2.4.2011 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 103/3 |
2011 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Stockholms tingsrätt (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Konkurrensverket prieš TeliaSonera AB
(Byla C-52/09) (1)
(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 102 straipsnis - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Telekomunikacijų operatoriaus taikomos kainos - Tarpinės ADSL paslaugos - Galutiniams vartotojams teikiamos plačiajuosčio ryšio paslaugos - Konkurentų maržos sumažinimas arba „tarifų žirklių“ poveikis)
2011/C 103/03
Proceso kalba: švedų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Stockholms tingsrätt
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Konkurrensverket
Atsakovė: TeliaSonera AB
Dalyvaujant: Tele2 Sverige AB
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Stockholms tingsrätt — EB 82 straipsnio aiškinimas — Nepagrįstai maža marža — Telekomunikacijų operatoriaus, kuriam anksčiau priklausė istorinis ADSL prieigos monopolis, taikomos kainos — Skirtumas tarp ADSL prieigos paslaugų kainų, operatoriaus taikomų didmeninės prekybos rinkoje tarpininkaujančių operatorių atžvilgiu, ir ADSL prieigos paslaugų kainų, operatoriaus taikomų vartotojams, kurio nepakanka padengti papildomas išlaidas, kurias pats operatorius patiria teikdamas šias paslaugas mažmeninės prekybos rinkoje
Rezoliucinė dalis
Nesant jokio objektyvaus pateisinimo, piktnaudžiavimas pagal SESV 102 straipsnį gali būti tai, kad tarpinių asimetrinės skaitmeninės abonento linijos paslaugų didmeninėje rinkoje dominuojančią padėtį užimanti vertikaliai integruota įmonė laikosi tokios kainų politikos, kad skirtumo tarp šioje rinkoje taikomų kainų ir galutiniams vartotojams skirtų plačiajuosčio ryšio paslaugų mažmeninėje rinkoje taikomų kainų nepakanka specifinėms sąnaudoms, kurių ši įmonė turi patirti tam, kad patektų į pastarąją rinką, padengti.
Vertinant, ar tokia politika nesąžininga, reikia atsižvelgti į visas atskiro atvejo aplinkybes. Konkrečiai kalbant:
— |
iš principo ir visų pirma reikia atsižvelgti į susijusios įmonės kainas ir sąnaudas mažmeninėje paslaugų rinkoje. Tik jeigu atsižvelgiant į aplinkybes nėra galimybės remtis šiomis kainomis ir sąnaudomis, reikia nagrinėti konkurentų kainas ir sąnaudas toje pačioje rinkoje, ir |
— |
reikia įrodyti, jog, atsižvelgiant visų pirma į didmeninės prekybos produkto būtinumą, ši politika mažmeninėje rinkoje turi antikonkurencinį poveikį, bent jau potencialų, ir to ekonomiškai negalima pateisinti. |
Atliekant šį vertinimą iš principo reikšmės neturi:
— |
tai, kad aptariama įmonė neturi teisės aktais nustatytos pareigos teikti tarpines asimetrinės skaitmeninės abonento linijos paslaugas didmeninėje rinkoje, kurioje ji užima dominuojančią padėtį, |
— |
šios įmonės dominavimo šioje rinkoje lygis, |
— |
tai, kad minėta įmonė dominuojančios padėties neužima taip pat ir galutiniams vartotojams skirtų plačiajuosčio ryšio paslaugų mažmeninėje rinkoje, |
— |
tai, ar klientai, kuriems taikoma tokia kainų politika, yra nauji, ar esami susijusios įmonės klientai, |
— |
tai, kad dominuojanti įmonė neturi galimybės kompensuoti bet kokių nuostolių, kurių ji gali patirti dėl tokios kainų politikos įgyvendinimo, ir |
— |
aptariamų rinkų brandos lygis ir tai, kad joms būdingos technologijų naujovės, reikalaujančios labai didelių investicijų. |