15.6.2013 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 171/20 |
2013 m. balandžio 9 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-496/10, Bank Mellat prieš Europos Sąjungos Tarybą
(Byla C-176/13 P)
2013/C 171/41
Proceso kalba: anglų
Šalys
Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Boelaert ir M. Bishop
Kitos proceso šalys: Bank Mellat, Europos Komisija
Apeliantės reikalavimai
— |
Panaikinti 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-496/10. |
— |
Priimti galutinį bylos sprendimą atmesti Bank Mellat ieškinį dėl ginčijamų priemonių panaikinimo. |
— |
Nurodyti Bank Mellat padengti Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas pirmoje ir apeliacinėje instancijose. |
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Taryba mano, kad 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendime byloje T-496/10, Bank Mellat pries Tarybą, padarytos šios teisės klaidos:
1. |
Bendrasis Teismas suklydo spręsdamas dėl ieškinio priimtinumo pripažinęs, kad Bank Mellat gali remtis apsauga ir garantijomis, susijusiomis su pagrindinėmis teisėmis, neatsižvelgiant į tai, ar jis yra Irano valstybės institucija. |
2. |
Bendrasis Teismas neteisingai pripažino, kad tam tikri Bank Mellat nustatytų ribojamųjų priemonių motyvai buvo nepakankamai tikslūs. |
3. |
Bendrasis Teismas neteisingai taikė teismo praktiką, susijusią su informacijos apie Tarybos turimus bylos dokumentus pateikimu. |
4. |
Bendrasis Teismas suklydo pripažinęs, kad Bank Mellat nustatytų ribojamųjų priemonių motyvai neatitinka nurodytųjų susijusiuose teisės aktuose ir todėl nepagrįsti:
|