ISSN 1977-0960 doi:10.3000/19770960.C_2012.174.lit |
||
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174 |
|
![]() |
||
Leidimas lietuvių kalba |
Informacija ir prane_imai |
55 tomas |
Prane_imo Nr. |
Turinys |
Puslapis |
|
IV Pranešimai |
|
|
EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI |
|
|
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas |
|
2012/C 174/02 |
||
|
Bendrasis Teismas |
|
2012/C 174/01 |
||
LT |
|
IV Pranešimai
EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/1 |
2012/C 174/01
Paskutinis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys
Skelbti leidiniai:
Šiuos tekstus galite rasti adresu:
EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu
Bendrasis Teismas
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/2 |
Teisėjų paskyrimas į kolegijas
2012/C 174/02
Teisėjai E. Cremona išėjus iš tarnybos, 2012 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo plenarinėje konferencijoje buvo nuspręsta iš dalies pakeisti 2010 m. rugsėjo 20 d. (1), 2010 m. spalio 26 d. (2), 2010 m. lapkričio 29 d. (3), 2011 m. rugsėjo 20 d. (4) ir 2011 m. lapkričio 25 d. (5) plenarinės konferencijos sprendimus dėl teisėjų paskyrimo į kolegijas.
Laikotarpiui nuo 2012 m. gegužės 16 d. iki tol, kol savo pareigas pradės eiti italų ar maltiečių teisėjas, teisėjai į kolegijas paskirti taip:
|
Pirmoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas J. Azizi, teisėjai I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Gratsias ir M. Kancheva. |
|
Pirmoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Antroji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas N. J. Forwood, teisėjai F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek ir J. Schwarcz. |
|
Antroji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Trečioji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas O. Czúcz, teisėjai I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Grasias ir M. Kancheva. |
|
Trečioji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Ketvirtoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkė I. Pelikánová, teisėjai V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins ir M. van der Woude. |
|
Ketvirtoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Penktoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas S. Papasavvas, teisėjai V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins ir M. van der Woude. |
|
Penktoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Šeštoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas H. Kanninen, teisėjai M. E. Martins Ribeiro, N. Wahl, S. Soldevila Fragoso ir A. Popescu. |
|
Šeštoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Septintoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas A. Dittrich, teisėjai F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek ir J. Schwarcz. |
|
Septintoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
|
Aštuntoji išplėstinė kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėtimi: kolegijos pirmininkas L. Truchot, teisėjai M. E. Martins Ribeiro, N. Wahl, S. Soldevila Fragoso ir A. Popescu. |
|
Aštuntoji kolegija, posėdžiaujanti trijų teisėjų sudėtimi:
|
(1) OL C 288, 2010 10 23, p. 2
(2) OL C 317, 2010 11 20, p. 5
(3) OL C 346, 2010 12 18, p. 2
(4) OL C 305, 2011 10 15, p. 2
(5) OL C 370, 2011 12 17, p. 5
V Nuomonės
TEISINĖS PROCEDŪROS
Teisingumo Teismas
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/4 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Kipro Respubliką
(Byla C-125/09) (1)
(Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyvos 2002/21/EB ir 2002/20/EB - Priėjimo teisė - Neperkėlimas per numatytą terminą)
2012/C 174/03
Proceso kalba: graikų
Šalys
Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Zavvos, A. Nijenhuis ir H. Krämer
Atsakovė: Kipro Respublika, atstovaujama K. Lykourgos ir A. Pantazi-Lamprou
Dalykas
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349) 11 straipsnio 1 dalies pažeidimas — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337) 4 straipsnio 1 dalies pažeidimas — Teisių suteikimas ir leidimas įrengti įrenginius valstybinėje ar privačioje nuosavybėje, virš jos ar po ja, įmonei, turinčiai leidimą teikti viešuosius ryšių tinklus
Rezoliucinė dalis
1. |
Neužtikrinusi, kad priėjimo teisė valstybinėje ar privačioje nuosavybėje, virš jos ar po ja būtų suteiktos nevėluojant, nediskriminuojant ir skaidriai, laikantis 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) 11 straipsnio 1 dalies ir 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 4 straipsnio 1 dalies, Kipro Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šias direktyvas. |
2. |
Priteisti iš Kipro Respublikos bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/4 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Georg Neidel prieš Stadt Frankfurt am Main
(Byla C-337/10) (1)
(Socialinė politika - Direktyva 2003/88/EB - Darbo sąlygos - Darbo laiko organizavimas - Teisė į mokamas kasmetines atostogas - Kompensacija susirgus - Valstybės tarnautojai (ugniagesiai))
2012/C 174/04
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovas: Georg Neidel
Atsakovas: Stadt Frankfurt am Main
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381) 7 straipsnio išaiškinimas — Teisė į kompensaciją už kasmetines atostogas, kuriomis iki išėjimo į pensiją nebuvo pasinaudota keletą metų dėl negalėjimo dirbti — Asmeninė Direktyvos 2003/88/EB taikymo sritis — Valstybės tarnautojai (ugniagesiai)
Rezoliucinė dalis
1. |
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jis taikomas valstybės tarnautojui, dirbančiam ugniagesiu įprastomis sąlygomis. |
2. |
Direktyvos 2003/88 7 straipsnį reikia aiškinti taip, kad į pensiją išėjęs valstybės tarnautojas turi teisę į kompensaciją už nepanaudotas mokamas kasmetines atostogas, jei jis nevykdė savo pareigų dėl ligos. |
3. |
Direktyvos 2003/88 7 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis valstybės tarnautojui be teisės į minimalias mokamas keturių savaičių atostogas suteikiama teisė nenumatant piniginės kompensacijos, kai į pensiją išėjęs valstybės tarnautojas negalėjo pasinaudoti šia papildoma teise, nes nevykdė savo pareigų dėl ligos. |
4. |
Direktyva 2003/88 draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kuria devynių mėnesių perkėlimo laikotarpiu, kuriam pasibaigus išnyksta teisė į mokamas kasmetines atostogas, apribojama į pensiją išeinančio valstybės tarnautojo teisė kaupti piniginę kompensaciją už dėl negalėjimo dirbti nepanaudotas mokamas kasmetines atostogas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/5 |
2012 m. gegužės 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SAS Institute Inc. prieš World Programming Ltd
(Byla C-406/10) (1)
(Intelektinė nuosavybė - Direktyva 91/250/EEB - Kompiuterių programų teisinė apsauga - 1 straipsnio 2 dalis ir 5 straipsnio 3 dalis - Apsaugos apimtis - Tiesioginis sukūrimas arba sukūrimas pasitelkiant kitą procesą - Autorių teisėmis saugoma kompiuterių programa - Funkcijų perėmimas antrąja programa, neturint prieigos prie pirminio pirmosios programos teksto - Pirmosios kompiuterių programos objektinio kodo dekompiliavimas - Direktyva 2001/29/EB - Autorių teisės ir gretutinės teisės informacinėje visuomenėje - 2 straipsnio a punktas - Kompiuterių programos naudojimosi vadovas - Atgaminimas kitoje kompiuterių programoje - Autorių teisių pažeidimas - Sąlyga - Naudojimosi vadovo autoriaus intelektinės kūrybos išraiška)
2012/C 174/05
Proceso kalba: anglų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
High Court of Justice (Chancery Division)
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: SAS Institute Inc.
Atsakovė: World Programming Ltd
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Justice (Chancery Division — 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos (OL L 122, p. 42; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 114) 2 straipsnio 1 dalies ir 5 straipsnio 3 dalies išaiškinimas — Apsaugos apimtis — Kompiuterių programos, vykdančios kitos kompiuterių programos, jau apsaugotos autorių teisėmis, funkcijas, sukūrimas tiesiogiai arba naudojant kitą procesą, pavyzdžiui, objektinio kodo dekompiliavimą, neturint prieigos prie jos pirminio teksto.
Rezoliucinė dalis
1. |
1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos 91/250/EEB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos 1 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip: nei kompiuterių programos funkcinės galimybės, nei programavimo kalba bei duomenų rinkmenų formatas, kompiuterių programoje naudojami siekiant pasinaudoti tam tikromis jos funkcijomis, nėra šios programos išraiškos forma ir todėl negali būti saugomi autorių teisėmis į kompiuterių programas pagal šią direktyvą. |
2. |
Direktyvos 91/250 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip: asmuo, įgijęs licencijuotą kompiuterių programos kopiją, gali be autorių teisių turėtojo leidimo stebėti, išnagrinėti arba išbandyti, kaip ji veikia, kad nustatytų idėjas ir principus, kuriais pagrįstas bet kuris minėtos programos elementas, jeigu vykdo šia licencija leidžiamus veiksmus ir naudojantis kompiuterių programa būtinus įdiegimo bei paleidimo veiksmus, su sąlyga, kad jis nepažeidžia autorių teisių į šią programą turėtojo išimtinių teisių. |
3. |
2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 2 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip: kompiuterių programoje arba šios programos naudojimo vadove atgaminus tam tikrus elementus, aprašytus kitos kompiuterių programos naudojimo vadove, kuris saugomas autorių teisėmis, gali būti pažeidžiamos autorių teisės į šį vadovą, jei atgaminama paties kompiuterių programos naudojimo vadovo, kuris saugomas autorių teisėmis, autoriaus intelektinės kūrybos išraiška, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/6 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (antrosios kolegija) sprendimas byloje (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wolfgang Hofmann prieš Freistaat Bayern
(Byla C-419/10) (1)
(Direktyva 2006/126/EB - Vairuotojo pažymėjimų tarpusavio pripažinimas - Valstybės narės atsisakymas pripažinti asmeniui, iš kurio jos teritorijoje buvo atimtas vairuotojo pažymėjimas, kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą galiojančiu)
2012/C 174/06
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
Šalys pagrindinėje byloje
Pareiškėjas: Wolfgang Hofmann
Atsakovas: Freistaat Bayern
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 403, p. 18) 2 straipsnio 1 dalies ir 11 straipsnio 4 dalies išaiškinimas — Valstybės narės atsisakymas pripažinti galiojančiu vairuotojo pažymėjimą, kurį kita valstybė narė išdavė asmeniui, kuriam buvo atimtas vairuotojo pažymėjimas pirmosios valstybės teritorijoje.
Rezoliucinė dalis
2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų 2 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnio 4 dalies antra pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad jomis valstybei narei draudžiama, pasibaigus draudimo prašyti išduoti naują vairuotojo pažymėjimą laikotarpiui, kuris taikomas kitoje valstybėje narėje išduoto pažymėjimo savininkui, net jeigu buvo įvykdyta nuolatinės gyvenamosios vietos pastarosios valstybės teritorijoje sąlyga, atsisakyti pripažinti šį vairuotojo pažymėjimą galiojančiu, kai pirmosios valstybės teritorijoje šiam pažymėjimo savininkui buvo pritaikyta ankstesnio vairuotojo pažymėjimo atėmimo priemonė.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/6 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) prieš Administración del Estado
(Byla C-456/10) (1)
(Laisvas prekių judėjimas - SESV 34 ir 37 straipsniai - Nacionalinės teisės aktai, kuriais tabaku prekiaujantiems mažmenininkams draudžiama importuoti tabako gaminius - Norma, susijusi su prekybos tabako gaminiais monopolijos buvimu ir veikimu - Kiekybiniams apribojimams lygiaverčio poveikio priemonė - Pateisinimas - Vartotojų apsauga)
2012/C 174/07
Proceso kalba: ispanų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Tribunal Supremo
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)
Atsakovė: Administración del Estado
dalyvaujant: Unión de Asociaciones de Estanqueros de España, Logivend SLU, Organización Nacional de Asociaciones de Estanqueros
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — SESV 34 straipsnio išaiškinimas — Ispanijos prekybos tabaku monopolija — Didmenininkų naudai nustatytas draudimas mažmenininkams importuoti tabaką — Proporcingumas.
Rezoliucinė dalis
SESV 34 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais tabako ir pašto ženklų parduotuvių savininkams draudžiama vykdyti tabako gaminių importo iš kitų valstybių narių veiklą.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/7 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Pest Megyei Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság prieš Invitel Távközlési Zrt
(Byla C-472/10) (1)
(Direktyva 93/13/EEB - 3 straipsnio 1 ir 3 dalys - 6 ir 7 straipsniai - Sutartys su vartotojais - Nesąžiningos sąlygos - Pardavėjo ar tiekėjo vienašališkas sutarties sąlygų pakeitimas - Ieškinys viešajam interesui ginti dėl nesąžiningų sąlygų uždraudimo, vartotojų vardu pareikštas pagal nacionalinės teisės aktus paskirto subjekto - Sąlygos pripažinimas nesąžininga - Teisinės pasekmės)
2012/C 174/08
Proceso kalba: vengrų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Pest Megyei Bíróság
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
Atsakovė: Invitel Távközlési Zrt
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pest Megyei Bíróság — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 3 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su priedo 1 dalies j punktu ir 2 dalies d punktu, bei 6 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Sąlyga, pagal kurią pardavėjas ar tiekėjas gali pakeisti sutarties sąlygas vienašališkai, be pagrįstos priežasties ir aiškiai neapibūdindamas metodo, pagal kurį kinta kainos — Sąlygos nesąžiningumas — Teisinės pasekmės, kylančios iš to, kad, išnagrinėjus ieškinį viešajam interesui ginti, sąlyga pripažinta nesąžininga
Rezoliucinė dalis
1. |
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, priimdamas sprendimą dėl vartotojų vardu pagal nacionalinės teisės aktus paskirto subjekto pareikšto ieškinio viešajam interesui ginti dėl su vartotojais sudaromų sutarčių bendrųjų sąlygų nuostatos uždraudimo, turi, atsižvelgdamas į 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 3 straipsnio 1 ir 3 dalis, įvertinti šios nuostatos, pagal kurią pardavėjas ar tiekėjas vienašališkai numato su paslaugos teikimu susijusių išlaidų pakeitimą ir aiškiai nenurodo šių išlaidų apskaičiavimo metodo ir rimtų šio pakeitimo priežasčių, nesąžiningumą. Vertindamas šis teismas konkrečiai turi patikrinti, ar, atsižvelgiant į visas su vartotojais sudarytų sutarčių bendrųjų sąlygų nuostatas, tarp kurių numatyta ir ginčijama sąlyga, bei į nacionalinės teisės aktus, kuriuose numatytos teisės ir pareigos, kuriomis gali būti papildytos numatytosios minėtose bendrosiose sąlygose, su paslaugos teikimu susijusių išlaidų keitimo priežastys ir metodas yra nustatytas aiškiai ir suprantamai ir, jei reikia, ar vartotojai turi teisę nutraukti sutartis. |
2. |
Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant ir į jos 7 straipsnio 1 ir 2 dalis, turi būti aiškinama taip:
|
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/7 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Nyderlandų Karalystę
(Byla C-508/10) (1)
(Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2003/109/EB - Trečiųjų šalių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - Prašymas suteikti ilgalaikio gyventojo statusą - Trečiosios šalies piliečio, jau įgijusio ilgalaikio gyventojo statusą vienoje valstybėje narėje, ar jo šeimos nario prašymas dėl leidimo apsigyventi antroje valstybėje narėje - Kompetentingų institucijų reikalaujamų rinkliavų dydis - Neproporcingumas - Kliūtis pasinaudoti teise apsigyventi)
2012/C 174/09
Proceso kalba: olandų
Šalys
Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir R. Troosters
Atsakovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. M. Wissels ir J. Langer
Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Graikijos Respublika, atstovaujama T. Papadopoulou
Dalykas
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272) pažeidimas — Prašymas suteikti ilgalaikio gyventojo statusą — Administraciniai mokesčiai — Per didelės ir neteisingos sumos — Kliudymo naudotis teise apsigyventi priemonės
Rezoliucinė dalis
1. |
Trečiųjų šalių piliečiams, prašantiems suteikti ilgalaikio gyventojo statusą Nyderlanduose, ir trečiųjų šalių piliečiams, kurie įgijo ilgalaikio gyventojo statusą kitoje valstybėje narėje nei Nyderlandų Karalystė ir prašo leisti pasinaudoti teise apsigyventi šioje valstybėje narėje, ir jų šeimos nariams, prašantiems leisti juos lydėti ar pas juos atvykti, taikydama per dideles ir neproporcingas rinkliavas, dėl kurių gali atsirasti kliūtis pasinaudoti 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvoje 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso įtvirtintomis teisėmis, Nyderlandų Karalystė pažeidė įsipareigojimus pagal šią direktyvą. |
2. |
Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas. |
3. |
Graikijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/8 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DR, TV2 Danmark A/S prieš NCB — Nordisk Copyright Bureau
(Byla C-510/10) (1)
(Teisės aktų derinimas - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - 5 straipsnio 2 dalies d punktas - Teisė viešai paskelbti kūrinius - Teisės atgaminti išimtis - Trumpalaikiai kūrinių įrašai, kuriuos daro transliuojančiosios organizacijos savo pačių įranga ir savo transliacijoms - Trečiojo asmens įranga padarytas įrašas - Transliuojančiosios organizacijos pareiga atlyginti už visas trečiojo asmens veiksmų ar neveikimo žalingas pasekmes)
2012/C 174/10
Proceso kalba: danų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Østre Landsret
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovės: DR, TV2 Danmark A/S
Atsakovė: NCB — Nordisk Copyright Bureau
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Østre Landsret — 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230) 5 straipsnio 2 dalies d punkto išaiškinimas — Teisės atgaminti išimties taikymo sąlygos — Trumpalaikiai kūrinių įrašai, kuriuos transliuojančiosios organizacijos daro savo pačių įranga ir savo transliacijoms — Transliuojančiosios organizacijos, kurios iš nepriklausomų išorės televizijos prodiuserių bendrovių užsako įrašus, siekdamos panaudoti juos savo transliacijose
Rezoliucinė dalis
1. |
2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 5 straipsnio 2 dalies d punkte esančią formuluotę „savo pačių įranga“ reikia aiškinti savarankiškai ir vienodai pagal Sąjungos teisę. |
2. |
Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 2 dalies d punktą, skaitomą kartu su šios direktyvos 41 konstatuojamąja dalimi, reikia aiškinti taip, kad transliuojančiosios organizacijos įranga apima ir jos vardu ar atsakomybe veikiančio bet kurio trečiojo asmens įrangą. |
3. |
Norėdamas konkrečiai nustatyti, ar įrašui, kurį transliuojančioji organizacija padarė savo transliacijoms ir trečiojo asmens įranga, taikoma Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies d punkte numatyta išimtis dėl trumpalaikių įrašų, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar, atsižvelgiant į pagrindinės bylos aplinkybes, nagrinėjamus įrašus padarė asmuo, kurį galima laikyti veikiančiu konkrečiai transliuojančiosios organizacijos „vardu“ ar bent jos „atsakomybe“. Šiuo atžvilgiu svarbiausia, kad transliuojančioji organizacija privalėtų atlyginti tretiesiems asmenims, visų pirma autoriams, kurie gali patirti žalą dėl neteisėto jų kūrinio atgaminimo, bet kokias trečiojo asmens, kaip antai nepriklausomų išorės televizijos prodiuserių, veiksmų ar neveikimo, susijusių su tuo įrašu, žalingas pasekmes, lyg pati transliuojančioji organizacija būtų atlikusi tuos veiksmus ar jų nesiėmusi. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/9 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lebara Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
(Byla C-520/10) (1)
(Apmokestinimas - Šeštoji PVM direktyva - 2 straipsnis - Paslaugų teikimas už atlygį - Telekomunikacijų paslaugos - Išankstinio apmokėjimo telefono kortelės, kuriose yra informacija, suteikianti galimybę skambinti į užsienį - Prekyba per platintojų tinklą)
2012/C 174/11
Proceso kalba: anglų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
First-tier Tribunal (Tax Chamber)
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Lebara Ltd
Atsakovai: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 2 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Telefono kortelės, kurias apmokestinamasis asmuo, valstybės narės rezidentas, parduoda platintojui, kitos valstybės narės rezidentui, o šis perparduoda jas asmenims, naudojantiems jas skambinti telefonu — Sandoris, kuris susideda iš kelių elementų — Apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu taisyklės
Rezoliucinė dalis
1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 2003 m. spalio 7 d. Tarybos direktyva 2003/92/EB, 2 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad telefonijos operatorius, kuris teikia telekomunikacijų paslaugas — parduoda platintojui telefono korteles, kuriose yra visa reikalinga informacija skambinti telefonu į užsienį, naudojantis šio operatoriaus suteikta infrastruktūra, ir kurias platintojas savo vardu ir savo sąskaita perparduoda galutiniams vartotojams tiesiogiai arba per kitus apmokestinamuosius asmenis, kaip antai didmenininkai ar mažmenininkai, teikia telekomunikacijų paslaugą už atlygį platintojui. Tačiau šis operatorius neteikia antros paslaugos už atlygį galutiniam vartotojui, kai šis, įsigijęs telefono kortelę, pasinaudoja teise skambinti, naudodamasis šioje kortelėje nurodyta informacija.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/9 |
2012 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Bolzano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Servet Kamberaj prieš Istituto per l'Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano
(Byla C-571/10) (1)
(Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnis - Direktyva 2003/109/EB - Trečiųjų šalių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - Teisė į vienodą požiūrį socialinės apsaugos, socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse - Vienodo požiūrio principo išimties taikymas su socialine pagalba ir socialine apsauga susijusių priemonių atveju - „Esminių išmokų“ neįtraukimas į šios išimties taikymo sritį - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta būsto parama mažiausiai pajamų gaunantiems nuomininkams - Trečiųjų šalių piliečiams skirtų lėšų suma, nustatoma taikant skirtingą svertinį vidurkį - Paraiškos gauti būsto paramą atmetimas dėl to, kad išnaudotas trečiųjų šalių piliečiams skirtas biudžetas)
2012/C 174/12
Proceso kalba: italų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Tribunale di Bolzano
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovas: Servet Kamberaj
Atsakovai: Istituto per l’Edilizia sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia autonoma di Bolzano
dalyvaujant: Associazione Porte Aperte/Offene Türen, Human Rights International, Associazione Volontarius, Fondazione Alexander Langer
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Bolzano — Kalbinių mažumų apsauga — Provincijos teisės aktas, kuriuo įgyvendinamas pagrindinis nacionalinės konstitucinės santvarkos kalbinių mažumų apsaugos principas — Socialinė politika — Skirtingų proporcingumo koeficientų taikymas, nustatant sumas, skirtinas subsidijoms būstams Sąjungos ir trečiųjų šalių piliečiams — Skirtingi atrankos kriterijai, taikomi Sąjungos ir trečiųjų šalių piliečiams skiriant subsidijas būstams — Suderinamumas su ESS 2 ir 6 straipsniais ir Pagrindinių teisių chartijos 21 ir 34 straipsniais — Suderinamumas su SESV 18, 45 ir 49 straipsniais — Suderinamumas su 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 2000/43/EB, įgyvendinančia vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23) ir su 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272) — Tiesioginis Sąjungos teisės nuostatų taikymas — Suderinamumas su EŽTK 14 straipsniu ir EŽTK protokolo Nr. 12 1 straipsniu — Tiesioginis EŽTK taikymas pagal ESS 6 straipsnį — Sankcijos, taikomos pagal Direktyvos 2000/43/EB 15 straipsnį.
Rezoliucinė dalis
1. |
Pirmasis ir ketvirtasis–septintasis klausimai, kuriuos byloje C-571/10 pateikė Tribunale di Bolzano, nepriimtini. |
2. |
ESS 6 straipsnio 3 dalyje daroma nuoroda į 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytą Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (EŽTK) nereikalaujama, kad, esant nacionalinės teisės normos ir šios konvencijos kolizijai, nacionalinis teismas tiesiogiai taikytų šios konvencijos nuostatas ir netaikytų su ja nesuderinamos nacionalinės teisės normos. |
3. |
2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 11 straipsnio 1 dalies d punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės ar regiono teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose, kiek tai susiję su būsto paramos skyrimu, numatytas skirtingas, palyginti su toje pačioje provincijoje ar regione gyvenančiais atitinkamos valstybės narės piliečiais, požiūris į trečiosios šalies pilietį, turintį pagal šios direktyvos nuostatas suteiktą ilgalaikio gyventojo statusą, skirstant tokiai paramai skirtas lėšas ir su sąlyga, kad ši parama priskirtina prie kurios nors iš šioje nuostatoje nurodytų trijų kategorijų ir netaikoma minėto straipsnio 4 dalis. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/10 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën prieš L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
(Sujungtos bylos C-578/10–C-580/10) (1)
(EB 18 ir 56 straipsniai - Variklinės transporto priemonės - Vienoje valstybėje narėje įregistruotos ir panaudos būdu gautos motorinės transporto priemonės naudojimas kitoje valstybėje narėje - Šios transporto priemonės apmokestinimas pirmojoje valstybėje narėje pirmą kartą ja pasinaudojus nacionaliniuose keliuose)
2012/C 174/13
Proceso kalba: olandų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Hoge Raad der Nederlanden
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovas: Staatssecretaris van Financiën
Atsakovai: L. A. C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — EB 18 straipsnio (dabar — SESV 21 straipsnis) išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatytas registracijos mokestis, mokėtinas pradėjus eksploatuoti motorinę transporto priemonę valstybinės reikšmės keliuose — Atitinkamos valstybės narės gyventojo, neilgam laikui panaudos būdu gavusio kitoje valstybėje narėje registruotą motorinę transporto priemonę iš tos kitos valstybės narės gyventojo naudoti privatiems tikslams pirmojoje valstybėje narėje, apmokestinimas
Rezoliucinė dalis
EB 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, kuriose nustatoma pareiga jos rezidentams, panaudos būdu gavusiems kitoje valstybėje narėje įregistruotą transporto priemonę iš tos valstybės narės rezidento, pirmą kartą panaudojus šią transporto priemonę nacionaliniuose keliuose, sumokėti visą mokestį, paprastai mokėtiną įregistruojant transporto priemonę pirmoje valstybėje narėje, neatsižvelgiant į transporto priemonės naudojimo nacionaliniuose keliuose trukmę ir nesuteikiant asmeniui galimybės pasinaudoti teise į atleidimą nuo mokesčio ar teise jį susigrąžinti, kai transporto priemonė nėra skirta iš esmės nuolat naudoti pirmoje valstybėje narėje ir nėra realiai taip naudojama.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/11 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Migrationsverket prieš Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
(Byla C-620/10) (1)
(Dublino sistema - Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 - Valstybės narės, atsakingos už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo procedūra - Trečiosios šalies piliečiai, turintys galiojančią vizą, išduotą pagal nurodytą reglamentą atsakingos valstybės narės - Prieglobsčio prašymo pateikimas valstybėje narėje, kuri nėra atsakinga valstybė pagal šį reglamentą - Prašymas išduoti leidimą gyventi valstybėje narėje, kuri nėra atsakinga valstybė, ir prieglobsčio prašymo atsiėmimas - Prašymo atsiėmimas iki atsakingos valstybės narės sutikimo perimti prašytoją savo žinion - Atsiėmimas, lėmęs Reglamente Nr. 343/2003 įtvirtintų procedūrų nutraukimą)
2012/C 174/14
Proceso kalba: švedų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Migrationsverket
Atsakovai: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 109) 4 straipsnio 5 dalies antros pastraipos, 5 straipsnio 2 dalies ir 16 straipsnio 3 bei 4 dalių išaiškinimas — Reglamento taikymo sąlygos prieglobsčio prašymo atsiėmimo atveju — Valstybėje narėje A trečiųjų šalių piliečių pateiktų prieglobsčio prašymų atsiėmimas valstybės narės, atsakingos už prašymo išnagrinėjimą pagal šį reglamentą, nustatymo procedūros eigoje ir vėlesnis valstybės narės B sutikimas perimti prašytojus savo žinion — Valstybės narės A kompetentingos institucijos sprendimas atmesti prieglobsčio prašymus ir pradėti pareiškėjų perdavimo valstybei narei B procedūrą, neatsižvelgiant į tai, jog valstybėje narėje A paduoti prieglobsčio prašymai atsiimti.
Rezoliucinė dalis
2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 343/2003, nustatantis valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus, turi būti aiškinamas taip, kad, atsiėmus jo 2 straipsnio c punkte apibrėžtą prieglobsčio prašymą prieš už šio prašymo nagrinėjimą atsakingai valstybei narei sutinkant perimti prašytoją savo žinion, šis reglamentas nebetaikomas. Tokiu atveju valstybė narė, kurios teritorijoje pateiktas prašymas, turi priimti dėl tokio atsiėmimo būtinus sprendimus, t. y. be kita ko, nutraukti prašymo nagrinėjimą ir išsaugoti su juo susijusią informaciją prašytojo byloje.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/11 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad — Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — „Balkan and Sea Properties“ADSITS (C-621/10), Provadinvest OOD (C-129/11) prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
(Sujungtos bylos C-621/10 ir C-129/11) (1)
(PVM - Direktyva 2006/112/EB - 73 straipsnis ir 80 straipsnio 1 dalis - Nekilnojamojo turto pardavimas tarp susijusių bendrovių - Sandorio vertė - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad sudarant sandorius tarp susijusių asmenų apmokestinamoji vertė PVM atžvilgiu yra sandorio rinkos kaina)
2012/C 174/15
Proceso kalba: bulgarų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Administrativen sad — Varna
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovės: „Balkan and Sea Properties“ ADSITS (C-621/10), Provadinvest OOD (C-129/11)
Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
Dalykas
Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad — Varna (Bulgarija) — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 80 straipsnio 1 dalies c punkto išaiškinimas — Susijusios bendrovės, sudariusios nekilnojamojo turto pardavimo sutartį — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad sudarant sandorius tarp susijusių asmenų apmokestinamoji vertė PVM atžvilgiu yra sandorio rinkos kaina — Rinkos kainos nustatymo metodai — Teisės į PVM atskaitą nesuteikimas, jei mokestis apskaičiuotas nesilaikant įstatymo.
Rezoliucinė dalis
1. |
2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 80 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad joje nurodytų taikymo sąlygų sąrašas yra baigtinis, todėl remiantis šia nuostata nacionalinės teisės aktuose negali būti numatyta, kad apmokestinamoji vertė yra sandorio rinkos kaina kitais atvejais nei nurodyti šioje nuostatoje, be kita ko, kai apmokestinamasis asmuo turi teisę visiškai atskaityti pridėtinės vertės mokestį, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas. |
2. |
Tokiomis aplinkybėmis, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėse bylose, Direktyvos 2006/112 80 straipsnio 1 dalimi suinteresuotosioms bendrovėms suteikiama teisė ja remtis tiesiogiai siekiant prieštarauti, kad būtų taikomos su šia nuostata nesuderinamos nacionalinės nuostatos. Nesant galimybės vidaus teisės aktų aiškinti pagal šio 80 straipsnio 1 dalį, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi netaikyti bet kokios jai prieštaraujančios šių teisės aktų nuostatos. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/12 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Ispanijos Karalystė prieš Europos Komisiją
(Byla C-24/11 P) (1)
(Apeliacinis skundas - EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos - Ispanijos Karalystės patirtos išlaidos - Pagalba alyvuogių aliejaus gamybai)
2012/C 174/16
Proceso kalba: ispanų
Šalys
Apeliantė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez
Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández
Dalykas
Apeliacinis skundas dėl 2010 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimo Ispanija prieš Komisiją (T-113/08), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė prašymą iš dalies panaikinti 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą 2008/68/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 18, 2008, p. 12), kiek jis susijęs su tam tikromis Ispanijos Karalystės patirtomis išlaidomis alyvuogių aliejaus ir lauko kultūrų sektoriuose.
Rezoliucinė dalis
1. |
Panaikinti 2010 m. lapkričio 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Ispanija prieš Komisiją (T-113/08) tiek, kiek kvalifikuojant 2002 m. liepos 11 d. Komisijos raštą AGR 16844 pranešimu, kaip tai suprantama pagal 1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Reglamento Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo, iš dalies pakeisto 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2245/1999, 8 straipsnio 1 dalį, jame buvo nustatyta, kad minėto rašto pranešimo data yra referencinė aplinkybė pradedant skaičiuoti 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo, iš dalies pakeisto 1995 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1287/95, 5 straipsnio 2 dalies c punkto penktoje pastraipoje ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo 7 straipsnio 4 dalies penktoje pastraipoje numatytą 24 mėnesių terminą finansinės korekcijos, kuri atlikta 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimo 2008/68/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas alyvuogių aliejaus sektoriuje, tikslu dėl to, kad Ispanijos valdžios institucijos nepakankamai laikėsi Alyvuogių aliejaus agentūros pasiūlymų, pateiktų atlikus malūnų patikrinimus. |
2. |
Panaikinti Sprendimą 2008/68 tiek, kiek juo nuspręsta netaikyti Bendrijos finansavimo Ispanijos Karalystės patirtoms išlaidoms alyvuogių aliejaus sektoriuje laikotarpiu, kurio neapima 24 mėnesių prieš pranešimo apie 2004 m. lapkričio 24 d. Komisijos raštą, kuriuo sušauktas 2004 m. gruodžio 21 d. dvišalis susitikimas, dieną, terminas tiek, kiek į šias išlaidas atsižvelgta taikant korekciją dėl to, kad Ispanijos valdžios institucijos nepakankamai laikėsi Alyvuogių aliejaus agentūros pasiūlymų, pateiktų atlikus malūnų patikrinimus. |
3. |
Ispanijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas tiek pirmojoje instancijoje, tiek nagrinėjant šį apeliacinį skundą. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/13 |
2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs prieš Able UK Ltd
(Byla C-225/11) (1)
(PVM - Direktyva 2006/112/EB - Neapmokestinimo atvejai - 151 straipsnio 1 dalies c punktas - Nusidėvėjusių Amerikos jūrų laivyno laivų išmontavimas valstybės narės teritorijoje)
2012/C 174/17
Proceso kalba: anglų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovai: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
Atsakovė: Able UK Ltd
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 151 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimas — Tam tikrų eksportu laikomų sandorių neapmokestinimas — Nusidėvėjusių Amerikos jūrų laivyno laivų išmontavimas valstybės narės teritorijoje.
Rezoliucinė dalis
2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 151 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad tokia paslauga, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, teikiama valstybėje narėje, kuri yra Šiaurės Atlanto sutarties šalis, ir apimanti kitos šios sutarties šalies nusidėvėjusių jūrų laivyno laivų išmontavimą, neapmokestinama pridėtinės vertės mokesčiu pagal šią nuostatą, tik jeigu:
— |
ši paslauga teikiama šios kitos valstybės ginkluotųjų pajėgų, dalyvaujančių bendroje gynybos operacijoje, vienetui ar jas lydintiems civiliams darbuotojams ir kai |
— |
ta pati paslauga teikiama šių ginkluotųjų pajėgų, dislokuotų ar laikinai esančių atitinkamos valstybės narės teritorijoje, vienetui ar jas lydintiems civiliams darbuotojams. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/13 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Legris Industries SA prieš Europos Komisiją
(Byla C-289/11 P) (1)
(Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius - Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Baudos - Patronuojanti ir dukterinė bendrovės - Neteisėtų veiksmų priskyrimas)
2012/C 174/18
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Apeliantė: Legris Industries SA, atstovaujama advokačių A. Wachsmann ir S. Thibault-Liger
Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito
Dalykas
Apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo Legris Industries prieš Komisiją (T-376/06), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimo C(2006) 4180 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/F–1/38.121 — Vamzdžių jungtys) panaikinimo iš dalies — Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius — Teisės į nepriklausomą ir nešališką teismą pažeidimas — Vienodo požiūrio, asmeninės atsakomybės ir bausmių individualumo principų pažeidimas — Įrodymų iškraipymas
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti apeliacinį skundą. |
2. |
Priteisti iš Legris Industries SA bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/13 |
2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Comap SA prieš Europos Komisiją
(Byla C-290/11 P) (1)
(Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius - Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 81 straipsnio pažeidimas - Baudos - Pažeidimo trukmė - „Tęstinumo“ sąvoka)
2012/C 174/19
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Apeliantė: Comap SA, atstovaujama advokatų A. Wachsmann ir S. de Guigné
Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito
Dalykas
Apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimo Comap prieš Komisiją (T-377/06), kuriuo teismas atmetė prašymą iš dalies panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimą C(2006) 4180 final dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla Nr. COMP/F-1/38.121 — Jungtys) — Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius — Teisės į nepriklausomą ir nešališką teismą pažeidimas — Siauro baudžiamojo įstatymo aiškinimo principo pažeidimas — „Viešo atsiribojimo“ sąvoka — Įrodymų iškraipymas — Motyvavimo stoka
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti apeliacinį skundą. |
2. |
Priteisti iš Comap SA bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/14 |
2012 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Minh Khoa Vo
(Byla C-83/12 PPU) (1)
(Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 - Bendrijos vizų kodeksas - 21 ir 34 straipsniai - Nacionalinės teisės aktai - Trečiųjų šalių piliečių neteisėtas įvežimas į valstybės narės teritoriją - Nesąžiningai gautos vizos - Baudžiamųjų sankcijų taikymas per valstybės sieną neteisėtai žmones gabenančiam asmeniui)
2012/C 174/20
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Bundesgerichtshof
Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje
Minh Khoa Vo
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, p. 1), 21 ir 34 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos baudžiamosios sankcijos per valstybės sieną neteisėtai žmones gabenančiam asmeniui — Sankcijų taikymas, kai įvežti užsieniečiai turi vizas, gautas apgaulės būdu iš kitos valstybės narės kompetentingos institucijos, ir jos dar nepanaikintos taikant šį reglamentą.
Rezoliucinė dalis
2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), 21 ir 34 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiama, jog nacionalinės teisės aktuose už pagalbą neteisėtai imigruoti būtų numatytos baudžiamosios sankcijos tais atvejais, kai įvežti trečiosios šalies piliečiai turi nesąžiningai, t. y. suteikę melagingą informaciją vizą išduodančios valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie tikrąjį kelionės tikslą, gautas vizas ir jos nebuvo panaikintos.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/14 |
2012 m. kovo 6 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Josef Probst prieš mr.nexnet GmbH
(Byla C-119/12)
2012/C 174/21
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Bundesgerichtshof
Šalys pagrindinėje byloje
Kasatorius: Josef Probst
Kita kasacinio proceso šalis: mr.nexnet GmbH
Prejudicinis klausimas
Ar pagal Direktyvos 2002/58/EB (1) 6 straipsnio 2 ir 5 dalis leidžiama perduoti paslaugų teikėjo srauto duomenis skolinio reikalavimo už telekomunikacijos paslaugas perėmėjui, kai perdavimas atliktas siekiant išieškoti ankstesnius neapmokėtus skolinius reikalavimus ir, be bendrųjų įsipareigojimų laikytis susirašinėjimo slaptumo ir duomenų apsaugos pagal galiojančius teisės aktus, pagrįstas tokiomis sutarties sąlygomis:
|
Paslaugų teikėjas ir perėmėjas įsipareigoja saugomus duomenis tvarkyti ir naudoti tik bendradarbiaudami ir tik siekdami tikslo, dėl kurio buvo sudaryta sutartis, bei nurodytu būdu. |
|
Kai tik žinoti saugomus duomenis tampa nebereikalinga šiam tikslui pasiekti, visi su tuo susiję saugomi duomenys turi būti negrįžtamai sunaikinami arba grąžinami. |
|
Sutarties šalys turi teisę kontroliuoti, kaip kita sutarties šalis laikosi duomenų apsaugos ir duomenų saugumo pagal šią sutartį; |
|
perduoti konfidencialūs dokumentai ir konfidenciali informacija turi būti prieinama tik darbuotojams, kuriems jų reikia sutarčiai įvykdyti. |
|
Sutarties šalys pagal šią sutartį įpareigoja šiuos darbuotojus laikytis konfidencialumo; |
|
pareikalavus, tačiau ne vėliau kaip pasibaigus sutarties šalių bendradarbiavimui, turima konfidenciali informacija turi būti negrįžtamai sunaikinama arba grąžinta kitai sutarties šaliai? |
(1) 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/15 |
2012 m. kovo 8 d.Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. ir kiti
(Byla C-125/12)
2012/C 174/22
Proceso kalba: ispanų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada
Šalys pagrindinėje byloje
Promociones y Construcciones BJ 200 S.L., Ignacio Alba Muñoz, Administrador concursal de Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. ir Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar vykstant teisminiam bankroto procesui, pradėtam pagal paties skolininko pareiškimą, 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 199 straipsnio 1 dalies g punktą, kuriame nurodyta, jog: „1. Valstybės narės gali numatyti, kad asmuo, kuriam tenka prievolė sumokėti PVM, yra apmokestinamasis asmuo, kuriam yra skirtas [skirti] šie tiekimo ar teikimo sandoriai: <…> g) nekilnojamojo turto, kurį skolininkas perleidžia priverstinio pardavimo tvarka, tiekimas“, reikia aiškinti taip, kad jame nurodytos tik per likvidavimo procedūrą atliekamos operacijos arba bankroto procedūros likvidavimo etapu vykdomos operacijos, todėl tokio nekilnojamojo turto realizavimas turi būti vykdomas kaip viso atitinkamos įmonės skolininkės turto realizavimo dalis, ar, atsižvelgiant į tai, kad bankrutuojanti įmonė gali būti likviduota, šis punktas apima bet kurį kitą nekilnojamojo turto perleidimą, kurį atlieka pagal bankroto procedūrą nemokiu pripažintas skolininkas? |
2. |
Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 199 straipsnio 1 dalies g punkte nurodytą „priverstinio pardavimo tvarką“ reikia aiškinti kaip apimančią teisminę bankroto procedūrą, per kurią atliekama savanoriška vieno ar kelių jos turto vienetų pardavimo operacija, nesusijusi su jokiu priverstinio turto realizavimo etapu, ar atvirkščiai, ji reiškia tik tuos priverstinio vykdymo procesus, kurie skirti realizuoti teismo nemokiu pripažintam asmeniui priklausantį turtą? |
3. |
Galiausiai, jei 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 199 straipsnio 1 dalies g punkte nurodyti tik tie priverstinio vykdymo procesai, kurie skirti realizuoti teismo nemokiu pripažintam skolininkui priklausantį turtą, ar šią nuostatą galima aiškinti kaip neleidžiančią kitaip apibrėžti PVM mokėtojo tais atvejais, kai nemokiu pripažintas skolininkas perleidžia nekilnojamojo turto objektą dėl palankių tokiai operacijai aplinkybių ir paisydamas bankroto procedūros tikslų, o perleidimas vyksta ne pagal viso jam priklausančio turto realizavimo procedūrą, todėl reikia netaikyti nacionalinės teisės, kuria išplėsta Direktyvos Nr. 2006/2012 199 straipsnio 1 dalies g punkto taikymo sritis? |
(1) OL L 347, p. 1.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/15 |
2012 m. kovo 8 d.Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Magdeburger Mühlenwerke GmbH prieš Finanzamt Magdeburg
(Byla C-129/12)
2012/C 174/23
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt
Šalys pagrindinėje byloje
Pareiškėja: Magdeburger Mühlenwerke GmbH
Atsakovė: Finanzamt Magdeburg
Prejudicinis klausimas
Ar 1998 m. gegužės 20 d. Komisijos sprendimu C(1998) 1712 (1) Vokietijos įstatymų leidėjui buvo palikta veiksmų laisvė formuluojant Investitionszulagengesetz 1996 (1996 m. Investicinių subsidijų įstatymas), iš dalies pakeisto 1998 m. gruodžio 19 d.Steuerentlastungsgesetz 1999 (1999 m. Mokesčių naštos sumažinimo įstatymas), 2 dalies antro sakinio 4 punktą, kuris būtų apėmęs tokią normą, pagal kurią būtų skiriama parama atitinkamoms investicijoms, kurių atveju galutinis investicinis sprendimas buvo priimtas iki pasibaigė Komisijos sprendimo įgyvendinimo terminas arba prieš paskelbiant apie numatomą priemonę Bundessteuerblatt (Federalinės mokesčių žinios), o investicijos objektas buvo patiektas ir subsidija apskaičiuota bei išmokėta po to?
(1) 1998 m. gegužės 20 d. Komisijos sprendimas 1999/183/EB dėl galimos Vokietijos valstybės pagalbos Vokietijos žemės ūkio produktų perdirbimui ir prekybai pagal esančias regionines pagalbos schemas (OL L 60, p. 61)
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/16 |
2012 m. kovo 19 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona prieš Generalidad de Cataluña
(Byla C-139/12)
2012/C 174/24
Proceso kalba: ispanų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Tribunal Supremo
Šalys pagrindinėje byloje
Kasatorė: Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona
Kita proceso šalis: Generalidad de Cataluña
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar pagal 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) (pakeistos 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyva 2006/[112]/EB) 13 straipsnio B skirsnio d punkto 5 papunktį pridėtinės vertės mokesčiu privaloma apmokestinti sandorius, kai apmokestinamasis asmuo parduoda akcijas, suteikiančias nuosavybės teisę į nekilnojamąjį turtą, ir neatleisti jų nuo to mokesčio, atsižvelgiant į išimtį, taikomą vertybiniams popieriams, kurie jų savininkui de jure ar de facto suteikia nekilnojamojo turto ar jo dalies nuosavybės ar valdymo teises? |
2. |
Ar pagal 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvą 77/388/EEB leidžiamos tokios teisės normos, kaip antai Ispanijos vertybinių popierių rinkos įstatymo Nr. 24/1988 108 straipsnis, pagal kurį bendrovės, kurios kapitalą daugiausiai sudaro nekilnojamasis turtas, didžiosios kapitalo dalies įsigijimas apmokestinamas ne PVM, o kitu netiesioginiu mokesčiu, vadinamuoju turto perleidimo mokesčiu (Impuesto sobre Transmisiones), neatsižvelgiant į galimybę, kad sandorio šalys veikia kaip įmonės, turint omenyje, jog, jeigu nekilnojamasis turtas būtų perleidžiamas tiesiogiai, o ne perleidžiant akcijas ar kitas turimas kapitalo dalis, toks sandoris būtų apmokestinamas PVM? |
3. |
Ar su EB [43] straipsniu (dabar SESV 49 straipsnis) užtikrinama įsisteigimo laisve ir EB 56 straipsnyje (dabar SESV 63 straipsnis) numatytu laisvu kapitalo judėjimu suderinama nacionalinės teisės norma, kaip antai 1988 m. liepos 28 d. Vertybinių popierių rinkos įstatymo Nr. 24/1988 (Ley 24/1988, de 28 de julio, del Mercado de Valores), iš dalies pakeisto Įstatymo Nr. 18/1991 12 papildoma nuostata, 108 straipsnis, pagal kurį apmokestinamas bendrovių, kurių turtą daugiausiai sudaro Ispanijoje esantis nekilnojamasis turtas, didžiosios kapitalo dalies įsigijimas, nesuteikiant galimybės įrodyti, jog bendrovė, kurios kontrolė įgyjama, vykdo ekonominę veiklą? |
(1) 1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/16 |
2012 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę
(Byla C-151/12)
2012/C 174/25
Proceso kalba: ispanų
Šalys
Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Valero Jordana ir B. Simon
Atsakovė: Ispanijos Karalystė
Ieškovės reikalavimai
— |
Pripažinti, kad, kiek tai susiję su Bendrijos hidrografiniams baseinais, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, 4 straipsnio 8 dalį, 7 straipsnio 2 dalį, 10 straipsnio 1 ir 2 dalis, ir Direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1), nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, V priedo 1.3 ir 1.4 punktus; |
— |
priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Komisija mano, kad Ispanijos Karalystė netinkamai perkėlė ieškinio reikalavimuose nustatytas Direktyvos 2000/60/EB nuostatas, nes Ispanijos teisės aktai taikomi tik Ispanijoje esantiems Bendrijos hidrografiniams baseinams. Todėl minėtos nuostatos, kiek tai susiję su Bendrijos hidrografiniais baseinais (kurių vandenys teka į autonominę bendriją), nebuvo perkeltos į Ispanijos teisės sistemą.
(1) OL L 327, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/17 |
2012 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Bulgarijos Respubliką
(Byla C-152/12)
2012/C 174/26
Proceso kalba: bulgarų
Šalys
Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Vasileva ir H. Støvlbæk
Atsakovė: Bulgarijos Respublika
Ieškovės reikalavimai
— |
Pripažinti, kad Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 201/14/EB (1) 7 straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnio 1 dalį; |
— |
priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Savo 2012 m. kovo 16 d. ieškiniu Europos Komisija (toliau — Komisija) prašo pripažinti, kad Bulgarijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 2001/14/EB 7 straipsnio 1 dalį ir 8 straipsnio 1 dalį, nes infrastruktūros valdytojui mokamų mokesčių sistema Bulgarijoje nėra grindžiama išlaidomis, tiesiogiai turėtomis dėl vežimo geležinkeliais paslaugos, kaip numatyta Direktyvos 2001/14/EB 7 straipsnio 3 dalyje. Kita vertus, Bulgarija nepranešė, kad, remdamasi šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalimi, ji mokesčių sistema siekė visiškai kompensuoti infrastruktūros valdytojo patirtas išlaidas. Dėl šios priežasties Bulgarija bet kuriuo atveju turėjo įvykdyti šiame straipsnyje nurodytas sąlygas.
Komisija remiasi šiais pagrindiniais argumentais:
1. |
Sąvoką „išlaidos, tiesiogiai turėtos dėl vežimo geležinkeliais paslaugos“ reikia suprasti kaip ribotas išlaidas, patirtas tiesiogiai dėl faktinio geležinkelių infrastruktūros naudojimo, t. y. „tiesiogines išlaidas“, kilusias dėl konkrečios vežimo geležinkeliais paslaugos. Tai reiškia, kad šios išlaidos yra kintamos ir priklauso nuo to, ar buvo naudojamasi geležinkelių infrastruktūra. Vadovaujantis šia logika, su faktiniu geležinkelių infrastruktūros naudojimu nesusijusių išlaidų negalima laikyti tiesioginėmis išlaidomis, net jei jos susijusios su veikla ar prekėmis, būtinomis siekiant užtikrinti traukinių eismą konkrečiais maršrutais. Šios išlaidos yra pastovios ta prasme, kad jos patiriamos net tuomet, kai geležinkelių infrastruktūra nenaudojama. |
2. |
Šį aiškinimą patvirtina 7 straipsnio 3 dalies formuluotė, kurioje minimos išlaidos, „tiesiogiai turėtos dėl tam tikros vežimo geležinkeliais paslaugos“. Pastovios išlaidos, susijusios su geležinkeliais kaip visuma, nėra „tiesiogiai turėtos“ dėl konkrečios vežimo geležinkeliais paslaugos. Taigi sąvoka „tiesiogiai turėtos“ reiškia papildomas išlaidas, patirtas dėl konkrečios vežimo geležinkeliais paslaugos. Pateiktas aiškinimas paremtas 7 straipsnio 3 dalies sisteminiu ryšiu. 7 straipsnyje reglamentuojami mokesčių mokėjimo principai, o 8 straipsnyje — galimos šių principų išimtys. 8 straipsnio 1 dalyje kalbama apie „visišką infrastruktūros valdytojo patirtų išlaidų kompensavimą“, o tai reiškia, kad 7 straipsnio 3 dalyje minimos išlaidos negali būti galutinės infrastruktūros valdytojo išlaidos, o yra tiesioginės išlaidos, patirtos dėl konkrečios vežimo geležinkeliais paslaugos, t. y. mažesnės už galutines. Šį aiškinimą patvirtina Direktyvos 2001/14/EB 7 konstatuojamoji dalis, kurioje skatinama optimaliai naudoti geležinkelių infrastruktūrą pasitelkiant kuo daugiau vežėjų, o tai pasiekiama taikant mažus mokesčius. |
3. |
Komisija mano, kad infrastruktūros valdytojas turi savo lėšomis suteikti infrastruktūrą naudotis geležinkelių transporto įmonėms, o šios turi mokėti tiesiogines išlaidas atitinkančius mokesčius. Tai paaiškinama būtinybe padaryti geležinkelių infrastruktūrą patrauklesne naudoti dideliam geležinkelių transporto įmonių skaičiui ir optimizuoti kiekvienos šių įmonių vykdomą naudojimą. Direktyvos 2001/14/EB 8 straipsnio 1 dalį galima taikyti, tik jei įvykdytos šiame straipsnyje nurodytos sąlygos: dėl kiekvieno rinkos segmento, kuriam infrastruktūros valdytojas ketina taikyti antkainį, jis turi patikrinti, ar šis segmentas tai ištvers. Šis aiškinimas išplaukia iš 8 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos ir būtent iš formuluotės „<…> jei rinka pajėgi tai pakelti <…>“, bei iš 8 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, kurį skamba taip: „Tačiau neleistina, kad dėl mokesčių dydžio infrastruktūra negalėtų naudotis tie rinkos segmentai, kurie gali apmokėti bent jau tiesiogines suteiktos vežimo geležinkeliais paslaugos išlaidas <…>“. |
4. |
Išsami Bulgarijos infrastruktūros valdytojo pajamų ir išlaidų už 2005–2008 m. analizė rodo, kad 60–70 % Bulgarijoje priskaičiuotų tiesioginių veiklos išlaidų pagrįstos pastoviais veiksniais, ypač darbo užmokesčiu ir socialiniu draudimu. Atsižvelgdama į tai, Komisija padarė išvadą, kad šių išlaidų negalima laikyti tiesioginėmis pagal 7 straipsnio 3 dalį, nes jos nesikeičia dėl naudojimosi vežimo geležinkeliais paslaugomis. Taigi pajamos iš mokesčių už infrastruktūrą yra daug didesnės už bendras tiesiogines veiklos išlaidas. Dėl šios priežasties Komisija daro išvadą, kad mokesčiai Bulgarijoje grindžiami ne vien išlaidomis, tiesiogiai turėtomis dėl vežimo geležinkeliais paslaugos. |
5. |
Remdamasi gauta informacija, Komisija konstatavo, kad Bulgarijoje taikomas mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra apskaičiavimo metodas nėra akivaizdžiai tiesiogiai susijęs su tiesioginių išlaidų samprata pagal Direktyvos 2001/14/EB 7 straipsnio 3 dalį. |
(1) 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 404).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/18 |
2012 m. kovo 29 d.Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken prieš Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
(Byla C-154/12)
2012/C 174/27
Proceso kalba: prancūzų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Tribunal de première instance de Bruxelles
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovai: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken
Atsakovė: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
Prejudiciniai klausimai
Ar 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (1) 16 straipsnis, o šiuo metu 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančios bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (2), 51 straipsnis yra negaliojantis dėl to, kad cukrinių runkelių sektoriuje juo nustatomas 12,00 EUR už kvotinio cukraus toną gamybos mokestis:
— |
nes teisės aktų leidėjas tokios nuostatos priėmimo teisiniu pagrindu pasirinko buvusio EB sutarties 37 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą (po pakeitimo — SESV 43 straipsnio 2 dalis); |
— |
nes teisės aktų leidėjas, pateisinęs mokestį kaip „bendro cukraus rinkų organizavimo“ išlaidas padengti skirtą priemonę, nors iš tikrųjų juo finansuojama tiesioginė pagalba ir (arba) numatyta užtikrinti 2006 m. cukraus reformos biudžeto neutralumą, aiškiai ir nedviprasmiškai nepaaiškino, kokiu pagrindu įvedamas mokestis, kaip to reikalaujama SESV 296 straipsnyje (iki pakeitimo — EB sutarties 253 straipsnis); |
— |
nes cukrinių runkelių pramonė yra vienintelis sektorius, kuriam buvo nustatytas toks į bendrą ES biudžetą mokamas mokestis ir todėl turi būti laikoma, kad mokestis lemia esamų runkelių augintojų diskriminaciją buvusių augintojų atžvilgiu, taip pat cukrinių runkelių pramonės diskriminaciją bet kurio kito žemės ūkio ar ne žemės ūkio sektoriaus atžvilgiu; |
— |
nes turi būti pripažinta, kad mokesčiu pažeidžiamas proporcingumo principas, kadangi jis nėra nei tinkamas, nei būtinas siekiant padengti bendro „cukraus“ rinkų organizavimo išlaidas, taip pat nėra proporcingas, palyginti su realiomis ir numanomomis bendro „cukraus“ rinkų organizavimo išlaidomis? |
(1) OL L 58, p. 1.
(2) OL L 299, p. 1.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/18 |
2012 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Airiją
(Byla C-158/12)
2012/C 174/28
Proceso kalba: anglų
Šalys
Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Petrova, K. Mifsud-Bonnici
Atsakovė: Airija
Ieškovės reikalavimai
— |
Pripažinti, kad neišdavusi leidimų pagal Direktyvos 2008/1/EB (1) 6 ir 8 straipsnius arba atitinkamai neperžiūrėjusi ir, prireikus, neatnaujinusi leidimų Airijoje esantiems 13 įrenginių, skirtų kiaulėms ir paukščiams, suteikimo sąlygų ir todėl neužtikrinusi, kad šie egzistuojantys įrenginiai galėtų būti eksploatuojami pagal minėtos direktyvos 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnius, 14 straipsnio a ir b punktus ir 15 straipsnio 2 dalį vėliausiai 2007 m. spalio 30 d., Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 5 straipsnio 1 dalį. |
— |
Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Pagal Direktyvos 2008/1 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 6 ir 8 straipsniais, išduotų leidimus arba atitinkamai peržiūrėtų ir, prireikus, atnaujintų egzistuojančias leidimų suteikimo sąlygas ne vėliau kaip iki 2007 m. spalio 30 d.
Atsižvelgdama į turimą informaciją Komisija daro išvadą, jog Airijoje egzistuojantys įrenginiai, skirti kiaulėms ir paukščiams, vis dar eksploatuojami neturint jokio pagal Direktyvą 2008/1 išduoto leidimo, ir todėl Komisija mano, kad Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 5 straipsnio 1 dalį.
(1) 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 24, p. 8).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/19 |
2012 m. balandžio 11 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Pinckney prieš KDG médiatech AG
(Byla C-170/12)
2012/C 174/29
Proceso kalba: prancūzų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Cour de cassation
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovas: Peter Pinckney
Atsakovė: KDG médiatech AG
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 3 punktą reikia aiškinti taip, kad, patalpinus turinį į internetą ir taip tariamai pažeidus autoriaus turtines teises,
|
2. |
Ar atsakymas į pirmąjį klausimą būtų toks pats, jeigu tariamas autoriaus turtinių teisių pažeidimas padarytas ne dėl nematerialaus turinio pateikimo internete, o, kaip yra nagrinėjamu atveju, dėl siūlymo internete įsigyti materialią laikmeną, kurioje šis turinys atgaminamas? |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/19 |
2012 m. balandžio 11 d.Carrols Corp. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-291/09 Carrols Corp. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Giulio Gambettola
(Byla C-171/12 P)
2012/C 174/30
Proceso kalba: ispanų
Šalys
Apeliantė: Carrols Corp., atstovaujama advokato I. Temiño Ceniceros
Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Giulio Gambettola
Apeliantės reikalavimai
— |
Panaikinti visą 2012 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-291/09. |
— |
Patenkinti visus pirmoje instancijoje pateiktus reikalavimus. |
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Bendrojo Teismo padarytas Sąjungos teisės pažeidimas, pasireiškęs Reglamento Nr. 207/2009 (1) 52 straipsnio 1 dalies b punkto ir teismų praktikos, kuria jis išaiškintas, pažeidimu.
Skundžiamame Bendrojo Teismo sprendime padaryta išvada, jog „dėl nagrinėjamų žymenų tapatumo reikia pasakyti, kad, nesant jokio kito reikšmingo įrodymo, jis negali įrodyti įstojusios į bylą šalies nesąžiningumo“.
Iš tiesų 2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo sprendime Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07, Rink. p. I-4893) aiškiai numatyta, kad „pareiškėjo nesąžiningumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 521 straipsnio 1 dalies b punktą, reikia vertinti visapusiškai, atsižvelgiant į visus svarbius nagrinėjamos bylos veiksnius“ (sprendimo 37 punktas). Tačiau Bendrasis Teismas klaidingai analizuoja kiekvieną aplinkybę individualiai ir atskirai, neatsižvelgdamas į bendrą vaizdą ir nepagrįstai įrodinėjimo pareigą perkeldamas ieškovui, o tai pažeidžia jo teisę į veiksmingą teisminę gynybą.
(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/20 |
2012 m. balandžio 18 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Yvon Welte prieš Finanzamt Velbert
(Byla C-181/12)
2012/C 174/31
Proceso kalba: vokiečių
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Finanzgericht Düsseldorf
Šalys pagrindinėje byloje
Pareiškėjas: Yvon Welte
Atsakovė: Finanzamt Velbert
Prejudicinis klausimas
Ar Europos Bendrijos steigimo sutarties (toliau — EB) 56 ir 58 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinė valstybės narės paveldimo turto mokesčio norma, pagal kurią nerezidentui paveldėjimo būdu įgyjant nacionalinėje teritorijoje esantį žemės sklypą iš nerezidento numatyta tik 2 000 EUR neapmokestinamoji suma, o paveldėjimo būdu įgyjant turtą būtų taikoma 500 000 EUR neapmokestinamoji suma, jei palikėjas ar įgijėjas paveldėjimo momentu turėtų nuolatinę gyvenamąją vietą šioje valstybėje narėje?
Bendrasis Teismas
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/21 |
2012 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Conceria Kara prieš VRDT — Dima (KARRA)
(Byla T-270/10) (1)
(Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo KARRA paraiška - Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai Kara - Įmonės pavadinimas Conceria Kara Srl ir komercinis pavadinimas Kara - Santykiniai atmetimo pagrindai - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmas sakinys - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis - Paryžiaus konvencijos 8 straipsnis - Nesąžiningumas)
2012/C 174/32
Proceso kalba: italų
Šalys
Ieškovė: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Italija), atstovaujama advokato P. Picciolini
Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Mannucci
Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti (Stambulas, Turkija)
Dalykas
Ieškinys dėl 2010 m. kovo 29 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1172/2009-2), susijusio su protesto procedūra tarp Conceria Kara Srl ir Dima — Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti, panaikinimo.
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti ieškinį. |
2. |
Priteisti iš Conceria Kara Srl bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/21 |
2012 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Universal Display prieš VRDT (UniversalPHOLED)
(Byla T-435/11) (1)
(Bendrijos prekių ženklas - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „UniversalPHOLED“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
2012/C 174/33
Proceso kalba: anglų
Šalys
Ieškovė: Universal Display Corp. (Juingas, Naujasis Džersis, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitorių A. Poulter ir C. Lehr
Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos
Dalykas
Ieškinys dėl 2011 m. gegužės 18 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 215/2011-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „UniversalPHOLED“ kaip Bendrijos prekių ženklą.
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti ieškinį. |
2. |
Priteisti iš Universal Display Corp. bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/21 |
2012 m. balandžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją
(Byla T-40/07 P) (1)
(Procesas - Prašymas peržiūrėti - Naujas faktas - Nebuvimas - Nepriimtinumas)
2012/C 174/34
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Apeliantas: José António de Brito Sequeira Carvalho (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M. Boury
Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin
Dalykas
Prašymas peržiūrėti 2009 m. spalio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą de Brito Sequeira Carvalho ir Komisija prieš Komisiją ir de Brito Sequeira Carvalho (T-40/07 P ir T-62/07 P, dar nepaskelbtas Rinkinyje).
Rezoliucinė dalis
1. |
Prašymas peržiūrėti atmetamas kaip nepriimtinas. |
2. |
Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/22 |
2012 m. balandžio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje El Fatmi prieš Tarybą
(Sujungtos bylos T-76/07, T-362/07 ir T-409/08) (1)
(Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojančios priemonės, priimtos siekiant kovoti su terorizmu - Susijusių asmenų sąrašo atšaukimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Nereikalingumas priimti sprendimą)
2012/C 174/35
Proceso kalba: olandų
Šalys
Ieškovas: Nouriddin El Fatmi (Viugtas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų G. Pulles ir A. M. van Eik (bylose T-76/07, T-362/07 ir T-409/08), J. Pauw (bylose T-76/07 ir T-362/07) ir M. Uiterwaal (byloje T-76/07)
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama G. J. Van Hegelsom ir E. Finnegan (bylose T-76/07 ir T-362/07), vėliau — B. Driessen ir E. Finnegan (bylose T-76/07, T-362/07 ir T-409/08)
Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Nyderlandų Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Wissels, M. de Mol ir Y. de Vries ir M. de Grave (byloje T-76/07), vėliau — C. Wissels, M. Bulterman ir J. Langer; Europos Komisija, atstovaujama S. Boelaert ir P. van Nuffel ir, iš pradžių, J. Aquilina (byloje T-76/07)
Dalykas
Iš esmės prašymas panaikinti 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimą 2006/1008/EB, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams, siekiant kovoti su terorizmu (OL L 379, p. 123), 2 straipsnio 3 dalį, palaipsniui pakeistą 2007 m. liepos 28 d. Tarybos sprendimu 2007/445/EB (OL L 169, p. 58), 2007 m. gruodžio 20 d. Sprendimu 2007/868/EB (OL L 340, p. 100), 2008 m. liepos 15 d. Sprendimu 2008/583/EB (OL L 188, p. 21), 2009 m. sausio 26 d. Sprendimu 2009/62/EB (OL L 23, p. 25), 2009 m. birželio 15 d. Reglamentu (EB) Nr. 501/2009 (OL L 151, p. 14), 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1285/2009 (OL L 346, p. 39), 2010 m. liepos 12 d. Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 610/2010 (OL L 178, p. 1), 2011 m. sausio 31 d. Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 83/2011 (OL L 28, p. 14) ir 2011 m. liepos 18 d. Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 687/2011 (OL L 188, p. 2), nes ieškovo pavardė yra asmenų, grupių ir subjektų, kuriems taikomas 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu (OL L 344, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 18 sk., 1 t., p. 207), sąraše.
Rezoliucinė dalis
1. |
Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio. |
2. |
Europos Sąjungos Taryba padengia bylinėjimosi išlaidas. |
3. |
Europos Komisija ir Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/22 |
2012 m. balandžio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pachtitis prieš Komisiją
(Byla T-374/07) (1)
(Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Atviras konkursas - Prašymo pateikti atrankos testų klausimų ir atsakymų kopijas atmetimas - Bendrojo Teismo kompetencijos nebuvimas - Bylos perdavimas Tarnautojų Teismui)
2012/C 174/36
Proceso kalba: graikų
Šalys
Ieškovas: Dimitrios Pachtitis (Atėnai, Graikija), atstovaujama iš pradžių advokatų P. Giatagantzidis ir V. Niagkou, vėliau — advokatų P. Giatagantzidis ir S. Stavropoulou, galiausiai — advokatų P. Giatagantzidis ir K. Kyriazi
Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir I. Chatzigiannis,
Ieškovo pusėje į bylą įstojusios šalys: Graikijos Respublika, atstovaujama E.-M. Mamouna ir K. Boskovits; Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk ir S. Johannesson; Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP), atstovaujamas H. Hijmans
Dalykas
Prašymas panaikinti, pirma, 2007 m. birželio 27 d. Europos personalo atrankos tarnybos (EPSO) sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas leisti susipažinti su klausimais, kurie jam buvo pateikti dalyvaujant bendrame konkurse EPSO/AD/77/06, jo į šiuos klausimus pateiktais atsakymais ir teisingų atsakymų į minėtus klausimus lentele, ir antra, implicitinį jo 2007 m. liepos 10 d. EPSO pakartotinai pateikto prašymo atmetimą.
Rezoliucinė dalis
1. |
Perduoti bylą T-374/07 Europos Sąjungos Tarnautojų Teismui. |
2. |
Bylinėjimosi išlaidų klausimą palikti nenagrinėtą. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/23 |
2012 m. balandžio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Alstom prieš Komisiją
(Byla T-517/09) (1)
(Konkurencija - Galios transformatorių rinka - Komisijos apskaitos pareigūno raštas - Atsisakymas priimti banko garantiją kaip laikiną baudos sumokėjimo būdą - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį išnykimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
2012/C 174/37
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovė: Alstom (Levalua-Perė, Prancūzija), atstovaujama advokatų J. Derenne ir A. Müller-Rappard
Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, N. von Lingen ir K. Mojzesowicz
Dalykas
Pirma, 2009 m. spalio 7 d. Komisijos sprendimo C(2009) 7601 galutinis, susijusio su [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 taikymo procedūra (Byla COMP/F/39.129 — Galios transformatoriai), kuriuo ieškovei buvo paskirta bauda, panaikinimas ir, antra, prašymas panaikinti 2009 m. gruodžio 10 d. Komisijos apskaitos pareigūno raštą, kuriuo atsisakyta priimti banko garantiją, kaip laikiną šios baudos apmokėjimo priemonę.
Rezoliucinė dalis
1. |
Nereikia priimti sprendimo dėl prašymo panaikinti 2009 m. gruodžio 10 d. Komisijos apskaitos pareigūno raštą, kuriuo atsisakyta priimti banko garantiją, kaip laikiną baudos, paskirtos 2009 m. spalio 7 d. Komisijos sprendimu C(2009) 7601 galutinis, susijusiu su [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 taikymo procedūra (Byla COMP/F/39.129 — Galios transformatoriai), apmokėjimo priemonę. |
2. |
Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimą. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/23 |
2012 m. balandžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje F91 Diddeléng ir kt. prieš Komisiją
(Byla T-341/10) (1)
(Ieškinys dėl panaikinimo - Skundo nagrinėjimo nutraukimas - Procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas - Neginčytinas aktas - Nepriimtinumas)
2012/C 174/38
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovai: F91 Diddeléng (Diudelanžas, Liuksemburgas), Julien Bonnetaud (Jucas, Prancūzija), Thomas Gruszczynski (Amnevilis, Prancūzija); Rainer Hauck (Maksdorfas, Vokietija), Stéphane Martine (Ešas prie Alzeto, Liuksemburgas), Grégory Molnar (Muajevr Grandas, Prancūzija) ir Yann Thibout (Algrange, Prancūzija), atstovaujami advokatų L. Misson, C. Delrée ir G. Ernes
Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Rozet ir P. Van Nuffel
Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Liuksemburgas), iš pradžių atstovaujama solisitoriaus K. Daly ir SC D. Keane, vėliau solisitoriaus K. Daly
Dalykas
Prašymas panaikinti 2010 m. birželio 3 d. Komisijos sprendimą, kuriuo nutarta nutraukti ieškovų pateikto skundo dėl Fédération luxembourgeoise de football (Liuksemburgo futbolo federaciją, FLF), kuriuo siekiama panaikinti FLF reglamentą, pažeidžiantį EB 39 ir EB 81 straipsnius, nagrinėjimą ir prašymas taikyti „visas tinkamas sankcijas“.
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną. |
2. |
F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar ir Yann Thibout padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas. |
3. |
Fédération luxembourgeoise de football (FLF) padengia savo bylinėjimosi išlaidas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/23 |
2012 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hassan prieš Tarybą
(Byla T-572/11 R II)
(Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Naujas prašymas - Naujos faktinės aplinkybės - Nebuvimas - Nepriimtinumas)
2012/C 174/39
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovas: Samir Hassan (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokatų É. Morgan de Rivery ir E. Lagathu
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Kyriakopoulou ir M. Vitsentzatos
Dalykas
Prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių, visų pirma prašymas atidėti ribojamųjų priemonių, kurias Taryba įvedė Sirijai, vykdymą tiek, kiek jos susijusios su ieškovu.
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones. |
2. |
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/24 |
2012 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Ternavsky prieš Tarybą
(Byla T-163/12 R)
(Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojančios priemonės Baltarusijai - Lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Formalių reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas)
2012/C 174/40
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovas: Anatoly Ternavsky (Maskva, Rusija), atstovaujamas advokatų C. Rapin ir E. Van den Haute
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
Dalykas
Prašymas sustabdyti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2012/171/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2010/639/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Baltarusijai (OL L 87, p. 95), II priedo 2 punkto ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 265/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 765/2006 dėl Baltarusijai taikomų ribojamųjų priemonių 8a straipsnio 1 dalis (OL L 87, p. 37) II priedo 2 punkto vykdymą.
Rezoliucinė dalis
1. |
Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones. |
2. |
Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/24 |
2012 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija prieš Komisiją
(Byla T-135/12)
2012/C 174/41
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ir J. Rossi
Atsakovė: Europos Komisija
Reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti visą ginčijamą sprendimą, |
— |
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą C(2011) 9403 galutinis, kuriuo Prancūzijos Respublikos įgyvendinta pagalba France Télécom dėl valstybės pareigūnų, priskirtų France Télécom, senatvės pensijų finansavimo tvarkos reformos, pripažįstama suderinama su vidaus rinka su tam tikromis išlygomis [Valstybės pagalba Nr. C 25/2008 (ex NN 23/2008)].
Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tris pagrindus.
1. |
Ieškinio pirmasis pagrindas, kuris skirstomas į dvi dalis, susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes Komisija nusprendė, kad valstybės pareigūnų, priskirtų France Télécom, senatvės pensijų finansavimo tvarkos reforma yra valstybės pagalba. Ieškovė teigia, kad:
|
2. |
Ieškinio antrasis pagrindas, kuris pateiktas subsidiariai, susijęs su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, nes aptariamos priemonės suderinamumą Komisija susiejo su ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje nurodyto reikalavimo laikymusi. Ieškinio antrasis pagrindas skirstomas į dvi dalis.
|
3. |
Ieškinio trečiasis pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, nes Komisija atsisakė nustatyti 7 % normą, taikomą adaptuojant fiksuoto dydžio ypatingąją įmoką. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/25 |
2012 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Börse prieš Komisiją
(Byla T-175/12)
2012/C 174/42
Proceso kalba: anglų
Šalys
Ieškovė: Deutsche Börse AG (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Zschocke, J. Beninca ir T. Schwarze
Atsakovė: Europos Komisija
Reikalavimai
Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2012 m. vasario 1 d. Komisijos sprendimą COMP/M.6166 Deutsche Börse/NYSE Euronext, ir |
— |
priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad atsakovė tinkamai neįvertino šalių patiriamo horizontalaus konkurencinio spaudimo, nes vertindama sandorius dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių ir teigdama, kad abi šalys darė įtaką biržoje patiriamoms išlaidoms ji padarė teisės ir vertinimo klaidų. Be to, Komisijos tvirtinimas, kad inovacijų srityje šalys daro viena kitai konkurencinį spaudimą yra akivaizdžiai klaidingas, o jos tyrimas dėl konkurencijos prekybos vietose neparemtas įtikinančiais ir tarpusavyje derančiais įrodymais. Taip pat Komisija nepakankamai išnagrinėjo paklausos suvaržymus, nes ji nenagrinėjo ir neįvertino šalių klientų, tarp kurių yra pagrindiniai ne biržoje sudarytų sandorių dalyviai, esminės svarbos ir neatlikto jokios kiekybinės analizės. |
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovės vertinimas dėl efektyvumo naudos, kuria rėmėsi šalys, atliktas padarius akivaizdžių klaidų ir neparemtas įtikinančiais bei tarpusavyje derančiais įrodymais. Komisija klaidingai pripažino, kad galima patikrinti tik tam tikrą efektyvumo naudą, susijusią su susijungimu, kuria tiesiogiai gali pasinaudoti klientai. Taip pat ji klaidingai teigė, kad šios naudos nepakako tam, kad būtų atsvertas susijungimo poveikis konkurencijai. Kiek tai susiję su vertinimu dėl su garantija susijusių lėšų sutapymo ir teigiamo poveikio likvidumui, pažymėtina, kad Komisija pažeidė šalių teisę būti išklausytoms, nes rėmėsi argumentais ir įrodymais, kurie buvo pateikti išklausius šalis, todėl jos negalėjo dėl šių argumentų ir įrodymų pateikti savo nuomonės. Komisijos „kompensavimo“ teorija ir jos atliktas vertinimas dėl sąsajos su susijungimu ir sutaupytomis lėšomis garantijų srityje grindžiami naujomis teorijomis ir reikalavimais, kurie nenumatyti Komisijos gairėse dėl horizontalių susijungimų (1). |
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė netinkamai įvertino šalių pasiūlytas teisių gynimo priemones. Įsipareigojimo visiškai nutraukti su NYX akcijų išvestinėmis priemonėms susijusią veiklą, kuri buvo persipynusi su ieškovės veikla, įskaitant atsisakymą naudoti NYX BClear priemonę, atmetimas paremtas klaidingais įrodymais. Tariamas „simbolinis ryšys“ tarp akcijų išvestinių priemonių ir biržos rodiklių neegzistuoja, prieštarauja pačios Komisijos tyrimui, susijusiam su rinkos apibrėžimu, ir nurodytas pažeidžiant šalių teisę į gynybą. Komisija klaidingai atmetė įsipareigojimą dėl programinės įrangos licencijų išdavimo ir taip paneigė savo pačios išvadas dėl konkurencijos technologijų srityje. |
(1) Gairės dėl horizontalių susijungimų vertinimo pagal Tarybos reglamentą dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL C 31, 2004, p. 5).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/25 |
2012 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Tejarat prieš Tarybą
(Byla T-176/12)
2012/C 174/43
Proceso kalba: anglų
Šalys
Ieškovas: Bank Tejarat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy ir F. Zaiwalla, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
Reikalavimai
— |
Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22), I priedo I.B. lentelės 2 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu, |
— |
panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 54/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 1), I priedo I.B. lentelės 2 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu, |
— |
panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1) IX priedo B lentelės 105 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu, |
— |
pripažinti Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio 1 dalį netaikytina ieškovui, |
— |
pripažinti Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalį netaikytina ieškovui, |
— |
pripažinti, kad Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP I priedo I.B. lentelės 2 dalis, Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 54/2012 I priedo I.B. lentelės 2 dalis ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 IX priedo B lentelės 105 dalis panaikinamos iš karto, ir |
— |
priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad
|
2. |
Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad
|
3. |
Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad
|
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/26 |
2012 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Spraylat prieš ECHA
(Byla T-177/12)
2012/C 174/44
Proceso kalba: vokiečių
Šalys
Ieškovė: Spraylat GmbH (Achenas, Vokietija), atstovaujama advokato K. Fischer
Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)
Reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2012 m. vasario 21 d. administravimo mokestį, kurį atsakovė nustatė ieškovei ir apie kurį pranešė 2012 m. vasario 21 d. (sąskaita faktūra Nr. 10030371); |
— |
priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas. |
Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, ieškovė prašo panaikinti 2012 m. vasario 15 d. Sprendimą SME(2012)1445.
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (1) ir Reglamento (EB) Nr. 340/2008 (2) pažeidimu Ieškovė teigia, kad, kaip matyti iš abiejų reglamentų, vienintelis leistinas egzistavimo pagrindas rinkti nustatytą administravimo mokestį pagal Reglamento Nr. 340/2008 13 straipsnio 4 dalį yra skirtas padengti ECHA išlaidas už registracijos peržiūrą, susijusią su įmonės dydžiu, ir kad į tai nebuvo atsižvelgta, nustatant administravimo mokestį pagal ECHA valdančiosios tarybos sprendimą MB/D/29/2010. Ieškovė teigia, jog taip pat nėra leidžiama rinkti administravimo mokesčio, nustatomo pagal įmonės dydį, o tai reiškia, jog didelės įmonės turi padengti išlaidas, atsirandančias už mažesnių įmonių peržiūrą. |
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu Pagal šį principą atsakovės administravimo mokesčio rinkimas turi būti proporcingas atsakovės suteiktoms paslaugoms. Ieškovės teigimu, jei 20 700 EUR mokestis palyginamas su atsakovės faktiškai atliktomis administravimo paslaugomis, matyti, jog tai nėra tas atvejis. |
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su bendrojo lygybės principo pažeidimu Šiuo atžvilgiu ieškovė nurodo, kad dėl administracinio mokesčio dydžio nustatymo pagal įmonės dydį taip pat atsiranda neteisėtas nevienodas vertinimas. Be to, pakoregavusi savo administracinę praktiką, atsakovė pažeidžia lygybės principą, nes ji ieškovę vertina nevienodai lyginant su kitomis registruotomis įmonėmis, kurioms atsakovė suteikė galimybę, gavus registracijos numerį, taip pat pakoreguoti įmonės dydį, siekiant išvengti administravimo mokesčio mokėjimo. |
4. |
Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisinio saugumo principo ir teisės į gerą administravimą pažeidimu Nors atsakovė patvirtino aplinkybę, jog registravimo praktikoje praktiškai sunku nustatyti teisingą įmonės dydį, ji — prieštaraudama teisei į gerą administravimą — nesuteikė ieškovei galimybės pakoreguoti duomenų, išvengiant administravimo mokesčio mokėjimo |
5. |
Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisėtu teisėkūros galios atsakovei delegavimu Pagal Reglamento Nr. 340/2008 13 straipsnio 4 dalį atsakovė turi teisę rinkti administravimo mokestį, nenurodydama reglamente apmokestinimo, pirmiausia paties mokesčio dydžio, detalių. Ieškovės manymu, tai yra neteisėtas teisėkūros galios atsakovei delegavimas. |
(1) 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1).
(2) 2008 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 340/2008 dėl Europos cheminių medžiagų agentūrai mokėtinų mokesčių pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) (OL L 107, 2008 4 17, p. 6)
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/27 |
2012 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Khwanda prieš Tarybą
(Byla T-178/12)
2012/C 174/45
Proceso kalba: anglų
Šalys
Ieškovas: Mahran Khwanda (Damaskas, Sirija), atstovaujamas solisitorių S. Jeffrey and S. Ashley, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
Reikalavimai
— |
Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2012/37/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Tarybos sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 19, p. 33), priedo 22 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu. |
— |
Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 55/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 33 straipsnio 1 dalis (OL L 19, p. 6), priedo 22 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu. |
— |
Pripažinti Tarybos sprendimo 2011/782/BUSP (1) 18 straipsnio 1 dalį ir 19 straipsnio 1 dalį netaikytinomis ieškovui. |
— |
Pripažinti Tarybos reglamento (ES) Nr. 36/2012 (2) 14 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnio 1 dalį netaikytinomis ieškovui. |
— |
Pripažinti, kad Tarybos sprendimo 2012/37/BUSP priedo 22 dalies ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 55/2012 priedo 22 dalies panaikinimas įsigalioja nedelsiant. |
— |
Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo,
|
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo,
|
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo,
|
(1) OL L 319, p. 56.
(2) OL L 16, p. 1.
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/28 |
2012 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Bateni prieš Tarybą
(Byla T-181/12)
2012/C 174/46
Proceso kalba: vokiečių
Šalys
Ieškovas: Naser Bateni (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Kienzle ir M. Schlingmann
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
Reikalavimai
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 tiek, kiek jis susijęs su ieškovu; |
— |
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas, pirmiausia ieškovo turėtas išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su ieškovo gynybos teisių pažeidimu
|
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su ieškovo įtraukimo į sankcijų sąrašą pagrindimo stoka
|
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su ieškovo pagrindinės teisės į nuosavybės apsaugą pažeidimu
|
(1) 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1).
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/29 |
2012 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys byloje HTTS prieš Tarybą
(Byla T-182/12)
2012/C 174/47
Proceso kalba: vokiečių
Šalys
Ieškovė: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Kienzle ir M. Schlingmann
Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
Reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010, tiek, kiek jis susijęs su ieškove, |
— |
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas: ieškovės teisės į gynybą pažeidimas
|
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas: pagrindo pakartotinai įtraukti ieškovę į sankcijų sąrašą nebuvimas
|
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas: ieškovė pagrindinės teisės į nuosavybės apsauga pažeidimas
|
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/29 |
2012 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje HUK-Coburg prieš Komisiją
(Byla T-185/12)
2012/C 174/48
Proceso kalba: vokiečių
Šalys
Ieškovė: HUK-Coburg Haftpflicht-Unterstützungs-Kasse kraftfahrender Beamter Deutschlands a.G. in Coburg (Koburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Birnstiel, H. Heinrich ir A. Meier
Atsakovė: Europos Komisija
Reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2012 m. vasario 23 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės prašymas leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais kartelio byloje (COMP/39.125 — Carglass), |
— |
priteisti iš atsakovės jos pačios ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.
1. |
Pirmasis ieškinio pagrindas: atsakovė atskirai nenagrinėjo prašyme nurodytų dokumentų Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė tvirtina, kad sprendimas nėra grindžiamas konkrečiu ir individualiu kiekvieno atskiro dokumento nagrinėjimu. Ieškovės teigimu, ginčijamas sprendimas grindžiamas teisiškai klaidinga prielaida, kad šiuo atveju taikytina bendra išimties prezumpcija. |
2. |
Antrasis ieškinio pagrindas: pareigos motyvuoti pažeidimas Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad Komisija kategorišką atsisakymą leisti susipažinti su dokumentais grindė tik bendro pobūdžio argumentais, ir todėl nepakankamai motyvavo sprendimą. Ieškovės nuomone, tai pažeidžia pareigą motyvuoti ir esminius procedūrinius reikalavimus. |
3. |
Trečiasis ieškinio pagrindas: teisiškai klaidingas Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 2 dalies pirmos ir trečios įtraukų aiškinimas ir taikymas Trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovė tvirtina, kad Komisija teisiškai klaidingai aiškino ir taikė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje ir trečioje įtraukose įtvirtintas išimtis. Ieškovės nuomone, Komisija neatsižvelgė į normos ir išimties santykį ir rėmėsi per plačiu „tyrimų apsaugos“ ir „komercinių interesų“ sąvokų apibrėžimu. |
4. |
Ketvirtasis ieškinio pagrindas: neatsižvelgimas į privataus pobūdžio kartelių teisės įgyvendinimą kaip į viešąjį interesą, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį Ketvirtuoju ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad Komisija nepagrįstai neatsižvelgė į viršesnį viešąjį interesą prašomus dokumentus padaryti prieinamus. Ieškovės nuomone, lygindama interesus Komisija turėjo atsižvelgti į tai, kad ir privataus pobūdžio kartelių teisės įgyvendinimas yra viešasis interesas, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį. |
(1) 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).
Tarnautojų teismas
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/31 |
2011 m. lapkričio 28 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją
(Byla F-126/11)
2012/C 174/49
Proceso kalba: prancūzų
Šalys
Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato M. Boury
Atsakovė: Europos Komisija
Ginčo dalykas bei aprašymas
Prašymas panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą tiek, kiek juo ieškovui paskirta drausminė nuobauda — papeikimas.
Ieškovo reikalavimai
— |
Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą CMS 10/038 skirti papeikimą kaip nuobaudą ieškovui ir Paskyrimų tarnybos sprendimą Nr. R/393/11, kuriuo patvirtintas pirmasis sprendimas; |
— |
konstatuoti, kad papeikimas, kurį kaip sankciją Paskyrimų tarnyba skyrė ieškovui neturėdama galiojančių įrodymų apie tariamus priekabiavimo veiksmus, kuriais šis kaltinamas, ir neatlikusi tikrai nepriklausomo, nešališko ir teisingo tyrimo, leidžiančio nustatyti, ar realiai ir iš tikro ieškovas kolegos atžvilgiu įvykdė priekabiavimo veiksmus, yra Paskyrimų tarnybos ieškovo atžvilgiu vykdoma diskriminacija; |
— |
konstatuoti, kad per visą šią procedūrą ieškovas patyrė didelę moralinę žalą ir todėl jis turi teisę gauti šios žalos atlyginimą. Ši žala turi būti įvertinta pagal Tarnautojo teismo nustatytinus kriterijus; |
— |
ypač konstatuoti, kad per visą šios bylos ir kitų susijusių bylų eigą ieškovas nukentėjo nuo rimtų jo pagrindinių žmogaus teisių, Sutartyse, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje įtvirtintų teisių pažeidimų, ir kad todėl jis turi teisę gauti žalos atlyginimą už šiuos pažeidimus, kurį įvertins Tarnautojų teismas. |
16.6.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 174/31 |
2012 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją
(Byla F-28/12)
2012/C 174/50
Proceso kalba: italų
Šalys
Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato G. Cipressa
Atsakovė: Europos Komisija
Ginčo dalykas bei aprašymas
Implicitinio sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas, pirma, pašalinti sakinį iš 2008 m. vasario 28 d. medicininės ataskaitos, antra, persiųsti taip pataisytą naują ataskaitą ieškovo pasirinktam gydytojui, ir trečia, iš ieškovo nelaimingo atsitikimo darbe bylos bendrai pašalinti visą ieškovo nuomone neteisingą informaciją, susijusią su tuo, kad balti milteliais, su kuriais jis turėjo kontaktą, buvo tik baltos laikraščio, kurį ieškovas buvo užsisakęs, dulkės, panaikinimas.
Ieškovo reikalavimai
— |
panaikinti sprendimą atmesti ieškovo 2010 m. spalio 20 d. prašyme nurodytus reikalavimus, |
— |
quatenus oportet panaikinti sprendimą atmesti ieškovo 2011 m. liepos 10 d. skundą, pateiktą dėl 2010 m. gruodžio 23 d. prašymo atmetimo, |
— |
priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas. |