5.6.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 148/46 |
2010 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Confederación de Cooperativas Agrarias de España ir CEPES prieš Komisiją
(Byla T-156/10)
2010/C 148/75
Proceso kalba: ispanų
Šalys
Ieškovės: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madridas, Ispanija), Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokatų M. Araujo Boyd ir M. Muñoz de Juan)
Atsakovė: Europos Komisija
Ieškovių reikalavimai
— |
Patenkinti šiame ieškinyje nurodytus panaikinimo pagrindus. |
— |
Panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnį. |
— |
Subsidiariai panaikinti ginčijamo sprendimo 4 straipsnį. |
— |
Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas. |
Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Šis ieškinys pareikštas dėl 2009 m. gruodžio 19 d. Komisijos sprendimo (pagalba Nr. C(2009) 9971), susijusio su paramos priemonėmis, kurių žemės ūkio sektoriuje ėmėsi Ispanija išaugus degalų kainoms. Šiame sprendime pripažinta, kad tam tikros paramos priemonės, numatytos 2000 m. spalio 6 d. Real Decreto-Ley 10/2000 de medias urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte (Karaliaus dekretas–įstatymas 10/2000 dėl skubių paramos žemės ūkio, žvejybos ir transporto sektoriams priemonių) (1), apie kurias Ispanija pranešė 2000 m. rugsėjo 29 d., yra su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba, ir nurodyta ją susigrąžinti.
Dėl minėtų priemonių buvo priimtas pirmas 2001 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimas (toliau — pirminis sprendimas), kuriame pripažinta, kad „Real Decreto-Ley 10/2000 … numatytos paramos žemės ūkio kooperatyvams priemonės nėra valstybės pagalba EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies prasme“. 2006 m. gruodžio 12 d. (2) šis pirminis sprendimas buvo panaikintas dėl motyvavimo stokos, nes Komisija savo sprendime nepakankamai atsižvelgė į tai, kokį poveikį kooperatyvų apmokestinimo sistemai gali turėti kiti mokesčiai, kurie nėra pelno mokestis. Vėliau, nepriėmusi naujo sprendimo pradėti procedūrą, 2009 m. gruodžio 19 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą.
Ieškovės nurodo penkis panaikinimo pagrindus:
— |
Pirmame pagrinde teigiama, kad Komisija pažeidė suinteresuotųjų procedūra šalių teisę būti išklausytoms, nes, iš naujo nepradėjusi formalios procedūros ir nesuteikusi suinteresuotosioms šalims galimybės pateikti savo pastabas, priėmė ginčijamą sprendimą, kuriame padarytos visiškai skirtingos išvados nei pirminiame sprendime. |
— |
Antrajame pagrinde Komisija kaltinama tuo, kad nesilaikė byloje T-146/03 priimto sprendimo išvadų, pagal kurias sankcionuojama tik tam tikrų pirminio sprendimo aspektų motyvavimo stoka. Vietoj to, kad būtų ištaisytos nurodytos klaidos, Komisija iš naujo išnagrinėjo savo pirminio sprendimo elementus, dėl kurių teismui nekilo abejonių. Taip pasielgusi Komisija pažeidė teisinio saugumo ir suinteresuotųjų šalių teisėtų lūkesčių principus. |
— |
Trečiajame pagrinde ieškovės ginčija priemonės kvalifikavimą kaip valstybės pagalba, nes, jų manymu, nepakanka nurodyti, kad žemės ūkio kooperatyvai, nevykdantys 100 % savo veiklos kartu su savo nariais (tikrosios ūkinės bendrijos modelis), gauna „naudos“, nes jų apmokestinimas skiriasi nuo bendrovių, neatsižvelgiant į tai, kad kooperatyvų ir kapitalo bendrovių faktinė ir teisinė situacija nėra panaši. Be to, net jeigu sutiktume su šiuo palyginimu — tačiau taip nėra šiuo atveju — kooperatyvų apmokestinimo sistema nesuteikia naudos, ji tiesiog skirtinga, o tai pagrįsta Ispanijos mokesčių sistemos struktūra ir pobūdžiu, kaip tai pirminiame sprendime pripažino pati Komisija ir tai nebuvo ginčijama 2006 m. gruodžio 12 d. sprendime. |
— |
Papildomame ketvirtame pagrinde ieškovės mano, kad Komisija nepakankamai motyvavo savo sprendimą ir suklydo analizuodama priemonės suderinimą pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, ir kad ši priemonė turėjo būti pripažinta suderinama su bendrąją rinka. |
— |
Galiausiai ieškovės nesutinka su ginčijamame sprendime esančiu nurodymu susigrąžinti lėšas. |
(1) Boletín Oficial del Estado, Nr. 241/2000, 2000 m. spalio 7 d., p. 34614.
(2) Byla T-146/03, Rink. p. II-98.