
9.3. Išvada
(90) |
Taigi, nustačius, jog kiti žinomi veiksniai esminio žalingo poveikio nesukėlė, darytina preliminari išvada, jog padidėjusi nedidelių kainų importą ir rimtą žalą, kurią patyrė Bendrijos gamintojai, sieja tikrasis ir esminis ryšys. |
10. PAVOJINGA SITUACIJA
(91) |
Preliminariai nustatyta, jog egzistuoja aplinkybės, kurioms esant bet koks delsimas gali sukelti Bendrijos gamintojams sunkiai kompensuotiną žalą. Dėl padidėjusio aptariamojo produkto nedidelės kainos importo Bendrijos gamintojai patyrė rimtą nuosmukį, ypač gyvos žuvies atsargų, vieneto kainų, pelningumo ir ROCE atžvilgiais. |
(92) |
Bendrijos gamintojų finansinė padėtis yra ypač nestabili. 2003 m. Bendrijos gamintojai patyrė didelius nuostolius (-17,1 %). Taigi, nemaža Bendrijos gamintojų dalis jau paskelbė bankrotą arba jų valdymą perėmė specialusis bankroto administratorius, be to, nemaža kitų gamintojų dalis planuoja sumažinti gamybą arba visiškai pasitraukti iš rinkos. Nemažai Bendrijos gamintojų bando parduoti savo verslą kaip dar veikiančias įmones. Tačiau, atsižvelgiant į jų patiriamus nuostolius ir pastarąją bankrotų ir įmonių valdymo perdavimo specialiajam bankroto administratoriui bangą, potencialių pirkėjų susidomėjimas yra menkas. Kiti gamintojai, siekdami atsikratyti nuostolių, paprasčiausiai atsisako šios veiklos. |
(93) |
2003 m. ir per pirmus kelis 2004 m. mėnesius bankrutavo arba specialiajam administratoriui buvo perduoti penki Bendrijos gamintojai. Dar du buvo perimti pašarų gamintojų (kuriems šie Bendrijos gamintojai buvo įsiskolinę) ir yra uždaromi. Be to, dar septyni Bendrijos gamintojai nutraukė veiklą arba jau pradėjo veiklos nutraukimo procesą. |
(94) |
Dėl 2003 m. patirtų nuostolių tam tikri Bendrijos gamintojai, ypač nepriklausomos bendrovės, kurios negali pasikliauti stambesnės grupės finansine parama, pasikliauja pašarų gamintojų kredito pratęsimu ir vidutinės ir (arba) ilgalaikės trukmės finansavimui pasirenka bankinio kredito viršijimo galimybę. Kai kurioms bendrovėms tenka paaukoti pelningumą, siekiant užsitikrinti pakankamus piniginius srautus, kurie leistų joms įvykdyti finansinius įsipareigojimus (pavyzdžiui, išgaudant žuvį prieš jai pasiekiant tinkamą dydį). Nors ši strategija gali užtikrinti šių gamintojų išlikimą trumpalaikėje perspektyvoje, ji dar labiau mažina jų pelningumą ir, atitinkamai, gyvybingumą vidutinės ir ilgalaikės trukmės perspektyvoje. |
(95) |
Jei lašišos auginimo Bendrijoje perspektyvos skubiai ir iš esmės nepagerės, bankrotą skelbs ar specialiajam administratoriui bus perduota dar daugiau Bendrijos gamintojų, nes pašarų gamintojai ir bankai siekia apriboti blogų paskolų naštą. Kai kurių Bendrijos gamintojų kredito viršijimo priemonės jau buvo panaikintos arba apribotos. Jungtinėje Karalystėje vietos institucijos surengė derybas su bankais, siekdami nustatyti priežastis paramos atšaukimui. Tačiau bankai pabrėžė, jog privalo dirbti pagal komercinius kriterijus. |
(96) |
Galima numatyti, jog, Europos bendrijos rinkai netaikant laikinųjų apsaugos priemonių, aptariamojo produkto importas į Bendriją nesmuks, o, tęsiantis kainų smukimui, Bendrijos gamintojai ir toliau patirs nuostolių, o dalis jų bus priversta skelbti bankrotą. Kompensuoti tokią žalą bus sunku, atsižvelgiant į tai, jog įmonės bus uždarytos, buvusiems darbuotojams ieškant darbo teks keltis į kitas vietas, o skolintojai itin atsargiai vertins galimybes suteikti finansavimą iš naujo atidarytoms bankrutavusioms įmonėms. Norint to išvengti, būtina nustatyti laikinąsias apsaugos priemones. |
10.1. Išvada
(97) |
Taigi, atsižvelgiant į pavojingą Bendrijos gamintojų ekonominę padėtį, kurią nulėmė dideli jų patiriami nuostoliai, taip pat į nuolatinę grėsmę, kurią kelia eksportuojantys gamintojai, manoma, jog susidarė kritinė padėtis, kurioje bet koks delsimas nustatyti laikinąsias apsaugos priemones gali sukelti sunkiai atlyginamą žalą. Todėl darytina išvada, jog laikinosios apsaugos priemonės turėtų būti nustatytos nedelsiant. |
11. BAIGIAMOSIOS PASTABOS
(98) |
Preliminari tyrimo išvadų analizė patvirtina, jog padėtis yra kritiška ir reikalingos laikinosios apsaugos priemonės, neleisiančios Bendrijos gamintojams patirti sunkiai kompensuojamą žalą. |
11.1. Laikinųjų apsaugos priemonių forma ir lygis
(99) |
Bendrijos išaugintos lašišos gamybos nepakanka patenkinti paklausą, todėl būtina užtikrinti, jog taikomos priemonės neužkirs eksportuojantiems gamintojams kelio į Bendrijos rinką. Pagrindinė Bendrijos gamintojų žalos priežastis, kaip manoma, yra didelis importas, kuris mažina kainas, nulemia dar didesnį jų smukimą, todėl nustatytos priemonės skirtos kainoms didinti o ne pasiūlai apriboti. |
(100) |
Reglamentuose (EB) Nr. 3285/94 ir (EB) Nr. 519/94 nustatyta, jog laikinosios apsaugos priemonės nustatomos, didinant tarifus. Taigi, kur įmanoma, pirmenybė turi būti skiriama tarifais pagrįstoms priemonėms. Šiuo atveju, siekiant užtikrinti Bendrijos rinkos atvirumą ir pasiūlos atitikimą paklausai, būtų tinkama nustatyti kvotas, kurioms apsaugos muitai nebūtų taikomi ir kurios atspindėtų tradicinius importo lygius. Importui viršijant šias kvotas, būtų taikomas papildomas muitas. Tradiciniam išaugintos lašišos importo lygiui papildomas muitas gali būti netaikomas, o, sumokėjus papildomą muitą, importo kiekiai nebus ribojami. |
(101) |
Siekiant išsaugoti tradicinius prekių srautus ir užtikrinti Bendrijos rinkos atvirumą smulkesniems dalyviams, tarifinės kvotos turėtų būti paskirstomos tarp šalių/regionų, kurie yra suinteresuoti aptariamojo produkto tiekimu, išskiriant dalį kvotų kitoms valstybėms. Pasikonsultavus su Norvegija ir Farerų salomis, kurios yra itin suinteresuotos importu ir kurioms tenka nemaža importo dalis, nustatyta, jog kiekvienai iš šių šalių reikėtų skirti konkrečią tarifinę kvotą, kuri būtų pagrįsta tos šalies per trejų metų laikotarpį (2001–2003 m.) patiekto bendro produkto kiekio proporcinėmis dalimis. Šiuo laikotarpiu didžioji dalis yra importuojama iš Norvegijos ir Farerų salų, todėl šioms šalims turi būti taikoma konkrečiai šaliai nustatyta tarifinė kvota, o visoms kitoms šalims – kita tarifinė kvota. Siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos, tarifinės kvotos turėtų veikti eilės tvarkos principu. |
(102) |
Esant įprastoms aplinkybėms, išaugintos lašišos vartojimas Bendrijoje kasmet vidutiniškai auga apie 4–5 %, įskaitant spartų augimą naujose valstybėse narėse. Siekiant atsižvelgti į šį augimą, tarifinė kvota (pagrįsta vidutiniu importu 2001–2003 m.) turėtų būti padidinta 5 %. Prekyba lašišomis yra sezoniška, ir antrąjį semestrą importas bei pardavimai yra didesni nei pirmąjį, todėl tarifinės kvotos turėtų būti koreguojamos pagal sezoną. Kvotos apskaičiuotos visos žuvies ekvivalento pagrindu, taikant 1:0,65 ir 1:0,9 konversijos į atitinkamai importuotą filė ir ne filė santykius. |
(103) |
Papildomas muitas turėtų užtikrinti Bendrijos gamintojams tinkamą paramą ir kartu neturi tapti pernelyg sunkia našta importuotojams ir naudotojams. Ad valorem muitas šiuo atveju yra netinkamas, nes skatintų muitu neapmokestinamą mažesnės kainos importą ir padidėtų, išaugus kainai. Taigi, turi būti nustatytas fiksuotas muito tarifas. |
(104) |
Pardavimo mažesne kaina lygis, kuris parodo mastą, kuriuo importuoto produkto kaina yra mažesnė už kainą, kurios Bendrijos gamintojai galėtų tikėtis žalos nesukeliančiomis aplinkybėmis, laikomas pateisinamu pagrindu muito lygio nustatymui. Siekiant atsižvelgti į proporcingumo principą šiuo konkrečiu atveju (kai 70–75 % aptariamojo produkto yra importuojama), pardavimo mažesne kaina lygis buvo preliminariai apskaičiuotas Bendrijos produkto svertinės vidutinės žalos nesukeliančios kainos už toną pagrindu, atsižvelgiant į Bendrijos produkto gamybos kaštus, įskaitant minimalų pelno šiai pramonei lygį (5 %). Ši žalos nesukelianti kaina buvo palyginta su preliminaria svertine vidutine importuoto aptariamojo produkto kaina už toną per 2004 m. pirmąjį ketvirtį (10). Skirtumas tarp šių dviejų kainų buvo apskaičiuotas kaip importuoto produkto CIF/Bendrijos sienos kainos procentinė dalis, taip pat buvo nustatyta, jog importuoto aptariamojo produkto kaina yra 17,8 % mažesnė, o tai reiškia, jog mokėtinas muitas yra 469 eurai už toną (visos žuvies ekvivalentas), tai yra, atsižvelgiant į pirmiau minėtus konversijos santykius, 522 eurai už išskrostos žuvies toną ir 722 eurų už toną filė. |
(105) |
Pasikeitus aplinkybėms, Komisijos priemonės turi būti peržiūrėtos. |
(106) |
Pagal Bendrijos nuostatas ir tarptautinius Bendrijos įsipareigojimus, preliminarios apsaugos priemonės netaikomos produktams, kilusiems iš kurios nors besivystančios šalies, jei šio produkto dalis Bendrijos šio produkto importo struktūroje neviršija 3 %. Šiuo atžvilgiu reikėtų pastebėti, jog pastaruoju laikotarpiu, už kurį yra pateikti patikimi duomenys (2003 m. antras pusmetis) importas iš Čilės yra mažesnis už 3 %, todėl galima atšaukti Čilei pagal laikinąsias apsaugos priemones taikomą papildomą apsaugos muitą ir peržiūrėti šių priemonių taikymą šiai valstybei galutiniame tyrimo etape. Taigi Komisija nustatė besivystančias šalis, kurioms laikinosios priemonės netaikomos ir nurodė jas 2 priede. |
11.2. Stebėsenos sistema
(107) |
Kaip minėta pirmiau, manoma, jog aptariamojo produkto importo tendencijos sukėlė rimtą žalą Bendrijos gamintojams. Taip pat manoma, jog Bendrijos interesuose yra nustatyti aptariamojo produkto importui, kuris buvo išleistas į laisvą apyvartą Bendrijoje, retrospektyvinio stebėjimo sistemą pagal Reglamento (EB) Nr. 3285/94 11 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 519/94 9 straipsnį. Ši sistema, be kita ko, leis stebėti importą iš valstybių, kurioms nėra taikomos laikinosios priemonės. Siekiant užtikrinti sąsają, stebėjimas turi būti tęsiamas per visą laikinųjų priemonių galiojimo laikotarpį. Stebėjimas turėtų būti valdomas pagal projektą, numatytą 1993 m. liepos 2 dienos Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (11), išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2286/2003 (12) 308 straipsnio d dalyje, o valstybės narės turėtų teikti Komisijai informaciją kiekvieną savaitę. |
11.3. Trukmė
(108) |
Laikinosios priemonės neturi tęstis ilgiau kaip 200 dienų. Priemonės turėtų įsigalioti 2004 m. rugpjūčio 15 d. ir galioti 176 dienas, nebent per šį laikotarpį būtų patvirtintos galutinės priemonės arba tyrimas būtų nutrauktas. |
12. BENDRIJOS INTERESAI
12.1. Preliminarios pastabos
(109) |
Be nenumatytų įvykių, padidėjusio importo, rimtos žalos, priežastinio ryšio ir kritinių aplinkybių, Komisija taip pat bandė nustatyti, ar esama kokių nors neįveikiamų priežasčių, kurios parodytų, jog laikinųjų priemonių nustatymas neatitiktų Bendrijos interesų. Todėl turimų įrodymų pagrindu buvo įvertintas galimas laikinųjų priemonių poveikis visoms susijusioms šalims, taip pat galimi laikinųjų priemonių nustatymo ir nenustatymo padariniai. |
12.2. Bendrijos gamintojų interesai
(110) |
Bendra metinė Bendrijos gamintojų apyvarta viršija 500 mln. eurų, be to, gamintojai tiesiogiai užriktina apie 1 450 darbo vietų bei netiesiogiai dar 8 000 darbo vietų perdirbimo ir kituose sektoriuose. Gamintojai priklauso ypač sparčiai augančiai pramonei, kurios gamyba 1995–2001 m. padidėjo dvigubai. Be to, gamintojai vis labiau didina produkto, kurio rinka auga tiek Bendrijoje, tiek visame pasaulyje, gamybos veiksmingumą. Gamintojai yra gyvybingi ir konkurencingi įprastomis rinkos sąlygomis, taip pat sėkmingai jie vis labiau didina našumą. |
(111) |
Bendrijos gamintojų padėtis yra pavojinga, nebent būtų pakoreguotas dabartinis nedidelės kainos importo lygis. Siūlomos priemonės bus taikomos visam aptariamojo produkto importui, išskyrus importą iš besivystančių valstybių, kurių eksportas į Europos Bendriją sudaro ne daugiau kaip 3 % Bendrijos importo. Taigi, priemonės bus taikomos maždaug 95 % šio importo ir galima tikėtis, jog priemonės bus veiksmingos ir leis Bendrijos gamintojų kainoms pakilti iki sąžiningo lygio. |
12.3. Priklausomų pramonės sektorių interesai
(112) |
Lašiša paprastai auginama nutolusiuose regionuose, daugiausia Škotijos ir Airijos vakarų pakrantėje. Įdarbinimo galimybės šiuose rajonuose yra ribotos, todėl lašišos auginimo verslo siūlomos darbo vietos ir ekonominė veikla yra svarbi paspirtis šių rajonų ekonomikai. Nesant šiam indėliui, nemažai smulkių įmonių, tiekiančių prekes ir paslaugas Bendrijos gamintojams ir jų darbuotojams, neišsilaikytų rinkoje. Todėl veiksmingų laikinųjų priemonių taikymas atitiktų nuo Bendrijos gamintojų priklausančių pramonės sektorių interesus. |
12.4. Jauniklės lašišos ir pašarų gamintojų interesai
(113) |
Stipri ir prognozuotina produkto paklausa už kainą, kuri duotų tiekėjams tinkamą pelną, atitiktų pagrindinių Bendrijos gamintojų tiekėjų (įskaitant jauniklės lašišos ir pašarų gamintojus) interesus. Atsižvelgiant į tai, jog nemaža šių tiekėjų dalis taip pat užtikrino Bendrijos gamintojams dosnų kreditą, jiems taip pat būtų naudinga, kad Bendrijos gamintojai nepasitrauktų iš verslo ir pajėgtų aptarnauti savo skolas. Nepagerėjus Bendrijos gamintojų situacijai, nemažai jauniklės lašišos gamintojų susidurs su didelėmis skolomis, kurios sumažins jų pelningumą, o kai kuriais atvejais gal net sukels pavojų jų gebėjimui tęsti prekybą. Tokioje pačioje padėtyje gali atsidurti ir pašarų gamintojai. Taigi laikinosios priemonės atitiktų jauniklės lašišos ir pašaro gamintojų interesus. |
12.5. Bendrijos naudotojų, perdirbėjų ir importuotojų interesai
(114) |
Siekiant įvertinti priemonių taikymo ir netaikymo poveikį importuotojams, perdirbėjams ir naudotojams, žinomiems aptariamojo produkto importuotojams, perdirbėjams ir naudotojams Bendrijos rinkoje buvo išsiųsti klausimynai. Importuotojai/perdirbėjai/naudotojai paprastai yra viena ir ta pati įmonė, ir nemaža šių įmonių dalis yra susijusi su eksportuojančiais gamintojais už Bendrijos ribų, ypač Norvegijoje. Atsakymai buvo gauti iš šešių importuotojų/perdirbėjų/naudotojų, taip pat iš perdirbėjų asociacijos. Be to, dalis perdirbėjų asociacijų buvo atstovaujamos Komisijoje. |
(115) |
Kai kurios šalys pareiškė, jog šių priemonių imtis nereikia, nes, 2003 m. gegužę atšaukus Norvegijai taikytas antidempingo priemones, išaugintų lašišų kainos smuko vos du ar tris mėnesius, o vėliau sugrįžo į įprastas ribas. Perdirbėjai pabrėžė, jog bet koks kainų prieaugis padidins jų kaštų bazę, sumažins pardavimus ir pelningumą, taip pat galės nulemti atleidimus ir net gamybos perkėlimą į kitą regioną/šalį. Perdirbėjai pabrėžia, jog įdarbinimas žuvies perdirbimo sektoriuje yra kur kas didesnis nei žuvies auginimo pramonėje, o kai kuriais atvejais žuvies perdirbimo sektorius užtikrina įdarbinimą nedidelio įdarbinimo rajonuose. |
(116) |
Eurostatas visiškai patikimų duomenų už pirmąjį 2004 m. ketvirtį dar nepateikė. Tačiau šiuo metu turimi duomenys rodo, jog, palyginti su 2003 m. ketvirtuoju ketvirčiu, pirmąjį 2004 m. ketvirtį padidėjo tiek importo kainos – iki vidutiniškai 2,53 euro už kilogramą, tiek Bendrijos gamintojų kainos. Visgi Bendrijos gamintojų kainos vis dar yra gerokai mažesnės už žalos jų verslui nesukeliančią kainą. Be to, naujausi turimi duomenys parodo, jog kainos vėl pradeda smukti. |
(117) |
Pagrindiniai perdirbėjų kaštai yra žaliavų ir darbo jėgos kaštai, todėl žaliavų kainų padidėjimas padidins perdirbėjų kaštus. Tačiau perdirbėjų pateikta informacija parodo, jog nuo 2002 m. iki 2003 m. jų žaliavų kainos krito 10 %, o nuo 2000 m. iki 2002 m. kritimas siekė 18 %. 2003 m. kaštai buvo 26 % mažesni nei 2000 m. Tuo pačiu metu perdirbėjų pateikti duomenys rodo, jog jų pardavimo kainos tiek 2002 m., tiek 2003 m. išliko praktiškai vienodos. Trys perdirbėjai pateikė duomenų apie savo lašišos perdirbimo verslo pelningumą, kurie parodė, jog pelningumas padidėjo nuo 15 % 2000 m. iki 31 % 2002 m. ir 33 % 2003 m. Nors šie skaičiai gali ir neatitikti tikrosios padėties visoje perdirbimo pramonėje, Komisija nemano, jog šis pelningumo lygis yra visiškai neįprastas. Kai kurie perdirbėjai užginčijo šį pelningumo lygį, tačiau, teikiant duomenis apie savo pelningumą, jie bendradarbiauti atsisakė. Esant tokioms aplinkybėms, manoma, jog perdirbimo pramonė yra visiškai pajėgi atlaikyti nedidelį jų žaliavų kainų pakilimą, nesiimant atleidimų ar gamybos perkėlimo. Bet kuriuo atveju yra akivaizdu, jog dabartiniai kainų lygiai vidutinės trukmės ir ilgalaikėje perspektyvoje nėra tvarūs. |
(118) |
Perdirbėjai taip pat pabrėžė, jog prekybininkams pagrindinėse Europos rinkose ir vartotojams ir toliau turi būti užtikrinamas geros kokybės produkto už nedidelę kainą tiekimas. Jie pareiškė ypač būgštaują dėl spekuliacinių pirkimų, kurie gali prasidėti iš karto po tarifinių kvotų įvedimo ir pažymėjo, jog, išnaudojus tarifinę kvotą, jiems gali tekti nutraukti gamybą. Galiausiai, jie pažymėjo, jog nustatomos priemonės turi užtikrinti pasiūlos tinkamumą ir padėti užtikrinti kainų rinkoje stabilumą, leidžiant perdirbėjams geriau prognozuoti savo kaštus. Nors dalis perdirbėjų pareiškė griežtai nepritarią bet kokiai priemonių formai, kita perdirbėjų dalis pažymėjo, jog, Komisijai visgi nusprendus taikyti priemones, jie teiktų pirmenybę tarifinių kvotų sistemai, o dar kiti perdirbėjai siūlė patvirtinti licencijavimo sistemą. |
(119) |
Reikėtų pažymėti, jog siūlomas laikinąsias priemones sudaro 5 % padidintos tarifinės kvotos, pagrįstos vidutiniu importu į Bendriją (įskaitant naująsias valstybes nares) 2001–2003 m., kurias viršijus taikomas papildomas muitas. Taigi apdirbamoji pramonė visoje Bendrijoje turės tinkamą žaliavos tiekimą be jokių papildomų muitų. |
(120) |
Žalos, su kuria, kaip manoma, gali susidurti gamintojai/naudotojai ir importuotojai, mastas nepajėgs persverti naudos, kurią, kaip tikimasi, Bendrijos gamintojai gaus iš siūlomų laikinųjų priemonių, kurios laikomos būtinomis, leisiančiomis užkirsti kelią tolesniam žymiam Bendrijos gamintojų padėties pablogėjimui. |
12.6. Bendrijos vartotojų interesai
(121) |
Aptariamasis produktas yra vartojimo produktas, todėl apie tyrimo inicijavimą Komisija taip pat informavo įvairias vartotojų organizacijas, iš kurių nebuvo gauta jokių atsakymų. Atsižvelgiant į skirtumų tarp visos žuvies kainos ūkyje ir perdirbto lašišos produkto mažmeninės kainos mastą, manoma, jog priemonės veikiausiai neturės esminės įtakos mažmeninei kainai, todėl poveikis vartotojams bus minimalus. |
13. DABARTINIŲ PRIEMONIŲ GALIOJIMO LAIKOTARPIO PRATĘSIMAS
(122) |
Reglamento (EB) Nr. 3285/94 7 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 519/94 6 straipsnyje nustatyta, jog, Komisijai pripažinus stebėsenos ar apsaugos priemonių būtinumą, būtinieji sprendimai priimami ne vėliau kaip per devynis mėnesius po tyrimo pradžios, tačiau esant išskirtinėms aplinkybėms, šis laikotarpis gali būti pratęstas ne daugiau kaip 2 mėnesiais. |
13.1. Pratęsimo pagrindimas
(123) |
Toliau išvardijamos priežastys parodo, jog egzistuoja išskirtinės aplinkybės, pateisinančios aptariamojo produkto tyrimo laikotarpio pratęsimą dar dviem mėnesiais. |
(124) |
2004 m. gegužės 1 d. Europos Bendriją papildė dešimt naujų valstybių narių. Iki šios datos tyrimas apsiribojo 15 senųjų ES narių. Iki šiol su tyrėjais bendradarbiavo nemažai suinteresuotų šalių, todėl tikimasi, jog naujų valstybių narių gamintojai ir kitos suinteresuotos šalys taip pat pageidaus bendradarbiauti tolesniame tyrime. Siekiant patikrinti gautą naują informaciją, Komisija išsiųs naujų valstybių narių Bendrijos gamintojams, pašaro ir jauniklės lašišos gamintojams, importuotojams, perdirbėjams ir naudotojams naujus klausimynus, siekdama išsiaiškinti jų situaciją. Norint suteikti pramonės žaidėjams galimybę pasinaudoti savo teisėmis pagal Reglamento (EB) Nr. 3285/94 6 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 519/94 5 straipsnį, jiems turi būti skirtas pagrįstas laikotarpis klausimynams užpildyti. Be to, Komisijos tarnybos vėliau tikrins klausimynuose pateiktą informaciją, surengdama suinteresuotų šalių buveinėse patikras vietoje, ir tiktai po to darys kokias nors išvadas. |
(125) |
Komisijai užbaigus tolesnį tyrimą ir prieš galimą galutinių apsaugos priemonių nustatymą aptariamajam produktui, Europos Komisija laiku informuos apie siūlomas priemones tam tikrus prekybos partnerius, su kuriais yra pasirašyti dvišaliai susitarimai, taip pat PPO prekybos partnerius. |
(126) |
Be to, laikinųjų priemonių (kurios bus taikomos, Komisijai tęsiant tyrimą) atšaukimas 2004 m. ketvirtąjį ketvirtį sukeltų neaiškumus rinkoje per aktyviausią jos laikotarpį, vartotojams ruošiantis Kalėdoms. |
13.2. Priemonių laikotarpio pratęsimas.
(127) |
Todėl manoma, jog esant pirmiau minėtoms aplinkybėms, egzistuoja išskirtinės aplinkybės ir laiko riba apsaugos priemonių tyrimui, susijusiam su išauginta lašiša, pratęsti dviem mėnesiams nuo 2004 m. gruodžio 6 d. iki 2005 m. vasario 6 d., |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tarifinių kvotų ir jų papildomų muitų sistema
1. Šiuo reglamentu nustatoma tarifinių kvotų sistema, kuri nuo 2004 m. rugpjūčio 15 d. iki 2005 m. vasario 6 d. taikoma į Bendriją importuojamai išaugintai (ne laukinei) lašišai, įskaitant filė, šviežią, atvėsintą ar šaldytą žuvį, kuri yra klasifikuojama pagal KN Kodus ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 ir ex 0304 20 13 (toliau – išauginta lašiša). Tarifinių kvotų apimtis ir šalys, kurioms jos taikomos, nurodytos I priede. Kvotos apskaičiuotos visos žuvies ekvivalento pagrindu, taikant 1:0,65 ir 1:0,9 konversijos į atitinkamai importuotą filė ir ne filė santykius.
2. Laukinei lašišai tarifinės kvotos netaikomos ir neskiriamos. Šiame reglamente laukinė lašiša yra jūroje sugauta Atlanto ar Ramiojo vandenyno lašiša ar Dunojuje sugauta Dunojaus lašiša, kuriai yra pateikiamos muitinės deklaracijos laisvai apyvartai, o suinteresuotosios šalys pateikia visus atitinkamus dokumentus, kurių reikalauja kompetentingos valstybės narės institucijos.
3. Siekiant nustatyti papildomo mokėtino muito lygį, išauginta lašiša, kuriai taikomi KN kodai ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00 priskiriama I priedo 1 grupei, tuo tarpu išauginta lašiša, klasifikuojama pagal KN kodus ex 0304 10 13 ir ex 0304 20 13 priskiriama 2 grupei.
4. Taikant 2 straipsnyje numatytas sąlygas, išaugintos lašišos importui, viršijančiam tarifinės kvotos lygį, taikomas I priede atitinkamai grupei numatytas papildomas muitas.
5. Įprastas muito tarifas, nustatytas Tarybos reglamente (EB) Nr. 2658/87 (13) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2344/2003 (14), ar bet koks kitas lengvatinis muito tarifas toliau taikomas išaugintos lašišos importui.
6. Pasikeitus aplinkybėms, Komisija gali peržiūrėti šias priemones.
2 straipsnis
Besivystančios šalys
Išaugintos lašišos, kilusios iš kurios nors II priede nurodytos besivystančios šalies, importui tarifinės kvotos netaikomos ir neskiriamos.
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Išaugintos lašišos, kuriai taikomas šis reglamentas, kilmė nustatoma pagal Bendrijoje galiojančias nuostatas.
2. Priklausomai nuo 3 dalies nuostatų, iš besivystančios šalies kilusios išaugintos lašišos išleidimui į laisvąją apyvartą Bendrijoje taikomos šios nuostatos:
a) |
pateikiamas kilmės sertifikatas, kurį išduoda kompetentingos tos šalies institucijos pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 47 straipsnio sąlygas; ir |
b) |
produktas iš tos šalies tiesiogiai transportuojamas į Bendriją pagal 4 straipsnio nuostatas. |
3. 2 dalies a punkte minėtas kilmės sertifikatas nereikalaujamas išaugintos lašišos importui, kuriam pateikiamas kilmės įrodymo dokumentas, išduotas arba parengtas pagal atitinkamas nuostatas, kurios taikomos ruošiant lengvatinio tarifo priemones atitinkantį importą.
4. Kilmės įrodymo dokumentas priimamas tiktai tuo atveju, jei išauginta lašiša atitinka kilmės nustatymui Bendrijoje taikomus kriterijus.
4 straipsnis
Tiesioginis transportavimas
1. Šie gabenimo būdai laikomi tiesioginiu produkto transportavimu iš trečiosios šalies į Bendriją:
a) |
produktai, atgabenti nekertant jokios trečios šalies teritorijos; |
b) |
produktai, atgabenti per vieną ar daugiau trečiųjų šalių, nesančių kilmės šalimi, su ar be perkrovimo ar laikino sandėliavimo šiose šalyse, su sąlyga, jog toks gabenimas pateisinamas dėl geografinių priežasčių ar dėl transporto reikalavimų, taip pat su sąlyga, jog produktai:
|
2. Bendrijos institucijoms pateikiami įrodymai, jog 1 dalies b punkte numatytos sąlygos buvo įvykdytos. Šie įrodymai gali būti pateikti vieno iš šių dokumentų forma:
a) |
bendras kilmės šalyje išduotas transportavimo dokumentas, kuris aprėpia gabenimą per tranzito šalį ar šalis; |
b) |
tranzito šalies ar šalių muitinės tarnybos išduota pažyma, kurioje nurodoma:
|
5 straipsnis
Į Bendriją gabenamas importas
1. Šis reglamentas netaikomas produktams, kurie, įsigaliojus šiam reglamentui, yra gabenami į Bendriją, kaip apibrėžta 2 dalyje.
2. Produktai laikomi gabenamais Bendrijai, jei:
— |
produktai buvo išgabenti iš kilmės šalies prieš šio reglamento įsigaliojimo dieną, ir |
— |
produktai gabenami iš pakrovimo vietos kilmės šalyje į iškrovimo vietą Bendrijoje pagal galiojantį transportavimo dokumentą, kuris buvo išduotas prieš šio reglamento įsigaliojimo dieną. |
3. Susijusios šalys pateikia muitinės tarnybai įrodymus, jog 2 dalyje numatytos sąlygos yra įgyvendintos.
Tačiau tarnyba gali nustatyti, jog produktai buvo išgabenti iš kilmės šalies prieš šio reglamento įsigaliojimo datą, jei buvo pateiktas vienas iš šių dokumentų:
— |
gabenimo jūra atveju, važtaraštis, parodantis, jog produktai buvo pakrauti prieš minėtą datą, |
— |
gabenimo geležinkeliu atveju, važtaraštis, kurį kilmės šalies geležinkelio tarnyba priėmė prieš minėtą datą, |
— |
gabenimo sausumos keliais atveju, CMR prekių gabenimo sutartis ar bet koks kitas transporto dokumentas, išduotas kilmės šalyje prieš minėtą datą, |
— |
gabenimo oru atveju, gabenimo oru važtaraštis, įrodantis, jog oro bendrovė perėmė produktus prieš minėtą datą. |
6 straipsnis
Valstybės narės ir Komisija glaudžiai bendradarbiauja, siekdamos užtikrinti atitiktį šiam Reglamentui.
7 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir taikomas iki 2005 m. vasario 6 d.
Šis Reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
Pascal LAMY
Komisijos narys
(1) OL L 349, 1994 12 31, p. 53.
(2) OL L 286, 2000 11 11, p. 1.
(3) OL L 67, 1994 3 10, p. 89.
(6) Kainos pakoreguotos pagal gabenimo iš Glazgo kainą.
(7) Kainos indeksuotos pagal prekių gabenimo iš Glazgo tarifus.
(8) Importo kainos yra CIF kainos, įskaitant 2 % importo muitą.
(9) Norvegijos žuvininkystės direktorato 2002 m. statistinė apžvalga.
(10) Nesant patikimų Eurostato duomenų už šį laikotarpį, išvados pagrįstos turima informacija.
(11) OL L 253, 1993 10 11, p. 1.
(12) OL L 343, 2003 12 31, p. 1.
(13) OL L 256, 1987 9 7, p. 1.
(14) OL L 346, 2003 12 31, p. 38.
I PRIEDAS
KN kodas |
TARIC-kodai |
Grupė |
Kilmė (1 ir 2 grupėms) |
Neapmokestinama kvota (1 ir 2 grupėms) tonomis (visos žuvies ekvivalentas) |
Eilės numeris – 1 grupė |
Eilės numeris – 2 grupė |
Papildomas muitas (EUR/tona) |
|
1 grupė |
2 grupė |
|||||||
ex 0302 12 00 |
0302120021 |
1 |
Norvegija |
163 997 |
90.780 |
90.788 |
522 |
722 |
0302120022 |
1 |
Farerų salos |
22 230 |
90.694 |
90.695 |
|
|
|
0302120023 |
1 |
Kita |
20 108 |
90.077 |
90.078 |
|
|
|
0302120029 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0302120039 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0302120099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 11 00 |
0303110019 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303110099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 19 00 |
0303190019 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303190099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 22 00 |
0303220021 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303220022 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220023 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220029 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220089 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0304 10 13 |
0304101321 |
2 |
|
|
|
|
|
|
0304101329 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
0304101399 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0304 20 13 |
0304201321 |
2 |
|
|
|
|
|
|
0304201329 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
0304201399 |
2 |
|
|
|
|
|
|
II PRIEDAS
Besivystančių šalių sąrašas – valstybės, kurioms priemonės netaikomos, eksportui iš šių valstybių nesiekiant 3 % Bendrijos importo.
Jungtiniai Arabų Emyratai, Afganistanas, Antigva ir Barbuda, Angola, Argentina, Amerikos Samoa, Angilija, Antarktika, Aruba, Barbadosas, Bangladešas, Burkina Fasas, Bahreinas, Burundis, Beninas, Brunėjaus Darusalamas, Bolivija, Brazilija, Bahamų salos, Butanas, Botsvana, Belizas, Bermudai, Buvė sala, Britų Mergelės salos, Britų Indijos vandenyno teritorijos, Kongo Demokratinė Respublika, Centrinės Afrikos Respublika, Kongas, Dramblio Kaulo Krantas, Čilė, Kamerūnas, Čadas, Kolumbija, Kosta Rika, Kuba, Žaliasis Kyšulys, Kaimanų salos, Kalėdų sala, Kokoso salos (arba Kylingo salos), Kuko salos, Džibutis, Dominika, Dominikos Respublika, Alžyras, Ekvadoras, Egiptas, Eritrėja, Etiopija, Fidžis, Mikronezijos Federacinės Valstybės, Folklendų salos, Prancūzijos Polinezija, Prancūzijos pietinės teritorijos, Gabonas, Grenada, Gana, Gambija, Gvinėja, Pusiaujo Gvinėja, Gvatemala, Gvinėja Bisau, Gajana, Gibraltaras, Guamas, Hondūras, Honkongas, Haitis, Herdo sala ir Makdonaldo salos, Indonezija, Indija, Irakas, Iranas (Islamo Respublika), Jamaika, Jordanija, Kenija, Kambodža, Kiribatis, Komorų salos, Sent Kitsas ir Nevis, Kuveitas, Laoso Liaudies Demokratinė Respublika, Libanas, Sent Lūsija, Šri Lanka, Liberija, Lesotas, Libijos Arabų Džamahirija, Marokas, Madagaskaras, Maršalo salos, Malis, Mianmaras, Mongolija, Mauritanija, Maurikijus, Maldyvų salos, Malavis, Meksika, Malaizija, Mozambikas, Makao, Majota, Montseratas, Namibija, Nigeras, Nigerija, Nikaragva, Nepalas, Nauru, Nyderlandų Antilai, Naujoji Kaledonija ir jai priklausančios teritorijos, Niujė sala, Norfolko salos, Šiaurės Marianų salos, Omanas, Panama, Peru, Papua Naujoji Gvinėja, Kinijos Liaudies Respublika, Filipinai, Pakistanas, Palau, Paragvajus, Pitkernas, Kataras, Ruanda, Samoa, Saudo Arabija, Saliamono salos, Seišelių salos, Sudanas, Siera Leonė, Senegalas, Somalis, Surinamas, San Tomė ir Prinsipė, Salvadoras, Sirijos Arabų Respublika, Svazilendas, Pietų Džordžijos ir Pietų Sendvičo salos, Šv. Elenos sala ir jai priklausančios teritorijos, Sen Pjeras ir Mikelonas, Togas, Tunisas, Tonga, Rytų Timoras, Trinidadas ir Tobagas, Tuvalu, Tanzanija (Jungtinė Tanzanijos Respublika), Kinų Taibėjus, Tokelau, Terkso ir Kaiko salos, Jungtinių Valstijų Mažosios Užjūrio Teritorijos, Uganda, Urugvajus, Sent Vinsentas ir Šiaurės Grenadinai, Venesuela, Vietnamas, Vanuatu, Jungtinių Valstijų Mergelės Salos, Volis ir Futūna, Jemenas, Pietų Afrika, Zambija ir Zimbabvė.
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/30 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1448/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2771/1999, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1255/1999 taikymo taisykles dėl sviesto ir grietinėlės rinkoje taikomų intervencijos priemonių
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (1), ypač į jo 10 straipsnį,
kadangi:
(1) |
Komisijos reglamento (EB) Nr. 2771/1999 (2) 21 straipsnis nustato, kad pardavimui skirtas sviestas, kuriam taikomos intervencijos priemonės, turi būti atvežtas sandėliuoti iki 2002 m. balandžio 1 d. |
(2) |
Atsižvelgiant į padėtį sviesto rinkoje ir sviesto, laikomo intervenciniuose sandėliuose, kiekius, sandėliuojamas sviestas iki 2002 m. birželio 1 d. turi būti parduodamas. |
(3) |
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 2771/1999 21 straipsnyje data „2002 m. balandžio 1 d.“ keičiama data „2002 m. birželio 1 d.“.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
Franz FISCHLER
Komisijos narys
(1) OL L 160, 1999 6 26, p. 48. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 186/2004 (OL L 29, 2004 2 3, p. 6).
(2) OL L 333, 1999 12 24, p. 11. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1236/2004 (OL L 235, 2004 7 6, p. 4).
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/31 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1449/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 1609/88, nustatantį vėliausią sviesto, kuris parduodamas pagal Reglamentus (EEB) Nr. 3143/85 ir (EB) Nr. 2571/97, pristatymo į saugyklą terminą
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (1), ir ypač į jo 10 straipsnį,
kadangi:
(1) |
Pagal 1997 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2571/97 (2) dėl sviesto pardavimo sumažintomis kainomis ir dėl pagalbos suteikimo konditerijos gaminių, ledų ir kitų maisto produktų gamyboje naudojamai grietinėlei, sviestui ir koncentruotam sviestui 1 straipsnį, pardavimui skirtas sviestas turi būti sandėliuojamas iki nustatytos datos. |
(2) |
Atsižvelgiant į padėtį sviesto rinkoje ir turimus kiekius, data, nurodyta Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1609/88 (3) 1 straipsnyje, susijusi su Reglamente (EB) Nr. 2571/97 minėtu sviestu, turi būti pakeista. |
(3) |
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EEB) Nr. 1609/88 1 straipsnio antra pastraipa keičiama taip:
„Reglamento (EB) Nr. 2571/97 1 straipsnio 1 dalies a punkte minėtas sviestas turi būti priimtas į saugyklą iki 2002 m. birželio 1 d.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
Franz FISCHLER
Komisijos narys
(1) OL L 160, 1999 6 26, p. 48. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 186/2004 (OL L 29, 2004 2 3, p. 6).
(2) OL L 350, 1997 12 20, p. 3. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 921/2004 (OL L 163, 2004 4 30, p. 94).
(3) OL L 143, 1988 6 10, p. 23. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1714/2003 (OL L 243, 2003 9 27, p. 103).
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/32 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1450/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
įgyvendinantis Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1608/2003/EB dėl Bendrijos inovacijų statistikos rengimo ir plėtros
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2003 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1608/2003/EB dėl Bendrijos mokslo ir technologijų statistikos rengimo ir plėtros (1), ypač į jo 3 straipsnį,
kadangi:
(1) |
Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1608/2003/EB nustatė atskirus veiksmus statistikos srityje, reikalingus Bendrijos mokslo, technologijų ir inovacijų statistikai sukurti. |
(2) |
Reikia priimti atskirų veiksmų statistikos srityje įgyvendinimo priemones, kaip numatyta Sprendimo Nr. 1608/2003/EB 2 straipsnyje. |
(3) |
Vykdant atskirus veiksmus statistikos srityje turi būti atsižvelgiama į 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 2367/2002/EB dėl 2003–2007 m. Bendrijos statistikos programos (2), kuri aiškiai apibrėžė 2003–2007 m. inovacijų statistikos rengimo ir tobulinimo darbo programą. |
(4) |
Reikia užtikrinti Bendrijos inovacijų statistikos suderinamumą su kitais tarptautiniais standartais, o tai reiškia, kad būtina atsižvelgti į darbą, kurį atliko Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) ir kitos tarptautinės organizacijos. |
(5) |
Įgyvendinant Sprendimą Nr. 1608/2003/EB ir apibrėžiant nuostatas, reglamentuojančias naudojimąsi administraciniais šaltiniais ir statistikos įslaptinimą, reikia atsižvelgti į sistemą, kuri buvo nustatyta 1997 m. vasario 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 322/97 dėl Bendrijos statistikos (3). |
(6) |
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Statistikos programų komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šis reglamentas nustato būtinąsias Sprendimo Nr. 1608/2003/EB dėl Bendrijos inovacijų statistikos įgyvendinimo priemones.
2 straipsnis
1. Šis reglamentas taikomas Bendrijos inovacijų statistikai. Priede smulkiai apibrėžiama ši statistika, statistinių duomenų kintamųjų sąrašas, įtrauktos veiklos rūšys ir sektoriai, rezultatų suskirstymas, dažnumas, duomenų perdavimo galutiniai terminai ir pereinamasis laikotarpis.
2. Remiantis ataskaitų išvadomis, kurios buvo pateiktos Europos Parlamentui ir Tarybai pagal Sprendimo Nr. 1608/2003/EB 5 straipsnį, šio reglamento priede nustatytas statistinių duomenų kintamųjų sąrašas, įtrauktos veiklos rūšys ir sektoriai, rezultatų suskirstymas, dažnumas, duomenų perdavimo galutiniai terminai ir kitos charakteristikos gali būti reguliariai peržiūrimi.
3 straipsnis
Valstybės narės gauna reikalingus duomenis iš kelių skirtingų šaltinių, pavyzdžiui, imties tyrimų, administracinių duomenų šaltinių ir kitų duomenų šaltinių. Pagal kokybę ir statistinio įvertinimo procedūras kiti duomenų šaltiniai bent jau turi prilygti imties tyrimams ar administracinių šaltinių tyrimams.
4 straipsnis
Priede išvardyta Bendrijos inovacijų statistika grindžiama suderintomis sąvokomis ir apibrėžimais, kurie pateikiami pačiame naujausiame Oslo vadovo variante. Valstybės narės taiko šias suderintas rengiamos statistikos sąvokas ir apibrėžimus.
Pagal Sprendimo Nr. 1608/2003/EB 5 straipsnį, Europos Parlamentui ir Tarybai pateiktose ataskaitose daroma nuoroda į sąvokas ir apibrėžimus bei jų taikymą.
5 straipsnis
Valstybės narės apibendrintą statistiką, kurios sąrašas pateikiamas priede, privalomai, o atskirus duomenų įrašus – savanoriškai, pateikia Komisijai (Eurostatui), naudodamos standartinę perdavimo formą, kurią su jomis bendradarbiaudama nustato Komisija (Eurostatas).
6 straipsnis
Kokybę įvertina valstybės narės ir Komisija (Eurostatas).
Valstybės narės Komisijai (Eurostatui), pastarosios prašymu ir kaip nustatyta šio reglamento priede, perduoda statistikos kokybės įvertinimui reikalingą informaciją, kurios taip pat reikia pagal Sprendimo Nr. 1608/2003/EB 5 straipsnyje nustatytus ataskaitų rengimo reikalavimus.
7 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
Joaquín ALMUNIA
Komisijos narys
(1) OL L 230, 2003 9 16, p. 1.
(2) OL L 358, 2002 12 31, p. 1.
(3) OL L 52, 1997 2 22, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).
PRIEDAS
INOVACIJŲ STATISTIKA
1 skirsnis
Valstybės narės kaupia šią Bendrijos inovacijų statistiką:
Kodas |
Pavadinimas |
Pastabos |
1 |
Inovacinių įmonių skaičius |
Absoliučioji vertė ir visų įmonių % |
2 |
Inovacinių įmonių, kurios įdiegė naujus arba labai patobulintus produktus (rinkos naujovę) skaičius |
Absoliučioji vertė, visų įmonių % ir visų inovacinių įmonių % |
3 |
Apyvarta iš inovacijų, susijusių su naujais arba labai patobulintais produktais (rinkos naujovėmis) |
Absoliučioji vertė, visos apyvartos % ir visos inovacinių įmonių apyvartos % |
4 |
Apyvarta iš inovacijų, susijusių su naujais arba labai patobulintais produktais, kurie nauji firmai, bet ne rinkai |
Absoliučioji vertė, visos apyvartos % ir visos inovacinių įmonių apyvartos % |
5 |
Inovaciniame bendradarbiavime dalyvaujančių inovacinių įmonių skaičius |
Absoliučioji vertė ir vis inovacinių įmonių % |
6 |
Išlaidos inovacijoms |
Absoliučioji vertė, visos apyvartos % ir visos inovacinių įmonių apyvartos % – neprivaloma |
7 |
Inovacinių įmonių, kurios nurodė labai svarbų inovacijų poveikį, skaičius |
Absoliučioji vertė ir visų inovacinių įmonių % |
8 |
Inovacinių įmonių, kurios nurodė labai svarbius informacijos apie inovacijas šaltinius, skaičius |
Absoliučioji vertė ir visų inovacinių įmonių % – neprivaloma |
9 |
Su didelėmis kliūtimis susiduriančių įmonių skaičius |
Absoliučioji vertė, visų įmonių %, visų inovacinių įmonių % ir neinovacinių įmonių % |
Be jau išvardytos statistikos, valstybės narės kaupia ir papildomą statistiką (taip pat pagal jos suskirstymą) pagal pagrindines Oslo vadove išvardytas temas. Dėl šios papildomos statistikos sprendimas priimamas glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis.
2 skirsnis
Turi būti įtrauktos bent NACE Red. 1.1 sekcijose C, D, E, I, J, NACE Red. 1.1 sekcijose 51, 72 ir NACE Red. 1.1 grupėse 74.2 ir 74.3 minimos įmonės.
3 skirsnis
Apie visus kintamuosius pranešama kas ketverius metus, išskyrus 1, 2, 3, 4 ir 5 kintamuosius, apie kuriuos pranešama kas dvejus metus.
4 skirsnis
Pirmieji ataskaitiniai metai, kurių statistika kaupiama, yra 2004 kalendoriniai metai.
5 skirsnis
1. |
Visi rezultatai suskirstomi pagal ekonominę veiklą (NACE Red. 1.1) sekcijos lygmeniu ir pagal šias darbuotojų skaičiumi apibrėžtas klases: 10–49 darbuotojai, 50–249 darbuotojai, daugiau nei 249 darbuotojai. |
2. |
Visi rezultatai turi būti suskirstomi pagal ekonominę veiklą (NACE Red. 1.1) skyrių lygmeniu. |
3. |
Rezultatai pagal 5 kintamąjį turi būti suskirstomi pagal bendradarbiavimo inovacijų srityje rūšį. Rezultatai pagal 7 kintamąjį turi būti suskirstomi pagal inovacijų poveikio rūšį. Rezultatai pagal 8 kintamąjį turi būti suskirstomi pagal informacijos šaltinių rūšį. Rezultatai pagal 9 kintamąjį turi būti suskirstomi pagal kliūčių rūšį. Dėl šių suskirstymų sprendimas priimamas glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis. |
6 skirsnis
1. |
Visi rezultatai turi būti perduodami per 18 mėnesių nuo ataskaitinio laikotarpio kalendorinių metų pabaigos. |
2. |
Valstybės narės gali Komisijai (Eurostatui) savanoriškai perduoti atskirų duomenų įrašus, apimančius visus statistikos vienetus, apžvelgiamus nacionalinėse inovacijų apklausose. |
7 skirsnis
1. |
Bendrijos inovacijų apklausose, kurios vykdomos kas ketverius metus ir kurios prasideda nuo 2004 ataskaitinių metų, naudojamas klausimynas apima pagrindines temas, kurios išvardytos Oslo vadove dėl inovacijų įmonėse įvertinimo. |
2. |
Komisija (Eurostatas), glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, parengia Bendrijos inovacijų apklausų metodologines rekomendacijas, kurios leidžia geriau suderinti apklausų rezultatus. Šios rekomendacijos apima bent jau apklausiamus gyventojus, apklausos metodologiją (įskaitant regioninius aspektus), suderintą apklausos klausimyną, duomenų surinkimą, apdorojimą ir perdavimą bei duomenų kokybės reikalavimus. |
3. |
Glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, metodologinės rekomendacijos rengiamos kitoms inovacijų apklausoms, kurios vykdomos kas ketverius metus, pradedant nuo 2006 ataskaitinių metų. |
4. |
Valstybės narės teikia Komisijai (Eurostatui) reikalingą informaciją apie nacionalinėje inovacijų statistikoje naudojamą nacionalinę metodologiją. |
8 skirsnis
Jeigu reikia iš esmės adaptuoti nacionalines statistikos sistemas, Komisija gali valstybėms narėms suteikti leidžiančias nukrypti nuostatas dėl pirmųjų ataskaitinių 2004 metų statistikos, kuri turi būti surinkta. Papildomos leidžiančios nukrypti nuostatos gali būti suteikiamos dėl ekonominės veiklos rūšių aprėpties pagal NACE Red. 1.1 ir (arba) ataskaitinių 2006 metų statistikos, kuri turi būti surinkta, dydžio klasės suskirstymus.
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/36 |
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1451/2004
2004 m. rugpjūčio 13 d.
nustatantis importo muitus grūdų sektoriuje, galiojančius nuo 2004 m. rugpjūčio 16 d.
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1784/2003 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo (1),
atsižvelgdama į 1996 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1249/96 dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1766/92 taikymo taisyklių (grūdų sektoriaus importo muitų mokesčių srityje) (2), ir ypač į jo 2 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1) |
Reglamento (EB) Nr. 1784/2003 10 straipsnyje numatyta, kad importuojant to reglamento 1 straipsnyje išvardytus produktus imamas Bendrajame muitų tarife nustatytas mokestis. Tačiau to straipsnio 2 dalyje nurodytų produktų muito mokestis yra lygus tiems produktams importavimo metu taikomai intervencinei kainai, padidintai 55 procentais ir sumažintai CIF importo kainos, taikomos atitinkamai siuntai, dydžiu. Tačiau šis muito mokestis negali būti didesnis už Bendrojo muitų tarifo mokestį. |
(2) |
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1784/2003 10 straipsnio 3 dalies nuostatas CIF importo kainos apskaičiuojamos pagal atitinkamo produkto reprezentatyvias kainas pasaulinėje rinkoje. |
(3) |
Reglamente (EB) Nr. 1249/96 išdėstytos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1784/2003 taikymo taisyklės grūdų sektoriaus importo muitų mokesčių srityje. |
(4) |
Importo teisės taikomos tol, kol bus nustatytos naujos. |
(5) |
Kad būtų užtikrintas sklandus importo muitų sistemos veikimas, apskaičiuojant muitus reikėtų remtis reprezentatyviais rinkos kursais, nustatytais per ataskaitinį laikotarpį. |
(6) |
Taikant Reglamentą (EB) Nr. 1249/96 reikėtų nustatyti tokius importo muitus, kokie nurodyti šio reglamento priede, |
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Importo muito mokesčiai grūdų sektoriuje, numatyti Reglamento (EB) Nr. 1784/2003 10 straipsnio 2 dalyje, yra nustatomi šio reglamento I priede, remiantis II priede pateikta informacija.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2004 m. rugpjūčio 16 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
Generalinis direktorius žemės ūkio reikalams
(1) OL L 270, 2003 10 21, p. 78.
(2) OL L 161, 1996 6 29, p. 125. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1110/2003 (OL L 158, 2003 6 27, p. 12).
I PRIEDAS
Produktų, išvardytų Reglamento (EB) Nr. 1784/2003 10 straipsnio 2 dalyje, importo muito mokesčiai dalyje, importo muito mokesčiai, taikonu nuo 2004 m. rugpjūčio 16 d.
KN kodas |
Prekių pavadinimas |
Importo muito mokestis (1) (EUR/t) |
1001 10 00 |
Kietieji kviečiai, aukščiausios kokybės |
0,00 |
Vidutinės kokybės |
0,00 |
|
Žemos kokybės |
3,85 |
|
1001 90 91 |
Paprastieji kviečiai, skirti sėjai |
0,00 |
ex 1001 90 99 |
Paprastieji kviečiai, aukščiausios kokybės, išskyrus skirtus sėjai |
0,00 |
1002 00 00 |
Rugiai |
27,41 |
1005 10 90 |
Kukurūzai, skirti sėjai, išskyrus hibridus |
54,93 |
1005 90 00 |
Kukurūzai, išskyrus sėklą (2) |
54,93 |
1007 00 90 |
Grūdinis sorgas, išskyrus hibridus, skirtus sėjai |
37,50 |
(1) Prekių, kurios į Bendriją atgabenamos per Atlanto vandenyną arba per Sueco kanalą (Reglamento (EB) Nr. 1249/96 2 straipsnio 4 dalis), importuotojui muito mokestis gali būti sumažintas:
— |
3 EUR/t, jei iškrovimo uostas yra Viduržemio jūroje, arba |
— |
2 EUR/t, jei iškrovimo uostas yra Airijoje, Jungtinėje Karalystėje, Danijoje, Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Lenkijoje, Suomijoje, Švedijoje arba Iberijos pusiasalio Atlanto vandenyno pakrantėje. |
(2) Importuotojui muito mokestis gali būti sumažintas vienoda 24 EUR/t suma, jei laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1249/96 2 straipsnio 5 dalyje nurodytų sąlygų.
II PRIEDAS
Muito mokesčio apskaičiavimo komponentai
laikotarpis nuo 30.7.–12.8.2004
1. |
Vidutiniškai per laikotarpį, nurodyto Reglamento (EB) Nr. 1249/96 2 straipsnio 2 dalyje:
|
2. |
Gabenimo išlaidos: Meksikos įlanka–Roterdamas – 27,08 EUR/t; Didieji ežerai–Roterdamas – 32,48 EUR/t. |
3. |
|
(1) 10 EUR/t nuolaida (Reglamento (EB) Nr. 1249/96 4 straipsnio 3 dalis).
(2) 30 EUR/t nuolaida (Reglamento (EB) Nr. 1249/96 4 straipsnio 3 dalis).
(3) Įtraukta 14 EUR/t priemoka (Reglamento (EB) Nr. 1249/96 4 straipsnio 3 dalis).
(4) FOB Duluth.
II Aktai, kurių skelbti neprivaloma
Taryba
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/39 |
TARYBOS SPRENDIMAS
2004 m. liepos 19 d.
patvirtinantis Europos bendrijos prisijungimą prie Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos, peržiūrėtos ir patvirtintos 1997 m. lapkričio mėn. dvidešimt devintojoje Maisto ir žemės ūkio organizacijos konferencijos sesijoje priimta rezoliucija 12/97
(2004/597/EB)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 37 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
kadangi:
(1) |
Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (toliau – TAAK) 1951 m. buvo priimta MŽŪO konferencijoje ir įsigaliojo kitais metais. Ji vėliau buvo pakeista 1979 m. MŽŪO konferencijoje ir šie pakeitimai įsigaliojo 1991 m. |
(2) |
1997 m. įvyko dar viena TAAK peržiūra, siekiant ją suderinti su Urugvajaus raundo baigiamojo dokumento Sutartimi dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo, užtikrinti jos suderinamumą su tarptautinių standartų rengimo TAAK srityje nauja sistema ir leisti MŽŪO organizacijoms narėms tapti jos Susitariančiosiomis Šalimis. Peržiūrėtas tekstas buvo patvirtintas 1997 m. lapkričio mėn. MŽŪO konferencijos rezoliucija 12/97. |
(3) |
Peržiūrėto teksto pakeitimai įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų po to, kai du trečdaliai Susitariančiųjų Šalių juos priima. Nuo tos dienos Europos bendrija turės teisę tapti TAAK konvencijos šalimi. Šiuo metu 43 šalys, iš kurių keturios valstybės narės, yra priėmusios peržiūrėtą tekstą. |
(4) |
Vienas iš pagrindinių TAAK konvencijos tikslų yra užtikrinti „bendrus ir efektyvius veiksmus, kad būtų užkirsti keliai augalų ir augalų produktų kenkėjams plisti ir jiems įvežti bei skatinti atitinkamas jų kontrolės priemones“. |
(5) |
Bendrijos kompetencija sudaryti arba prisijungti prie tarptautinių susitarimų ar sutarčių kyla ne tik ją aiškiai suteikiant Sutartimi, bet taip pat gali kilti iš kitų Sutarties nuostatų bei Bendrijos institucijų pagal tas nuostatas priimtų aktų. |
(6) |
TAAK konvencijos dalykas taip pat patenka į esamų Bendrijos reglamentų taikymo sritį. |
(7) |
Todėl TAAK konvencijos dalykas yra ir Bendrijos, ir jos valstybių narių reikalas. |
(8) |
Bendrija turėtų prisijungti prie TAAK konvencijos, kiek tai susiję su į jos kompetencijos sritį patenkančiais klausimais. |
(9) |
Tarybos pirmininkas turėtų būti įgaliotas deponuoti Bendrijos prisijungimo dokumentą, |
NUSPRENDĖ:
1 straipsnis
1. Europos bendrija pateikia prisijungimo, kiek tai susiję su į jos kompetencijos sritį patenkančiais klausimais, prie Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos prašymą.
2. Peržiūrėtas TAAK konvencijos tekstas, kuris patvirtintas 1997 m. lapkričio mėn. 29-oje MŽŪO konferencijos sesijoje priimta rezoliucija 12/97, išdėstytas I priede.
2 straipsnis
1. Tarybos pirmininkas įgaliojamas prisijungimo dokumentą deponuoti Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos (toliau – MŽŪO) generaliniam direktoriui.
2. II priede išdėstyta deklaracija paskelbiama prisijungimo dokumente.
Priimta Briuselyje, 2004 m. liepos 19 d.
Tarybos vardu
Pirmininkas
C. VEERMAN
(1) Nuomonė pareikšta 2003 m. lapkričio 8 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).
I PRIEDAS
INTERNATIONAL PLANT PROTECTION CONVENTION
New revised text approved by Resolution 12/97 of the 29th Session of the FAO Conference in November 1997
The Contracting Parties,
— |
recognising the necessity for international cooperation in controlling pests of plants and plant products and in preventing their international spread, and especially their introduction into endangered areas, |
— |
recognising that phytosanitary measures should be technically justified, transparent and should not be applied in such a way as to constitute either a means of arbitrary or unjustified discrimination or a disguised restriction, particularly on international trade, |
— |
desiring to ensure close coordination of measures directed to these ends, |
— |
desiring to provide a framework for the development and application of harmonised phytosanitary measures and the elaboration of international standards to that effect, |
— |
taking into account internationally approved principles governing the protection of plant, human and animal health, and the environment, and |
— |
noting the agreements concluded as a result of the Uruguay Round of Multilateral Trade Negotiations, including the Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures, |
HAVE AGREED AS FOLLOWS:
Article I
Purpose and responsibility
1. With the purpose of securing common and effective action to prevent the spread and introduction of pests of plants and plant products, and to promote appropriate measures for their control, the Contracting Parties undertake to adopt the legislative, technical and administrative measures specified in this Convention and in supplementary agreements pursuant to Article XVI.
2. Each Contracting Party shall assume responsibility, without prejudice to obligations assumed under other international agreements, for the fulfilment within its territories of all requirements under this Convention.
3. The division of responsibilities for the fulfilment of the requirements of this Convention between Member Organisations of FAO and their Member States that are Contracting Parties shall be in accordance with their respective competencies.
4. Where appropriate, the provisions of this Convention may be deemed by Contracting Parties to extend, in addition to plants and plant products, to storage places, packaging, conveyances, containers, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading plant pests, particularly where international transportation is involved.
Article II
Use of terms
1. For the purpose of this Convention, the following terms shall have the meanings hereunder assigned to them:
‘Area of low pest prevalence’— an area, whether all of a country, part of a country, or all or parts of several countries, as identified by the competent authorities, in which a specific pest occurs at low levels and which is subject to effective surveillance, control or eradication measures;
‘Commission’— the Commission on Phytosanitary Measures established under Article XI;
‘Endangered area’— an area where ecological factors favour the establishment of a pest whose presence in the area will result in economically important loss;
‘Establishment’— perpetuation, for the foreseeable future, of a pest within an area after entry;
‘Harmonised phytosanitary measures’— phytosanitary measures established by Contracting Parties based on international standards;
‘International standards’— international standards established in accordance with Article X, paragraphs 1 and 2;
‘Introduction’— the entry of a pest resulting in its establishment;
‘Pest’— any species, strain or biotype of plant, animal or pathogenic agent injurious to plants or plant products;
‘Pest risk analysis’— the process of evaluating biological or other scientific and economic evidence to determine whether a pest should be regulated and the strength of any phytosanitary measures to be taken against it;
‘Phytosanitary measure’— any legislation, regulation or official procedure having the purpose to prevent the introduction and/or spread of pests;
‘Plant products’— unmanufactured material of plant origin (including grain) and those manufactured products that, by their nature or that of their processing, may create a risk for the introduction and spread of pests;
‘Plants’— living plants and parts thereof, including seeds and germplasm;
‘Quarantine pest’— a pest of potential economic importance to the area endangered thereby and not yet present there, or present but not widely distributed and being officially controlled;
‘Regional standards’— standards established by a regional plant protection organisation for the guidance of the members of that organisation;
‘Regulated article’— any plant, plant product, storage place, packaging, conveyance, container, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading pests, deemed to require phytosanitary measures, particularly where international transportation is involved;
‘Regulated non-quarantine pest’— a non-quarantine pest whose presence in plants for planting affects the intended use of those plants with an economically unacceptable impact and which is therefore regulated within the territory of the importing Contracting Party;
‘Regulated pest’— a quarantine pest or a regulated non-quarantine pest;
‘Secretary’— Secretary of the Commission appointed pursuant to Article XII;
‘Technically justified’— justified on the basis of conclusions reached by using an appropriate pest risk analysis or, where applicable, another comparable examination and evaluation of available scientific information.
2. The definitions set forth in this Article, being limited to the application of this Convention, shall not be deemed to affect definitions established under domestic laws or regulations of Contracting Parties.
Article III
Relationship with other international agreements
Nothing in this Convention shall affect the rights and obligations of the Contracting Parties under relevant international agreements.
Article IV
General provisions relating to the organisational arrangements for national plant protection
1. Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for an official national plant protection organisation with the main responsibilities set out in this Article.
2. The responsibilities of an official national plant protection organisation shall include the following:
(a) |
the issuance of certificates relating to the phytosanitary regulations of the importing Contracting Party for consignments of plants, plant products and other regulated articles; |
(b) |
the surveillance of growing plants, including both areas under cultivation (inter alia fields, plantations, nurseries, gardens, greenhouses and laboratories) and wild flora, and of plants and plant products in storage or in transportation, particularly with the object of reporting the occurrence, outbreak and spread of pests, and of controlling those pests, including the reporting referred to under Article VIII paragraph 1(a); |
(c) |
the inspection of consignments of plants and plant products moving in international traffic and, where appropriate, the inspection of other regulated articles, particularly with the object of preventing the introduction and/or spread of pests; |
(d) |
the disinfestation or disinfection of consignments of plants, plant products and other regulated articles moving in international traffic, to meet phytosanitary requirements; |
(e) |
the protection of endangered areas and the designation, maintenance and surveillance of pest-free areas and areas of low pest prevalence; |
(f) |
the conduct of pest risk analyses; |
(g) |
to ensure through appropriate procedures that the phytosanitary security of consignments after certification regarding composition, substitution and reinfestation is maintained prior to export; and |
(h) |
training and development of staff. |
3. Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for the following:
(a) |
the distribution of information within the territory of the Contracting Party regarding regulated pests and the means of their prevention and control; |
(b) |
research and investigation in the field of plant protection; |
(c) |
the issuance of phytosanitary regulations; and |
(d) |
the performance of such other functions as may be required for the implementation of this Convention. |
4. Each Contracting Party shall submit a description of its official national plant protection organisation and of changes in such organisation to the Secretary. A Contracting Party shall provide a description of its organisational arrangements for plant protection to another Contracting Party, upon request.
Article V
Phytosanitary certification
1. Each Contracting Party shall make arrangements for phytosanitary certification, with the objective of ensuring that exported plants, plant products and other regulated articles and consignments thereof are in conformity with the certifying statement to be made pursuant to paragraph 2(b) of this Article.
2. Each Contracting Party shall make arrangements for the issuance of phytosanitary certificates in conformity with the following provisions:
(a) |
Inspection and other related activities leading to issuance of phytosanitary certificates shall be carried out only by or under the authority of the official national plant protection organisation. The issuance of phytosanitary certificates shall be carried out by public officers who are technically qualified and duly authorised by the official national plant protection organisation to act on its behalf and under its control with such knowledge and information available to those officers that the authorities of importing Contracting Parties may accept the phytosanitary certificates with confidence as dependable documents. |
(b) |
Phytosanitary certificates, or their electronic equivalent where accepted by the importing Contracting Party concerned, shall be as worded in the models set out in the Annex to this Convention. These certificates should be completed and issued taking into account relevant international standards. |
(c) |
Uncertified alterations or erasures shall invalidate the certificates. |
3. Each Contracting Party undertakes not to require consignments of plants or plant products or other regulated articles imported into its territories to be accompanied by phytosanitary certificates inconsistent with the models set out in the Annex to this Convention. Any requirements for additional declarations shall be limited to those technically justified.
Article VI
Regulated pests
1. Contracting Parties may require phytosanitary measures for quarantine pests and regulated non-quarantine pests, provided that such measures are:
(a) |
no more stringent than measures applied to the same pests, if present within the territory of the importing Contracting Party; and |
(b) |
limited to what is necessary to protect plant health and/or safeguard the intended use and can be technically justified by the Contracting Party concerned. |
2. Contracting Parties shall not require phytosanitary measures for non-regulated pests.
Article VII
Requirements in relation to imports
1. With the aim of preventing the introduction and/or spread of regulated pests into their territories, Contracting Parties shall have sovereign authority to regulate, in accordance with applicable international agreements, the entry of plants and plant products and other regulated articles and, to this end, may:
(a) |
prescribe and adopt phytosanitary measures concerning the importation of plants, plant products and other regulated articles, including, for example, inspection, prohibition on importation, and treatment; |
(b) |
refuse entry or detain, or require treatment, destruction or removal from the territory of the Contracting Party, of plants, plant products and other regulated articles or consignments thereof that do not comply with the phytosanitary measures prescribed or adopted under subparagraph (a); |
(c) |
prohibit or restrict the movement of regulated pests into their territories; |
(d) |
prohibit or restrict the movement of biological control agents and other organisms of phytosanitary concern claimed to be beneficial into their territories. |
2. In order to minimise interference with international trade, each Contracting Party, in exercising its authority under paragraph 1 of this Article, undertakes to act in conformity with the following:
(a) |
Contracting Parties shall not, under their phytosanitary legislation, take any of the measures specified in paragraph 1 of this Article unless such measures are made necessary by phytosanitary considerations and are technically justified. |
(b) |
Contracting Parties shall, immediately upon their adoption, publish and transmit phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions to any Contracting Party or parties that they believe may be directly affected by such measures. |
(c) |
Contracting Parties shall, on request, make available to any Contracting Party the rationale for phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions. |
(d) |
If a Contracting Party requires consignments of particular plants or plant products to be imported only through specified points of entry, such points shall be so selected as not to unnecessarily impede international trade. The Contracting Party shall publish a list of such points of entry and communicate it to the Secretary, any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member, all Contracting Parties which the Contracting Party believes to be directly affected, and other Contracting Parties upon request. Such restrictions on points of entry shall not be made unless the plants, plant products or other regulated articles concerned are required to be accompanied by phytosanitary certificates or to be submitted to inspection or treatment. |
(e) |
Any inspection or other phytosanitary procedure required by the plant protection organisation of a Contracting Party for a consignment of plants, plant products or other regulated articles offered for importation, shall take place as promptly as possible with due regard to their perishability. |
(f) |
Importing Contracting Parties shall, as soon as possible, inform the exporting Contracting Party concerned or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, of significant instances of non-compliance with phytosanitary certification. The exporting Contracting Party or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, should investigate and, on request, report the result of its investigation to the importing Contracting Party concerned. |
(g) |
Contracting Parties shall institute only phytosanitary measures that are technically justified, consistent with the pest risk involved and represent the least restrictive measures available, and result in the minimum impediment to the international movement of people, commodities and conveyances. |
(h) |
Contracting Parties shall, as conditions change, and as new facts become available, ensure that phytosanitary measures are promptly modified or removed if found to be unnecessary. |
(i) |
Contracting Parties shall, to the best of their ability, establish and update lists of regulated pests, using scientific names, and make such lists available to the Secretary, to regional plant protection organisations of which they are members and, on request, to other Contracting Parties. |
(j) |
Contracting Parties shall, to the best of their ability, conduct surveillance for pests and develop and maintain adequate information on pest status in order to support categorisation of pests, and for the development of appropriate phytosanitary measures. This information shall be made available to Contracting Parties, on request. |
3. A Contracting Party may apply measures specified in this Article to pests which may not be capable of establishment in its territories but, if they gained entry, cause economic damage. Measures taken against these pests must be technically justified.
4. Contracting Parties may apply measures specified in this Article to consignments in transit through their territories only where such measures are technically justified and necessary to prevent the introduction and/or spread of pests.
5. Nothing in this Article shall prevent importing Contracting Parties from making special provision, subject to adequate safeguards, for the importation, for the purpose of scientific research, education, or other specific use, of plants and plant products and other regulated articles, and of plant pests.
6. Nothing in this Article shall prevent any Contracting Party from taking appropriate emergency action on the detection of a pest posing a potential threat to its territories or the report of such a detection. Any such action shall be evaluated as soon as possible to ensure that its continuance is justified. The action taken shall be immediately reported to Contracting Parties concerned, the Secretary, and any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member.
Article VIII
International cooperation
1. The Contracting Parties shall cooperate with one another to the fullest practicable extent in achieving the aims of this Convention, and shall in particular:
(a) |
cooperate in the exchange of information on plant pests, particularly the reporting of the occurrence, outbreak or spread of pests that may be of immediate or potential danger, in accordance with such procedures as may be established by the Commission; |
(b) |
participate, in so far as is practicable, in any special campaigns for combating pests that may seriously threaten crop production and need international action to meet the emergencies; and |
(c) |
cooperate, to the extent practicable, in providing technical and biological information necessary for pest risk analysis. |
2. Each Contracting Party shall designate a contact point for the exchange of information connected with the implementation of this Convention.
Article IX
Regional plant protection organisations
1. The Contracting Parties undertake to cooperate with one another in establishing regional plant protection organisations in appropriate areas.
2. The regional plant protection organisations shall function as the coordinating bodies in the areas covered, shall participate in various activities to achieve the objectives of this Convention and, where appropriate, shall gather and disseminate information.
3. The regional plant protection organisations shall cooperate with the Secretary in achieving the objectives of the Convention and, where appropriate, cooperate with the Secretary and the Commission in developing international standards.
4. The Secretary will convene regular Technical Consultations of representatives of regional plant protection organisations to:
(a) |
promote the development and use of relevant international standards for phytosanitary measures; and |
(b) |
encourage inter-regional cooperation in promoting harmonised phytosanitary measures for controlling pests and in preventing their spread and/or introduction. |
Article X
Standards
1. The Contracting Parties agree to cooperate in the development of international standards in accordance with the procedures adopted by the Commission.
2. International standards shall be adopted by the Commission.
3. Regional standards should be consistent with the principles of this Convention; such standards may be deposited with the Commission for consideration as candidates for international standards for phytosanitary measures if more broadly applicable.
4. Contracting Parties should take into account, as appropriate, international standards when undertaking activities related to this Convention.
Article XI
Commission on Phytosanitary Measures
1. Contracting Parties agree to establish the Commission on Phytosanitary Measures within the framework of the Food and Agriculture Organisation of the United Nations (FAO).
2. The functions of the Commission shall be to promote the full implementation of the objectives of the Convention and, in particular, to:
(a) |
review the state of plant protection in the world and the need for action to control the international spread of pests and their introduction into endangered areas; |
(b) |
establish and keep under review the necessary institutional arrangements and procedures for the development and adoption of international standards, and to adopt international standards; |
(c) |
establish rules and procedures for the resolution of disputes in accordance with Article XIII; |
(d) |
establish such subsidiary bodies of the Commission as may be necessary for the proper implementation of its functions; |
(e) |
adopt guidelines regarding the recognition of regional plant protection organisations; |
(f) |
establish cooperation with other relevant international organisations on matters covered by this Convention; |
(g) |
adopt such recommendations for the implementation of the Convention as necessary; and |
(h) |
perform such other functions as may be necessary to the fulfilment of the objectives of this Convention. |
3. Membership in the Commission shall be open to all Contracting Parties.
4. Each Contracting Party may be represented at sessions of the Commission by a single delegate who may be accompanied by an alternate, and by experts and advisers. Alternates, experts and advisers may take part in the proceedings of the Commission but may not vote, except in the case of an alternate who is duly authorised to substitute for the delegate.
5. The Contracting Parties shall make every effort to reach agreement on all matters by consensus. If all efforts to reach consensus have been exhausted and no agreement is reached, the decision shall, as a last resort, be taken by a two-thirds majority of the Contracting Parties present and voting.
6. A Member Organisation of FAO that is a Contracting Party and the Member States of that Member Organisation that are Contracting Parties shall exercise their membership rights and fulfil their membership obligations in accordance, mutatis mutandis, with the Constitution and General Rules of FAO.
7. The Commission may adopt and amend, as required, its own Rules of Procedure, which shall not be inconsistent with this Convention or with the Constitution of FAO.
8. The Chairperson of the Commission shall convene an annual regular session of the Commission.
9. Special sessions of the Commission shall be convened by the Chairperson of the Commission at the request of at least one-third of its members.
10. The Commission shall elect its Chairperson and no more than two Vice-Chairpersons, each of whom shall serve for a term of two years.
Article XII
Secretariat
1. The Secretary of the Commission shall be appointed by the Director-General of FAO.
2. The Secretary shall be assisted by such secretariat staff as may be required.
3. The Secretary shall be responsible for implementing the policies and activities of the Commission and carrying out such other functions as may be assigned to the Secretary by this Convention and shall report thereon to the Commission.
4. The Secretary shall disseminate:
(a) |
international standards to all Contracting Parties within 60 days of adoption; |
(b) |
to all Contracting Parties, lists of points of entry under Article VII paragraph 2(d) communicated by Contracting Parties; |
(c) |
lists of regulated pests whose entry is prohibited or referred to in Article VII paragraph 2(i) to all Contracting Parties and regional plant protection organisations; |
(d) |
information received from Contracting Parties on phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions referred to in Article VII paragraph 2(b), and descriptions of official national plant protection organisations referred to in Article IV paragraph 4. |
5. The Secretary shall provide translations in the official languages of FAO of documentation for meetings of the Commission and international standards.
6. The Secretary shall cooperate with regional plant protection organisations in achieving the aims of the Convention.
Article XIII
Settlement of disputes
1. If there is any dispute regarding the interpretation or application of this Convention, or if a Contracting Party considers that any action by another Contracting Party is in conflict with the obligations of the latter under Articles V and VII of this Convention, especially regarding the basis of prohibiting or restricting the imports of plants, plant products or other regulated articles coming from its territories, the Contracting Parties concerned shall consult among themselves as soon as possible with a view to resolving the dispute.
2. If the dispute cannot be resolved by the means referred to in paragraph 1, the Contracting Party or parties concerned may request the Director-General of FAO to appoint a committee of experts to consider the question in dispute, in accordance with rules and procedures that may be established by the Commission.
3. This Committee shall include representatives designated by each Contracting Party concerned. The Committee shall consider the question in dispute, taking into account all documents and other forms of evidence submitted by the Contracting Parties concerned. The Committee shall prepare a report on the technical aspects of the dispute for the purpose of seeking its resolution. The preparation of the report and its approval shall be according to rules and procedures established by the Commission, and it shall be transmitted by the Director-General to the Contracting Parties concerned. The report may also be submitted, upon its request, to the competent body of the international organisation responsible for resolving trade disputes.
4. The Contracting Parties agree that the recommendations of such a committee, while not binding in character, will become the basis for renewed consideration by the Contracting Parties concerned of the matter out of which the disagreement arose.
5. The Contracting Parties concerned shall share the expenses of the experts.
6. The provisions of this Article shall be complementary to and not in derogation of the dispute settlement procedures provided for in other international agreements dealing with trade matters.
Article XIV
Substitution of prior agreements
This Convention shall terminate and replace, between Contracting Parties, the International Convention respecting measures to be taken against the Phylloxera vastatrix of 3 November 1881, the additional Convention signed at Berne on 15 April 1889 and the International Convention for the Protection of Plants signed at Rome on 16 April 1929.
Article XV
Territorial application
1. Any Contracting Party may at the time of ratification or adherence or at any time thereafter communicate to the Director-General of FAO a declaration that this Convention shall extend to all or any of the territories for the international relations of which it is responsible, and this Convention shall be applicable to all territories specified in the declaration as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
2. Any Contracting Party which has communicated to the Director-General of FAO a declaration in accordance with paragraph 1 of this Article may at any time communicate a further declaration modifying the scope of any former declaration or terminating the application of the provisions of the present Convention in respect of any territory. Such modification or termination shall take effect as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
3. The Director-General of FAO shall inform all Contracting Parties of any declaration received under this Article.
Article XVI
Supplementary agreements
1. The Contracting Parties may, for the purpose of meeting special problems of plant protection which need particular attention or action, enter into supplementary agreements. Such agreements may be applicable to specific regions, to specific pests, to specific plants and plant products, to specific methods of international transportation of plants and plant products, or otherwise supplement the provisions of this Convention.
2. Any such supplementary agreements shall come into force for each Contracting Party concerned after acceptance in accordance with the provisions of the supplementary agreements concerned.
3. Supplementary agreements shall promote the intent of this Convention and shall conform to the principles and provisions of this Convention, as well as to the principles of transparency, non-discrimination and the avoidance of disguised restrictions, particularly on international trade.
Article XVII
Ratification and adherence
1. This Convention shall be open for signature by all States until 1 May 1952 and shall be ratified at the earliest possible date. The instruments of ratification shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall give notice of the date of deposit to each of the signatory states.
2. As soon as this Convention has come into force in accordance with Article XXII it shall be open for adherence by non-signatory States and Member Organisations of FAO. Adherence shall be effected by the deposit of an instrument of adherence with the Director-General of FAO, who shall notify all Contracting Parties.
3. When a Member Organisation of FAO becomes a Contracting Party to this Convention, the Member Organisation shall, in accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, as appropriate, notify at the time of its adherence such modifications or clarifications to its declaration of competence submitted under Article II(5) of the FAO Constitution as may be necessary in light of its acceptance of this Convention. Any Contracting Party to this Convention may, at any time, request a Member Organisation of FAO that is a Contracting Party to this Convention to provide information as to which, as between the Member Organisation and its Member States, is responsible for the implementation of any particular matter covered by this Convention. The Member Organisation shall provide this information within a reasonable time.
Article XVIII
Non-Contracting Parties
The Contracting Parties shall encourage any State or Member Organisation of FAO, not a party to this Convention, to accept this Convention, and shall encourage any non-Contracting Party to apply phytosanitary measures consistent with the provisions of this Convention and any international standards adopted hereunder.
Article XIX
Languages
1. The authentic languages of this Convention shall be all official languages of FAO.
2. Nothing in this Convention shall be construed as requiring Contracting Parties to provide and to publish documents or to provide copies of them other than in the language(s) of the Contracting Party, except as stated in paragraph 3 below.
3. The following documents shall be in at least one of the official languages of FAO:
(a) |
information provided according to Article IV paragraph 4; |
(b) |
cover notes giving bibliographical data on documents transmitted according to Article VII paragraph 2(b); |
(c) |
information provided according to Article VII(2)(b), (d), (i) and (j); |
(d) |
notes giving bibliographical data and a short summary of relevant documents on information provided according to Article VIII(1)(a); |
(e) |
requests for information from contact points as well as replies to such requests, but not including any attached documents; |
(f) |
any document made available by Contracting Parties for meetings of the Commission. |
Article XX
Technical assistance
The Contracting Parties agree to promote the provision of technical assistance to Contracting Parties, especially those that are developing Contracting Parties, either bilaterally or through the appropriate international organisations, with the objective of facilitating the implementation of this Convention.
Article XXI
Amendment
1. Any proposal by a Contracting Party for the amendment of this Convention shall be communicated to the Director-General of FAO.
2. Any proposed amendment of this Convention received by the Director-General of FAO from a Contracting Party shall be presented to a regular or special session of the Commission for approval and, if the amendment involves important technical changes or imposes additional obligations on the Contracting Parties, it shall be considered by an advisory committee of specialists convened by FAO prior to the Commission.
3. Notice of any proposed amendment of this Convention, other than amendments to the Annex, shall be transmitted to the Contracting Parties by the Director-General of FAO not later than the time when the agenda of the session of the Commission at which the matter is to be considered is dispatched.
4. Any such proposed amendment of this Convention shall require the approval of the Commission and shall come into force as from the 30th day after acceptance by two-thirds of the Contracting Parties. For the purpose of this Article, an instrument deposited by a Member Organisation of FAO shall not be counted as additional to those deposited by Member States of such an organisation.
5. Amendments involving new obligations for Contracting Parties, however, shall come into force in respect of each Contracting Party only on acceptance by it and as from the 30th day after such acceptance. The instruments of acceptance of amendments involving new obligations shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall inform all Contracting Parties of the receipt of acceptance and the entry into force of amendments.
6. Proposals for amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall be sent to the Secretary and shall be considered for approval by the Commission. Approved amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall become effective 90 days after their notification to the Contracting Parties by the Secretary.
7. For a period of not more than 12 months from an amendment to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention becoming effective, the previous version of the phytosanitary certificates shall also be legally valid for the purpose of this Convention.
Article XXII
Entry into force
As soon as this Convention has been ratified by three signatory States it shall come into force among them. It shall come into force for each State or Member Organisation of FAO ratifying or adhering thereafter from the date of deposit of its instrument of ratification or adherence.
Article XXIII
Denunciation
1. Any Contracting Party may at any time give notice of denunciation of this Convention by notification addressed to the Director-General of FAO. The Director-General shall at once inform all Contracting Parties.
2. Denunciation shall take effect one year from the date of receipt of the notification by the Director-General of FAO.
PRIEDAS PRIE I PRIEDO
II PRIEDAS
Declaration by the European Community on the exercise of competence according to Article XVII(3) of the International Plant Protection Convention
In accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, the European Community hereby declares that its declaration of competence submitted to FAO under Article II(5) of the FAO Constitution still applies in the light of its adherence to the International Plant Protection Convention.
Komisija
14.8.2004 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 267/54 |
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2004 m. rugpjūčio 13 d.
dėl Bendrijos finansinės pagalbos klasikinio kiaulių maro likvidavimui 2003 m. Liuksemburge
(pranešta dokumentu Nr. K(2004) 3084)
(tekstas tik prancūzų kalba yra autentiškas)
(2004/598/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimą 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (1), ypač į jo 3 straipsnio 3 dalį ir 5 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1) |
2003 m. Liuksemburge kilo klasikinio kiaulių maro protrūkis. Šios ligos atsiradimas kelia rimtą pavojų Bendrijos gyvulių populiacijai. |
(2) |
Siekdama padėti kuo skubiau likviduoti šią ligą, Bendrija gali finansiškai prisidėti prie minėtos valstybės narės išlaidų kompensavimo, kaip numatyta Sprendime 90/424/EEB. |
(3) |
Remiantis 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (2) 3 straipsnio 2 dalimi, veterinarinės ir augalų sveikatos priemonės, kurių imamasi laikantis Bendrijos taisyklių, finansuojamos iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus. Šių priemonių auditą reglamentuoja minėto reglamento 8 ir 9 straipsniai. |
(4) |
Bendrijos finansinė pagalba išmokama tik tuo atveju, jeigu planuota veikla buvo tikrai įgyvendinta, o valstybės institucijos per nustatytus terminus pateikia visą būtiną informaciją. |
(5) |
2004 m. kovo 12 d. Liuksemburgas pateikė oficialų prašymą atlyginti visas jo teritorijoje patirtas išlaidas. Pagal šį prašymą 1 351 gyvūnas buvo paskerstas. |
(6) |
Turėtų būti apibrėžti Sprendimo 90/424/EEB 3 straipsnyje vartojami terminai „greitas ir adekvatus gyvulių augintojų nuostolių kompensavimas“, „pagrįstos išmokos“ bei „pateisinamos išmokos“ ir reikalavimus atitinkančių (teisėtų) išlaidų kategorijos skyriuje „kitos išlaidos“, susijusios su privalomu skerdimu. |
(7) |
Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Bendrijos finansinės pagalbos Liuksemburgui suteikimas
Siekdama likviduoti klasikinį kiaulių marą 2003 m., Bendrija gali kompensuoti 50 % Liuksemburgo išlaidų, kurias sudaro:
a) |
greitas ir adekvatus kompensavimas ūkininkams, kurie buvo priversti paskersti savo gyvulius 2003 m. taikant klasikinio kiaulių maro likvidavimo priemones, remiantis Sprendimo 90/424/EEB 3 straipsnio 2 dalies pirmos ir septintos įtraukų ir šio sprendimo nuostatomis; |
b) |
su gyvulių skerdimu, skerdienos ir produktų sunaikinimu, patalpų valymu bei dezinfekavimu ir užterštų įrenginių valymu bei dezinfekavimu arba, jei reikia, sunaikinimu susijusios operatyvinės lėšos, remiantis Sprendimo 90/424/EEB 3 straipsnio 2 dalies pirmos, antros ir trečios įtraukų ir šio sprendimo nuostatomis. |
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šiame sprendime vartojamos šios sąvokos:
a) |
„greitas ir adekvatus kompensavimas“ – tai 3 straipsnio 1 dalyje apibūdintą rinkos vertę atitinkanti kompensacija už gyvulių paskerdimą, sumokama per 90 dienų nuo paskerdimo; |
b) |
„pagrįstos išmokos“ – tai išmokos už medžiagų arba paslaugų įsigijimą, atitinkančios rinkos kainą prieš klasikinio kiaulių maro protrūkį; |
c) |
„pateisinamos išmokos“ – tai išmokos už medžiagų arba paslaugų įsigijimą, atspindinčios jų pobūdį ir tiesioginį ryšį su 1 straipsnio a punkte minėtu privalomu gyvulių paskerdimu. |
3 straipsnis
Išlaidos, kurios gali būti apmokamos, padengiamos naudojant iš Bendrijos gautą finansinę pagalbą
1. Didžiausia gyvūno savininkui už vieną gyvulį skiriama kompensacijos suma grindžiama gyvulių rinkos verte iki jų užsikrėtimo arba paskerdimo.
2. Kai 1 straipsnio a punkte numatytas kompensacines išmokas Liuksemburgas sumoka praėjus 90 dienų nuo 2 straipsnio a punkte nustatyto termino, po šio termino padarytų išlaidų sumos, atitinkančios (kompensavimo) reikalavimus, sumažinamos taip:
— |
25 % už išmokas, sumokėtas nuo 91 iki 105 dienos po gyvulių paskerdimo, |
— |
50 % už išmokas, sumokėtas nuo 106 iki 120 dienos po gyvulių paskerdimo, |
— |
75 % už išmokas, sumokėtas nuo 121 iki 135 dienos po gyvulių paskerdimo, |
— |
100 % už išmokas, sumokėtas po daugiau nei 135 dienų nuo gyvulių paskerdimo. |
Tačiau Komisija taikys kitokį laiko grafiką ir (arba) mažesnius sumažinimus arba netaikys jokių, jei įgyvendinant tam tikras priemones bus susidurta su išskirtinėmis valdymo aplinkybėmis arba jeigu Liuksemburgas pateiks kitus pagrįstus motyvus.
3. 1 straipsnio b punkte minėtos finansavimo reikalavimus atitinkančios išlaidos yra tik tos, kurios nurodytos III priede.
4. Apskaičiuojant Bendrijos finansinę pagalbą, atmetama:
a) |
pridėtinės vertės mokestis; |
b) |
valstybės pareigūnų algos; |
c) |
naudotos visuomeninės priemonės, išskyrus vartojimo reikmenis. |
4 straipsnis
Mokėjimo sąlygos ir patvirtinamieji dokumentai
1. Bendrijos finansinė pagalba nustatoma Tarybos sprendimo 90/424/EEB 41 straipsnyje nurodyta tvarka remiantis:
a) |
prašymu, per šio straipsnio 2 dalyje nustatytą laiką pateiktu pagal I ir II priedų nuostatas; |
b) |
išsamiais dokumentais, patvirtinančiais a punkte minėtame prašyme nurodytus skaičius; |
c) |
5 straipsnyje nurodytų Komisijos atliktų galutinių patikrinimų vietoje rezultatais. |
Atliekant patikrinimus vietoje, Komisijai yra prieinami b punkte minėti dokumentai ir atitinkama komercinė informacija.
2. Šio straipsnio 1 dalies a punkte minėtas prašymas pateikiamas elektronine forma taip, kaip nurodyta I ir II prieduose, per 60 kalendorinių dienų nuo pranešimo apie šį sprendimą.
Kai šių terminų nesilaikoma, Bendrijos finansinė pagalba sumažinama 25 % už kiekvieną uždelstą mėnesį.
5 straipsnis
Komisijos patikrinimai vietoje
Klasikinio kiaulių maro likvidavimo įgyvendinimo ir su juo susijusių išlaidų patikrinimus vietoje Komisija gali atlikti bendradarbiaudama su kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis.
6 straipsnis
Pagalbos gavėjai
Šis sprendimas skirtas Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 13 d.
Komisijos vardu
David BYRNE
Komisijos narys
(1) OL L 224, 1990 8 18, p. 19. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/99/EB (OL L 325, 2003 12 12, p. 31).
(2) OL L 160, 1999 6 26, p. 103.
I PRIEDAS
Prašymas kompensuoti su privalomu gyvulių paskerdimu susijusias išlaidas
Protrūkio Nr. |
Ryšys su protrūkiu Nr. |
Ūkio identifikacinis Nr. |
Ūkininkas |
Ūkio vieta |
Paskerdimo data |
Sunaikinimo būdas |
Svoris sunaikinimo dieną |
Gyvūnų skaičius pagal kategorijas |
Mokama suma pagal kategorijas |
Kitos ūkininkui mokamo s išlaidų kompensacijos (neįskaitant PVM) |
Bendra kompensavimo suma (neįskaitant PVM) |
Išmokėjimo diena |
|||||||||
Pavardė |
Vardas |
Perdirbimo įmonė |
Skerdykla |
Kiti (prašom nurodyti) |
Paršavedės |
Šernai |
Paršeliai |
Kiaulės |
Paršavedės |
Šernai |
Paršeliai |
Kiaulės |
II PRIEDAS
4 straipsnyje nurodytas prašymas
Ūkio Nr. … „kitos išlaidos“ (jei yra) arba sąrašas (išskyrus kompensaciją už gyvulių vertę) |
|
Punktas |
Suma be PVM |
Skerdimas |
|
Skerdenų sunaikinimas (pervežimas ir apdorojimas) |
|
Valymas ir dezinfekavimas (alga ir produktai) |
|
Pašarai (kompensacija ir sunaikinimas) |
|
Įrenginiai (kompensacija ir sunaikinimas) |
|
IŠ VISO |
|
III PRIEDAS
3 straipsnio 3 dalyje nurodytos (kompensavimo) reikalavimus atitinkančios išlaidos
1) |
Privalomo gyvulių skerdimo išlaidos:
|
2) |
Skerdenų sunaikinimo išlaidos:
|
3) |
Ūkių valymo ir dezinfekavimo išlaidos:
|
4) |
Užterštų pašarų sunaikinimo išlaidos:
|
5) |
Išlaidos, susijusios su užterštų įrenginių sunaikinimo kompensacija, atitinkančia šių įrenginių rinkos kainą. Ūkio pastatų rekonstrukcijos ir infrastruktūros išlaidos nekompensuojamos. |