2018 m. gruodžio 21 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federatie Nederlandse Vakbeweging/Van den Bosch Transporten BV, Van den Bosch Transporte GmbH, Silo-Tank kft
(Byla C-815/18)
(2019/C 122/11)
Proceso kalba: nyderlandų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Hoge Raad der Nederlanden
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Federatie Nederlandse Vakbeweging
Atsakovės: Van den Bosch Transporten BV, Van den Bosch Transporte GmbH, Silo-Tank kft
Prejudiciniai klausimai
1.
|
Ar 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431; toliau — Komandiravimo direktyva) (1) turi būti aiškinama taip, kad ji taikytina ir darbuotojui, kuris dirba tarptautinio krovinių vežimo keliais vairuotoju, taigi savo darbą atlieka daugiau nei vienoje valstybėje narėje?
|
2
|
a.
|
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: pagal kokį kriterijų arba kokius aspektus reikia nustatyti, ar tarptautinio krovinių vežimo keliais vairuotoju dirbantis darbuotojas komandiruojamas „į kitos valstybės narės teritoriją“, kaip tai suprantama pagal Komandiravimo direktyvos 1 straipsnio 1 ir 3 dalis, ir ar šis darbuotojas „ribotą laiką dirba kitos valstybės narės nei tos, kurioje jis paprastai dirba, teritorijoje“, kaip tai suprantama pagal Komandiravimo direktyvos 2 straipsnio 1 dalį?
|
b.
|
Ar atsakant į 2a klausimą reikšminga yra aplinkybė, jog įmonė, kuri komandiruoja 2a klausime nurodytą darbuotoją, yra susijusi su įmone, į kurią jis komandiruojamas, pvz., koncerno ryšiais, ir, jei taip, kokiu mastu?
|
c.
|
Ar tuomet, kai 2a klausime nurodyto darbuotojo darbas iš dalies apima kabotažo operacijas, t. y. transporto paslaugas, kurios teikiamos tik kitos valstybės narės teritorijoje nei ta, kurios teritorijoje šis darbuotojas paprastai dirba, bet kuriuo atveju laikytina, jog jis atlikdamas šią savo darbo dalį laikinai dirba pirmosios valstybės narės teritorijoje? Jei taip, ar tokiu atveju taikytina apatinė riba, pvz., minimalus laikotarpis per mėnesį, kuriuo vykdomos šios kabotažo operacijos?
|
|
3
|
a.
|
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: kaip turi būti aiškinama Komandiravimo direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje ir 8 dalies pirmoje pastraipoje vartojama sąvoka „kolektyvinės sutartys <...>, kur[ios] buvo paskelbt[os] visuotinai taikytin[omis]“? Ar tai yra autonomiška Sąjungos teisės sąvoka, todėl pakanka, kad būtų faktiškai įvykdytos Komandiravimo direktyvos 3 straipsnio 8 dalies pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos, ar pagal šias nuostatas taip pat reikalaujama, kad kolektyvinė sutartis būtų paskelbta visuotinai taikytina pagal nacionalinės teisės aktus?
|
b.
|
Ar tuomet, kai kolektyvinė sutartis negali būti laikoma visuotinai taikytina paskelbta kolektyvine sutartimi, kaip tai suprantama pagal Komandiravimo direktyvos 3 straipsnio 1 dalį ir 8 dalies pirmą pastraipą, pagal SESV 56 straipsnį draudžiama, kad valstybėje narėje įsteigta įmonė, kuri į kitos valstybės narės teritoriją komandiruoja darbuotoją, sutartimi būtų įpareigota laikytis tokios pastarojoje valstybėje narėje taikomos kolektyvinės sutarties nuostatų?
|
|
(1) 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431).