Byla C-488/10
Celaya Emparanza y Galdos Internacional SA
prieš
Proyectos Integrales de Balizamiento SL
(Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 — 19 straipsnio 1 dalis — Bendrijos dizainas — Teisių pažeidimas arba teisių pažeidimo grėsmė — „Trečiosios šalies“ sąvoka“
Sprendimo santrauka
Bendrijos dizainas – Bendrijos dizaino galiojimas – Bendrijos dizaino suteikiamos teisės – Teisė neleisti dizaino naudoti trečiosioms šalims – Bet kuri trečioji šalis – Sąvoka
(Tarybos reglamento Nr. 6/2002 19 straipsnio 1 dalis)
Reglamento Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino 19 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad, kilus ginčui dėl įregistruoto Bendrijos dizaino suteiktos išimtinės teisės pažeidimo, teisė neleisti šio dizaino naudoti trečiosioms šalims apima bet kurią trečiąją šalį, naudojančią kitą dizainą, kuris nesukelia informuotiems vartotojams skirtingo bendro įspūdžio, įskaitant trečiąją šalį, kuri yra vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkė, neatsižvelgiant į tai, kokie yra trečiosios šalies ketinimai ir elgesys.
Reglamento nuostatos turi būti aiškinamos atsižvelgiant į prioriteto principą, pagal kurį anksčiau įregistruotas Bendrijos dizainas turi pirmenybę vėliau įregistruotų Bendrijos dizainų atžvilgiu. Iš reglamento 4 straipsnio 1 dalies matyti, kad dizainas Bendrijos dizaino registracijos saugomas tik jeigu jis yra naujas ir arba turi individualių savybių. Kilus ginčui dėl dviejų įregistruotų Bendrijos dizainų, laikoma, kad dizainas, kuris buvo įregistruotas pirmiausia, Bendrijos registracijos teikiamos apsaugos sąlygas atitiko anksčiau, nei vėliau įregistruotas dizainas. Taigi vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkas reglamentu jam teikiamą apsaugą gali įgyti tik tada, jeigu pareikšdamas ieškinį dėl negaliojimo arba prireikus priešpriešinį reikalavimą įrodo, kad anksčiau įregistruotas Bendrijos dizainas neatitinka vienos iš minėtų sąlygų.
Taikydama Bendrijos dizainų registracijos procedūrą, reglamentuojamą reglamento 45–48 straipsniuose, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) patikrina, ar paraiška atitinka reglamente nustatytus formaliuosius pateikimo reikalavimus. Jeigu paraiška atitinka minėtus reikalavimus ir reglamento 3 straipsnio a punkte pateiktą dizaino apibrėžimą ir neprieštarauja viešajai tvarkai bei moralei, Tarnyba įtraukia paraišką į Bendrijos dizainų registrą kaip įregistruotą Bendrijos dizainą. Tai yra greitas, iš esmės formalus patikrinimas, kuriuo, kaip nurodyta reglamento 18 konstatuojamojoje dalyje, iš esmės nereikalaujama iki registracijos atlikti išsamaus apsaugos reikalavimų atitikties nagrinėjimo ir, kitaip nei registracijos procedūros pagal Reglamentą Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo atveju, nenumatomas etapas, per kurį anksčiau įregistruoto dizaino savininkas galėtų paduoti protestą dėl registracijos. Tokiomis aplinkybėmis tik toks reglamento 19 straipsnio 1 dalyje esančios sąvokos „bet kuri trečioji šalis“ aiškinimas, pagal kurį trečioji šalis yra ir vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkė, gali užtikrinti reglamentu siekiamą veiksmingos įregistruotų Bendrijos dizainų apsaugos tikslą ir ieškinių dėl teisių pažeidimo veiksmingumą.
(žr. 39, 40, 42–44, 52, 58 punktus, rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus)
Byla C-488/10
Celaya Emparanza y Galdos Internacional SA
prieš
Proyectos Integrales de Balizamiento SL
(Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 — 19 straipsnio 1 dalis — Bendrijos dizainas — Teisių pažeidimas arba teisių pažeidimo grėsmė — „Trečiosios šalies“ sąvoka“
Sprendimo santrauka
Bendrijos dizainas — Bendrijos dizaino galiojimas — Bendrijos dizaino suteikiamos teisės — Teisė neleisti dizaino naudoti trečiosioms šalims — Bet kuri trečioji šalis — Sąvoka
(Tarybos reglamento Nr. 6/2002 19 straipsnio 1 dalis)
Reglamento Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino 19 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad, kilus ginčui dėl įregistruoto Bendrijos dizaino suteiktos išimtinės teisės pažeidimo, teisė neleisti šio dizaino naudoti trečiosioms šalims apima bet kurią trečiąją šalį, naudojančią kitą dizainą, kuris nesukelia informuotiems vartotojams skirtingo bendro įspūdžio, įskaitant trečiąją šalį, kuri yra vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkė, neatsižvelgiant į tai, kokie yra trečiosios šalies ketinimai ir elgesys.
Reglamento nuostatos turi būti aiškinamos atsižvelgiant į prioriteto principą, pagal kurį anksčiau įregistruotas Bendrijos dizainas turi pirmenybę vėliau įregistruotų Bendrijos dizainų atžvilgiu. Iš reglamento 4 straipsnio 1 dalies matyti, kad dizainas Bendrijos dizaino registracijos saugomas tik jeigu jis yra naujas ir arba turi individualių savybių. Kilus ginčui dėl dviejų įregistruotų Bendrijos dizainų, laikoma, kad dizainas, kuris buvo įregistruotas pirmiausia, Bendrijos registracijos teikiamos apsaugos sąlygas atitiko anksčiau, nei vėliau įregistruotas dizainas. Taigi vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkas reglamentu jam teikiamą apsaugą gali įgyti tik tada, jeigu pareikšdamas ieškinį dėl negaliojimo arba prireikus priešpriešinį reikalavimą įrodo, kad anksčiau įregistruotas Bendrijos dizainas neatitinka vienos iš minėtų sąlygų.
Taikydama Bendrijos dizainų registracijos procedūrą, reglamentuojamą reglamento 45–48 straipsniuose, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) patikrina, ar paraiška atitinka reglamente nustatytus formaliuosius pateikimo reikalavimus. Jeigu paraiška atitinka minėtus reikalavimus ir reglamento 3 straipsnio a punkte pateiktą dizaino apibrėžimą ir neprieštarauja viešajai tvarkai bei moralei, Tarnyba įtraukia paraišką į Bendrijos dizainų registrą kaip įregistruotą Bendrijos dizainą. Tai yra greitas, iš esmės formalus patikrinimas, kuriuo, kaip nurodyta reglamento 18 konstatuojamojoje dalyje, iš esmės nereikalaujama iki registracijos atlikti išsamaus apsaugos reikalavimų atitikties nagrinėjimo ir, kitaip nei registracijos procedūros pagal Reglamentą Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo atveju, nenumatomas etapas, per kurį anksčiau įregistruoto dizaino savininkas galėtų paduoti protestą dėl registracijos. Tokiomis aplinkybėmis tik toks reglamento 19 straipsnio 1 dalyje esančios sąvokos „bet kuri trečioji šalis“ aiškinimas, pagal kurį trečioji šalis yra ir vėliau įregistruoto Bendrijos dizaino savininkė, gali užtikrinti reglamentu siekiamą veiksmingos įregistruotų Bendrijos dizainų apsaugos tikslą ir ieškinių dėl teisių pažeidimo veiksmingumą.
(žr. 39, 40, 42–44, 52, 58 punktus, rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus)