2019 3 11 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 93/35 |
2019 m. sausio 7 d.Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš RH
(Byla C-8/19)
(2019/C 93/46)
Proceso kalba: bulgarų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Spetsializiran nakazatelen sad
Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje
RH
Prejudiciniai klausimai
1. |
Ar SESV 267 straipsnį ir Chartijos 47 straipsnio antrą pastraipą atitinka nacionalinės teisės normos, būtent Nakazatelno-protsesualen kodeks (Baudžiamojo proceso kodeksas) 489 straipsnio 2 dalies, aiškinimas, pagal kurį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įpareigojamas tiesiogiai priimti sprendimą dėl kardomojo kalinimo teisėtumo baudžiamojoje byloje, užuot palaukęs Teisingumo Teismo atsakymo, kai jau yra išsiuntęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą dėl šio kalinimo teisėtumo? |
Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas:
2.1. |
Ar, atsižvelgdamas į Direktyvos 2016/343 (1) 16 konstatuojamosios dalies paskutinį sakinį, nacionalinis teismas turi aiškinti savo nacionalinę teisę taip, kad, prieš priimdamas sprendimą pratęsti kardomąjį kalinimą, jis turi „patikrinti, ar pakanka apkaltinamųjų įrodymų elementų <…> pagrindžiančių atitinkamą sprendimą“? |
2.2. |
Ar tuomet, kai kaltinamojo gynėjas argumentuotai ir rimtai ginčija būtent tai, kad „pakanka apkaltinamųjų įrodymų elementų“, atlikdamas teisminę kardomojo kalinimo pratęsimo kontrolę nacionalinis teismas turi pateikti atsakymą pagal Chartijos 47 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytą veiksmingos teisinės gynybos reikalavimą? |
2.3. |
Ar nacionalinis teismas pažeidžia minėtos direktyvos 4 straipsnį, siejamą su jos 3 straipsniu, kaip jis aiškinamas Sprendime Milev (C-310/18), kai savo sprendimą pratęsti kardomąjį kalinimą motyvuoja vadovaudamasis Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudencija, susijusia su EŽTK 5 straipsnio 1 dalies c punktu, ir konstatuoja būtent buvimą kaltinimus pagrindžiančių įrodymų, kurie pagal savo pobūdį gali „neutralų ir objektyvų stebėtoją įtikinti, kad atitinkamas asmuo gali būti padaręs nusikaltimą“, ir EŽTK 5 straipsnio 4 dalimi, ir tai daro, be kita ko, faktiškai ir realiai priimdamas sprendimą dėl kaltinamojo gynėjo prieštaravimų, susijusių su kardomojo kalinimo teisėtumu? |
(1) 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/343 dėl tam tikrų nekaltumo prezumpcijos ir teisės dalyvauti nagrinėjant baudžiamąją bylą teisme aspektų užtikrinimo (OL L 65, 2016, p. 1).