EUROPOS KOMISIJA
Briuselis, 2022 12 02
COM(2022) 684 final
2022/0398(COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA
dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus
EUROPOS KOMISIJA
Briuselis, 2022 12 02
COM(2022) 684 final
2022/0398(COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA
dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
·Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
Ribojamosios priemonės yra labai svarbi bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) tikslų rėmimo priemonė, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 21 straipsnyje. Šie tikslai apima ES vertybių apsaugą, tarptautinės taikos ir saugumo palaikymą ir demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių įtvirtinimą ir rėmimą.
Siekdama išsaugoti šias vertybes, ES gali nustatyti ribojamąsias priemones ES nepriklausančioms šalims, subjektams, juridiniams ar fiziniams asmenims. Šias priemones sudaro tikslinės individualios priemonės, t. y. tikslinės finansinės sankcijos (turto įšaldymas) bei leidimo atvykti apribojimai (draudimas keliauti), ir sektorinės priemonės, t. y. ginklų embargas arba ekonominės ir finansinės priemonės (pvz., importo ir eksporto apribojimai, tam tikrų paslaugų, pavyzdžiui, banko paslaugų, teikimo apribojimai) 1 .
Šiuo metu ES galioja daugiau kaip 40 ribojamųjų priemonių rinkinių. Vienais iš jų įgyvendinamos Jungtinių Tautų priimtos ribojamosios priemonės, kitus teisės aktus savarankiškai priima ES. ES patvirtino ne tik su konkrečiomis šalimis susijusiems atvejams skirtas priemones, bet ir bendrąsias priemones, kuriomis kovojama su cheminių ginklų platinimu ir naudojimu, kibernetiniais išpuoliais, žmogaus teisių pažeidimais ir terorizmu 2 . Ribojamosios priemonės yra privalomos valstybėms narėms ir visiems valstybių narių jurisdikcijai priklausantiems asmenims ar subjektams (ES veiklos vykdytojams) 3 .
(1)Nenuoseklus Sąjungos ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimas
Kadangi Sąjungos ribojamųjų priemonių priėmimas pastaraisiais dešimtmečiais suintensyvėjo 4 , taip pat dažniau taikomos schemos, kuriomis siekiama jas apeiti. Komisija anksčiau atkreipė dėmesį į nenuoseklų ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimą ir į tai, kad tai kenkia jų veiksmingumui ir ES gebėjimui kalbėti vienu balsu 5 .
Dabartinėmis Rusijos karinės agresijos prieš Ukrainą aplinkybėmis itin svarbu kalbėti vienu balsu. ES nustatė įvairių ribojamųjų priemonių Rusijos ir Baltarusijos piliečiams ir subjektams; kai kurios iš tų priemonių buvo nustatytos dar 2014 m. Atsižvelgdama į tai ir siekdama sustiprinti šių ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimo koordinavimą ES lygmeniu, Komisija įsteigė Turto įšaldymo ir areštavimo darbo grupę. Ši darbo grupė užtikrina valstybių narių ir ES agentūrų, pavyzdžiui, Europolo ir Eurojusto, veiklos koordinavimą. Ji reguliariai diskutavo apie poreikį taikyti bendrą baudžiamosios teisės požiūrį, kad fiziniai ir juridiniai asmenys, susiję su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, būtų patraukti atsakomybėn.
Už Sąjungos ribojamųjų priemonių įgyvendinimą ir vykdymo užtikrinimą visų pirma atsakingos valstybės narės. Valstybių narių kompetentingos institucijos turi įvertinti, ar pažeisti atitinkami Tarybos sprendimai ir Tarybos reglamentai, priimti atitinkamai pagal ES sutarties 29 straipsnį arba Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 215 straipsnį, ir imtis atitinkamų priemonių. Dėl to į ES reglamentus sistemiškai įtraukiama nuostata, pagal kurią iš valstybių narių reikalaujama priimti nacionalines taisykles, kuriose būtų numatytos veiksmingos, proporcingos ir atgrasomosios sankcijos už tų Sąjungos teisės aktų pažeidimus 6 .
Be apribojimų, šie sprendimai ir reglamentai paprastai apima:
·sąlygą dėl priemonių vengimo, pagal kurią draudžiama sąmoningai ir tyčia dalyvauti veikloje, kuria siekiama išvengti nurodytų ribojamųjų priemonių 7 , ir
·kitas prievoles, visų pirma skirtas pranešti apie veiksmus, kurių imtasi ribojamosioms priemonėms įgyvendinti (pvz., nurodyti valdžios institucijoms įšaldyto turto sumą).
ES sutarties 29 straipsnis ir SESV 215 straipsnis yra teisinis pagrindas, kuriuo remdamasi Taryba gali patvirtinti būtinas priemones Sąjungos ribojamųjų priemonių priėmimo atveju, tačiau ribojamųjų priemonių priėmimo teisiniame pagrinde nenumatytas baudžiamojoje teisėje taikomų apibrėžčių ir baudžiamųjų sankcijų rūšių bei dydžių suderinimas 8 .
(2)Valstybių narių baudžiamojoje teisėje taikomų apibrėžčių ir sankcijų skirtumai
Kadangi suderinimo ES lygmeniu nėra, nacionalinių sistemų nuostatos, susijusios su ES teisės dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo kriminalizavimu, labai skiriasi. 12-oje valstybių narių Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimas yra tik nusikalstama veika. 13-oje valstybių narių šių priemonių pažeidimas gali būti laikomas administraciniu nusižengimu arba nusikalstama veika 9 Kriterijai, pagal kuriuos elgesys priskiriamas vienai ar kitai priemonių kategorijai, paprastai yra susiję su jos sunkumu (rimtumu), kuris nustatomas kokybiniu požiūriu (tyčinis pobūdis, didelis aplaidumas) arba kiekybiniu požiūriu (padaryta žala) 10 , tačiau kiekvienoje valstybėje narėje kriterijai yra skirtingi. Dviejose valstybėse narėse dėl konkretaus Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo šiuo metu gali būti taikomos tik administracinės sankcijos 11 .
Sankcijų sistemos valstybėse narėse taip pat labai skiriasi. 14-oje valstybių narių ilgiausia laisvės atėmimo trukmė yra nuo dvejų iki penkerių metų. 8-iose valstybėse narėse ilgiausia bausmė gali būti nuo aštuonerių iki dvylikos metų 12 . Didžiausia bauda, kuri gali būti skiriama už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą – kaip už nusikalstamą veiką arba kaip už administracinį nusižengimą, – įvairiose valstybėse narėse labai skiriasi ir svyruoja nuo 1 200 iki 5 000 000 EUR 13 .
Keturiolika valstybių narių už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą numato juridinių asmenų baudžiamąją atsakomybę 14 . Dar 12 valstybių narių numato administracines nuobaudas, visų pirma baudas, kurios gali būti skiriamos juridiniams asmenims, kai jų darbuotojai arba vadovybė pažeidžia ribojamąsias priemones. Maksimalios baudos juridiniams asmenims svyruoja nuo 133 000 iki 37,5 mln. EUR 15 .
(3)Nepakankami nusikalstamų veikų tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas
Už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus praktiškai atsakomybėn patraukiama labai nedaug fizinių ar juridinių asmenų 16 . Tačiau Genocido tinklo ataskaitoje pažymima, kad „pastaruoju metu galima pastebėti teigiamą tendenciją, susijusią su pradėtų vykdymo užtikrinimo veiksmų skaičiumi ir tuo, kad kai kurios nacionalinės valdžios institucijos sankcijas taiko dažniau“ 17 .
Nors kai kuriose valstybėse narėse pastebėta teigiamų tendencijų, teismo procesai dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų, regis, vyksta tik keliose iš jų 18 . Iš to galima spręsti, kad daugelyje valstybių narių Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų tyrimui ir baudžiamajam persekiojimui už juos skiriama nepakankamai dėmesio. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad Europolas ir Eurojustas išplėtojo tam tikrą veiklą, kuria siekiama toliau remti policijos ir teismines institucijas, kurios tiria Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus ir vykdo baudžiamąjį persekiojimą už juos. Jie atliko į ES sąrašą įtrauktų asmenų ir įmonių kryžminę patikrą savo duomenų bazėse. Europolas taip pat pradėjo operaciją „Oscar“ 19 , kad padėtų valstybėms narėms atlikti finansinius tyrimus dėl nusikalstamu būdu įgyto turto, priklausančio fiziniams ir juridiniams asmenims, kuriems taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės. Be to, nusikalstamų veikų tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas dažnai grindžiami Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų nustatymu ir perdavimu iš administracinių institucijų teisėsaugos institucijoms. Tokių perdavimų nebuvimas rodo, kad toks operatyvinis bendradarbiavimas nacionalinėse vykdymo užtikrinimo grandinėse nevykdomas.
(4)Neigiamos status quo pasekmės
Jeigu teisėsaugos ir teisminės institucijos neturės tinkamų ir veiksmingų priemonių ir išteklių Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų prevencijai, nustatymui, tyrimui ir baudžiamajam persekiojimui už juos vykdyti, į sąrašą įtraukti fiziniai ir juridiniai asmenys, kurių turtas įšaldytas, praktiškai galės ir toliau naudotis savo turtu ir remti režimus, prieš kuriuos nukreiptos Sąjungos ribojamosios priemonės, taigi tai trukdys siekti tų ribojamųjų priemonių tikslų.
Be to, valstybės narės pagal savo administracinę ir (arba) baudžiamąją teisę labai skirtingai apibrėžia Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus ir taiko už juos skirtingas sankcijas. Tai rodo, kad už tą patį pažeidimą gali būti baudžiama skirtingomis sankcijomis ir skirtingais vykdymo užtikrinimo lygmenimis. Tai silpnina Sąjungos ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimą ir kenkia ES tikslų patikimumui.
Galiausiai kai kuriais atvejais pajamos, gautos iš veiklos, vykdomos pažeidžiant Sąjungos ribojamąsias priemones, taip pat gali leisti subjektams ir asmenims, kuriems taikomos tos ribojamosios priemonės, toliau vykdyti veiklą, dėl kurios jiems buvo taikomos ribojamosios priemonės.
(5)Pasiūlymo tikslai
Atsižvelgdama į tai, 2022 m. gegužės 25 d. Europos Komisijai pateikus pasiūlymą 20 , Taryba nusprendė Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus priskirti prie nusikaltimų srities, atitinkančios SESV 83 straipsnio 1 dalyje nurodytus kriterijus. Tai leido Komisijai priimti šį pasiūlymą dėl direktyvos, kuria siekiama suderinti nusikalstamų veikų apibrėžtį ir sankcijas už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, pagal įprastą teisėkūros procedūrą.
Šio pasiūlymo tikslai yra:
(a)suderinti nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, apibrėžtis;
(b)užtikrinti veiksmingas, atgrasomas ir proporcingas sankcijų už nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, rūšis ir dydžius;
(c)skatinti tarpvalstybinius tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą, ir
(d)gerinti nacionalinių užkardymo grandinių veikimo veiksmingumą siekiant skatinti tyrimus, baudžiamąjį persekiojimą ir baudimą.
·Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
ES sutarties 2 straipsnyje nustatytos bendros ES vertybės – žmogaus orumas, laisvė, demokratija, lygybė, teisinė valstybė ir pagarba žmogaus teisėms. Veiksmingas ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimas, be kita ko, baudžiamosios teisės priemonėmis, kuriomis siekiama kovoti su ribojamųjų priemonių pažeidimais, padeda puoselėti tokias bendras vertybes ES ir už jos ribų.
Be to, ES sukurta laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė, kurioje gerbiamos pagrindinės teisės ir skirtingos valstybių narių teisinės sistemos bei tradicijos. Įvairiomis priemonėmis, įskaitant nusikalstamumo, rasizmo ir ksenofobijos prevenciją ir kovą su jais, ES siekia užtikrinti aukštą saugumo lygį. Pagal SESV 83 straipsnio 1 dalį Europos Parlamentas ir Taryba gali „nustatyti minimalias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo ypač sunkių nusikaltimų, turinčių tarpvalstybinį pobūdį, pasireiškiantį dėl tokių nusikaltimų pobūdžio arba poveikio, arba ypatingo poreikio kovoti su jais remiantis bendru pagrindu, srityse“.
Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo nusikalstamų veikų apibrėžčių ir sankcijų už jas suderinimas papildo Komisijos pasiūlymą dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo, kuria įgyvendinama Saugumo sąjungos strategija 21 ir ES kovos su organizuotu nusikalstamumu strategija 22 . Pasiūlymu dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo siekiama stiprinti nacionalinių institucijų pajėgumus atsekti, nustatyti, įšaldyti ir valdyti turtą, kurį sudaro nusikalstamu būdu įgytos pajamos ar nusikaltimo priemonės. Be to, jame numatyta griežtesnė konfiskavimo teisinė sistema, įskaitant konkrečius atvejus, kai apkaltinamasis nuosprendis už konkretų nusikaltimą negali būti priimtas.
Be to, pasiūlymu dėl direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo prisidedama prie veiksmingo ribojamųjų priemonių įgyvendinimo, nes jame reikalaujama, kad valstybės narės sudarytų sąlygas atsekti ir nustatyti turtą, susijusį su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje. Be to, pasiūlyme nustatyta, kad peržiūrėtos turto susigrąžinimo ir konfiskavimo taisyklės taikomos Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo nusikalstamai veikai.
Priėmus šį pasiūlymą dėl direktyvos, kuria suderinamos su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais susijusios apibrėžtys ir sankcijos, turtui, susijusiam su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, bus pradėtos taikyti taisyklės dėl atsekimo ir nustatymo, įšaldymo, valdymo ir konfiskavimo priemonių. Galiausiai pažymėtina, kad konfiskavimo priemones bus galima pradėti taikyti pajamoms, gautoms pažeidus Sąjungos ribojamąsias priemones, pavyzdžiui, tais atvejais, kai asmenys ir įmonės suteikia lėšų tiems, prieš kuriuos yra nukreiptos tikslinės finansinės sankcijos (t. y. turto įšaldymas). Kartu reikėtų pažymėti, kad konfiskuoti bus galima ir priemones, kurios buvo naudojamos ribojamosioms priemonėms pažeisti.
·Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
Tarybos reglamentai dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių
Nustačius būtiniausias taisykles dėl baudžiamojoje teisėje taikomos ribojamųjų priemonių pažeidimų apibrėžties ir sankcijų už juos, remiantis SESV 83 straipsnio 1 dalimi, būtų sustiprintas ribojamųjų priemonių vykdymo užtikrinimas valstybėse narėse ir taip papildomos priemonės, taikomos pagal ES sutarties 29 straipsnį ir SESV 215 straipsnį. Reglamentų Nr. 833/2014 ir Nr. 269/2014 23 nuostatos dėl sankcijų sugriežtintos kaip šeštojo ribojamųjų priemonių, kuriomis reaguojama į Rusijos agresijos karą prieš Ukrainą, rinkinio dalis. Pagal iš dalies pakeistas nuostatas valstybės narės įpareigotos nustatyti taisykles dėl sankcijų, įskaitant baudžiamąsias sankcijas, taikytinas už šių reglamentų pažeidimus, ir imtis visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Valstybės narės taip pat turi numatyti tinkamas pajamų, gautų dėl tokių pažeidimų, konfiskavimo priemones.
2022 m. liepos 21 d. Taryba priėmė Tarybos reglamentą (ES) 2022/1273 24 , kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamento (ES) Nr. 269/2014 8 ir 9 straipsniai. Visų pirma, siekiant užtikrinti veiksmingą ir vienodą šio reglamento įgyvendinimą ir atsižvelgiant į vis sudėtingesnes ribojamųjų priemonių apėjimo schemas, kurios trukdo tokiam įgyvendinimui, reglamentu į sąrašą įtraukti asmenys ir subjektai, turintys turto valstybės narės jurisdikcijoje, įpareigojami apie jį pranešti ir bendradarbiauti su kompetentinga institucija, kai pranešta informacija yra tikrinama (9 straipsnis) 25 . Šios pareigos nesilaikymas bus laikomas priemonių apėjimu 26 . Reglamentu 2022/1273 taip pat sugriežtinta nuostata dėl ES veiklos vykdytojų informacijos teikimo pareigų, siekiant užkirsti kelią turto įšaldymo pažeidimui ir apėjimui (8 straipsnis) 27 .
Tačiau, ES sutarties 29 straipsnis ir SESV 215 straipsnis nesuteikia tinkamo teisinio pagrindo suderinti baudžiamojoje teisėje taikomas apibrėžtis ir baudžiamųjų sankcijų rūšis bei lygius.
2021 m. Komisijos komunikatas dėl Europos ekonomikos ir finansų sistemos
Be to, 2021 m. komunikate „Europos ekonomikos ir finansų sistemos atvirumo, tvirtumo ir atsparumo didinimas“ 28 Komisija pažymi, kad Sąjungos ribojamųjų priemonių įgyvendinimas ES nėra toks vienodas, koks turėtų būti. Dėl to bendrojoje rinkoje atsiranda iškraipymų, nes ES įmonės, įskaitant ES įsikūrusias užsienio įmonių patronuojamąsias įmones, gali išvengti ribojamųjų priemonių. Dėl to taip pat atsiranda neapibrėžtumo veiklos vykdytojams. Vykdymo užtikrinimo nenuoseklumas kenkia Sąjungos ribojamųjų priemonių veiksmingumui ir ES gebėjimui kalbėti vienu balsu. Be kitų iniciatyvų, strategijoje raginama toliau koordinuoti Komisijos ir valstybių narių veiksmus siekiant užtikrinti, kad nacionalinės sankcijos už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
Techninės paramos priemonė
Galiausiai, pagal techninės paramos priemonę 29 Komisija padeda valstybėms narėms stiprinti gebėjimus ir teikti technines konsultacijas ribojamųjų priemonių įgyvendinimo klausimais.
2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
·Teisinis pagrindas
Pagal SESV 83 straipsnio 1 dalį Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami direktyvas pagal įprastą teisėkūros procedūrą, gali nustatyti minimalias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo ypač sunkių nusikaltimų, turinčių tarpvalstybinį pobūdį, pasireiškiantį dėl tokių nusikaltimų pobūdžio arba poveikio, arba ypatingo poreikio kovoti su jais remiantis bendru pagrindu, srityse.
Šios nusikaltimų sritys yra: terorizmas; prekyba žmonėmis bei seksualinis moterų ir vaikų išnaudojimas; neteisėta prekyba narkotikais; neteisėta prekyba ginklais; pinigų plovimas; korupcija; mokėjimo priemonių klastojimas; elektroniniai nusikaltimai ir organizuotas nusikalstamumas. Atsižvelgiant į nusikalstamumo raidą, Taryba gali priimti sprendimą, nustatantį kitas nusikaltimų sritis, atitinkančias šioje dalyje nurodytus kriterijus. Gavusi Europos Parlamento pritarimą, ji sprendžia vieningai.
Priėmus Tarybos sprendimą 2022/2332 30 , dabar SESV 83 straipsnio 1 dalyje išvardytos nusikaltimų sritys taip pat apima Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus. Tai leido Komisijai pateikti dabartinį pasiūlymą dėl direktyvos.
·Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)
Šios direktyvos tikslai – užtikrinti bendras nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, apibrėžtis ir galimybę taikyti veiksmingas, atgrasomas ir proporcingas baudžiamąsias sankcijas už sunkias nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais. Kaip išsamiau aptarta tolesnėse dalyse, šių tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti. Vietoj to, dėl susijusio elgesio masto ir poveikio, kuris yra tarpvalstybinio pobūdžio ir gali trukdyti siekti ES tikslų – užtikrinti tarptautinę taiką ir saugumą bei puoselėti bendras ES vertybes, jų būtų geriau siekti ES lygmeniu. Todėl ES gali priimti būtinas priemones laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo.
Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai yra ypač sunkių nusikaltimų sritis, nes šie nusikaltimai gali nuolat kelti grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui, pakenkti demokratijos, teisinės valstybės ir žmogaus teisių įtvirtinimui bei rėmimui ir padaryti didelę ekonominę, socialinę žalą ir žalą aplinkai. Dėl tokių pažeidimų asmenys ir subjektai, kurių turtas yra įšaldytas arba kurių veikla yra apribota, ir toliau gali naudotis savo turtu, o tai trukdo siekti tų ribojamųjų priemonių tikslų. Taip pat už pinigus, gautus iš prekių ir gamtos išteklių, kuriais prekiaujama pažeidžiant Sąjungos ribojamąsias priemones, eksploatavimo režimai, prieš kuriuos nukreiptos tos ribojamosios priemonės, gali toliau naudotis priemonėmis (t. y. pirkti ginklus), būtinomis vykdyti represinę praktiką ir toliau vykdo sunkius nusikaltimus. Su prekyba susijusių Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai gali prisidėti prie dar didesnio neteisėto gamtos išteklių eksploatavimo tose jurisdikcijose, prieš kurias nukreiptos tos ribojamosios priemonės.
Be to, tai, kad valstybių narių administracinėje ir (arba) baudžiamojoje teisėje taikomos labai skirtingos Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų apibrėžtys ir sankcijos už juos, rodo, kad už tą patį pažeidimą gali būti skiriamos skirtingos sankcijos ir taikomas skirtingas vykdymo užtikrinimo lygis. Šie skirtumai trukdo nuosekliai taikyti Sąjungos ribojamųjų priemonių politiką. Dėl to pažeidėjai net gali imti ieškoti palankesnio teisinio reglamentavimo ir galiausiai bausmės (beveik) išvengti, nes jie galėtų pasirinkti savo veiklą vykdyti toje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse), kuri (-ios) už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus taiko ne tokias griežtas sankcijas arba kuri (-ios) yra žinoma (-os) kaip atlaidi (-ios) baudžiamojo persekiojimo už šiuos pažeidimus srityje. Tai kenkia ribojamųjų priemonių veiksmingumui ir jų vykdymo užtikrinimui Sąjungos lygmeniu. Dėl tokios padėties kyla pavojus, kad bus pakenkta ES tikslams užtikrinti tarptautinę taiką ir saugumą bei puoselėti bendras ES vertybes. Todėl, siekiant kovoti su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais baudžiamosios teisės priemonėmis, itin svarbu imtis bendrų Sąjungos lygmens veiksmų.
Be to, Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai aiškiai pasižymi tarpvalstybiniu pobūdžiu ir kartais šis pobūdis yra net sudedamoji tų pažeidimų dalis. Juos ne tik paprastai vykdo fiziniai ir juridiniai asmenys, veikiantys pasauliniu mastu, bet kai kuriais atvejais pagal Sąjungos ribojamąsias priemones, pavyzdžiui, banko paslaugų apribojimus, yra net draudžiamos tarpvalstybinės operacijos. Taigi, ribojamųjų priemonių pažeidimai iš esmės yra tarpvalstybinio pobūdžio, todėl reikalingas bendras tarpvalstybinis Sąjungos lygmens atsakas.
Galiausiai, suderinimas taip pat padidintų atgrasomąjį sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus poveikį.
·Proporcingumo principas
Pagal ES sutarties 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina jos tikslui pasiekti. Derinant nusikalstamų veikų apibrėžtis ir baudžiamųjų sankcijų rūšis ir dydžius apsiribojama tuo, kas būtina siekiant veiksmingai kovoti su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais valstybėse narėse. Su tyrimo priemonių naudojimu ir keitimusi informacija susijusios priemonės įtraukiamos tik tiek, kiek reikia siekiant užtikrinti veiksmingą siūlomos baudžiamosios teisės sistemos veikimą.
·Priemonės pasirinkimas
Pagal SESV 83 straipsnio 1 dalį Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami direktyvas pagal įprastą teisėkūros procedūrą, gali nustatyti minimalias taisykles dėl nusikalstamų veikų ir sankcijų apibrėžimo ypač sunkių nusikaltimų, turinčių tarpvalstybinį pobūdį, pasireiškiantį dėl tokių nusikaltimų pobūdžio arba poveikio, arba ypatingo poreikio kovoti su jais remiantis bendru pagrindu, srityse.
3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
·Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
Tikslinės konsultacijos su valstybėmis narėmis buvo surengtos Teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose darbo grupėje (COPEN) (2022 m. rugsėjo 8 d.), Europole (rugsėjo 5 d.) ir Eurojuste (rugsėjo 13 d.). Teisingumo ir vartotojų reikalų GD taip pat surengė išsamią diskusiją su savo ES baudžiamosios politikos ekspertų grupės nariais (rugsėjo 16 d.). Šios konsultacijos buvo grindžiamos specialiu Komisijos klausimynu, kuriame iškelti klausimai dėl nusikalstamų veikų, sankcijų, jurisdikcijos taisyklių ir nuostatų dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo, įtrauktinų į būsimą direktyvą.
·Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas
Po Rusijos karinės agresijos prieš Ukrainą, 2022 m. kovo mėn. pradžioje Komisija įsteigė Turto įšaldymo ir areštavimo darbo grupę. Jos funkcija – užtikrinti valstybių narių veiksmų koordinavimą užtikrinant Sąjungos ribojamųjų priemonių, taikomų Rusijos ir Baltarusijos piliečiams ir įmonėms, vykdymą ir nagrinėti Sąjungos ribojamųjų priemonių ir baudžiamosios teisės priemonių sąveiką. Keičiantis nuomonėmis šiais klausimais buvo rengiami susitikimai su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis ribojamųjų priemonių įgyvendinimo klausimais, Europolu, Eurojustu ir Genocido tinklu 31 , kurio sekretoriato funkcijas atlieka Eurojustas.
Sudarytas specialus Turto įšaldymo ir areštavimo darbo grupės pogrupis, skirtas Sąjungos ribojamųjų priemonių įgyvendinimui stiprinti. Visų pirma pažymėtina, kad jis nagrinėja nacionalinių valdžios institucijų iškeltus klausimus ir ieško būdų, kaip proaktyviai nustatyti turtą. Šiame pogrupyje dalyvauja valstybių narių nacionalinės kompetentingos institucijos. Keičiantis nuomonėmis šiame pogrupyje kelis kartus buvo nurodyti sunkumai patraukti atsakomybėn fizinius ir juridinius asmenis, susijusius su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu. Diskusijų dalyviai taip pat pritarė tam, kad baudžiamojoje teisėje turėtų būti laikomasi vienodo požiūrio į Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus.
Būtinybė laikytis tokio bendro požiūrio konkrečiai aptarta 2021 m. gruodžio mėn. Genocido tinklo ataskaitoje 32 . Šioje ataskaitoje pabrėžiama, kad būtina kriminalizuoti Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, kad už tokius pažeidimus atsakingi fiziniai ar juridiniai asmenys būtų patraukiami atsakomybėn 33 . Ataskaitoje taip pat daroma išvada, kad „baudžiamasis persekiojimas už sankcijų pažeidimus gali padėti išvengti nebaudžiamumo“, ypač kai šie pažeidimai yra susiję su pagrindiniais tarptautiniais nusikaltimais 34 .
Taip pat paminėtina, kad per diskusijas Turto įšaldymo ir areštavimo darbo grupėje dėl keitimosi gerąja praktika baudžiamųjų tyrimų ir konfiskavimo srityje pažymėta už Sąjungos ribojamųjų priemonių įgyvendinimą atsakingų institucijų proaktyvumo ir veiksmų koordinavimo svarba. Finansinės žvalgybos padaliniai, teisėsaugos institucijos ir muitinės, taip pat tarptautiniai partneriai, pilietinė visuomenė ir tiriamosios žurnalistikos atstovai turėtų bendradarbiauti ir keistis informacija, kad būtų galima surinkti reikiamų duomenų, kurie leistų teisėsaugos institucijoms pradėti tyrimą.
2022 m. gegužės 13 d. ir rugsėjo 16 d. Komisija taip pat konsultavosi su ES baudžiamosios politikos ekspertų grupe 35 . Grupė iš esmės palankiai įvertino idėją suderinti apibrėžtis ir sankcijas ES lygmeniu ir pateikė konkrečių pastabų dėl nusikalstamų veikų, sankcijų, jurisdikcijos taisyklių ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo.
·Poveikio vertinimas
Šiuo pasiūlymu dėl direktyvos siekiama suderinti nusikalstamų veikų apibrėžtis ir sankcijas Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų srityje. Jis parengtas po to, kai buvo priimtas Tarybos sprendimas (ES) 2022/2332 dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų kaip vienos iš nusikaltimų sričių, atitinkančių Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 83 straipsnio 1 dalyje nurodytus kriterijus, nustatymo 36 .
Gegužės 25 d. Europos Komisijos pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo 37 buvo pateiktas kartu su Komunikatu dėl direktyvos dėl baudžiamųjų sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą 38 . Atsižvelgiant į neatidėliotiną poreikį fizinius ir juridinius asmenis, susijusius su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, patraukti atsakomybėn, šio komunikato priede jau išdėstyti pagrindiniai elementai, kurie galėtų būti įtraukti į būsimą Direktyvą dėl baudžiamųjų sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus.
Tarybos sprendime (ES) 2022/2332 dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų kaip vienos iš nusikaltimų sričių, atitinkančių Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 83 straipsnio 1 dalyje nurodytus kriterijus, nustatymo taip pat pabrėžiama, kad reikia skubiai priimti antrinės teisės aktus 39 .
Atsižvelgiant į šias aplinkybes, poveikio vertinimas nebuvo atliktas.
·Pagrindinės teisės
Šia direktyva nepažeidžiamos pagrindinės teisės ir principai, nustatyti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija) 40 . Visų pirma direktyva užtikrinama, kad būtų laikomasi šių Chartijos nuostatų: teisės į laisvę ir saugumą (6 straipsnis); teisės į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis); laisvės užsiimti verslu (16 straipsnis), teisės į nuosavybę (17 straipsnis); teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis); nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą (48 straipsnis); teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principų (49 straipsnis); ir teisės nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką (50 straipsnis).
Ši direktyva turės būti perkelta į nacionalinę teisę gerbiant pagrindines teises. Visų pirma valstybės narės turėtų užtikrinti, kad skiriant baudžiamąsias ir administracines sankcijas būtų laikomasi Chartijos principų, įskaitant teisę neduoti parodymų prieš save, teisę tylėti ir draudimą būti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką. Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad baudžiamajame procese būtų gerbiamos įtariamųjų ar kaltinamųjų procesinės teisės. Šiuo atžvilgiu šioje direktyvoje numatytos prievolės neturi poveikio valstybių narių įsipareigojimams pagal ES teisę dėl procesinių teisių baudžiamajame procese. Galiausiai ši direktyva turės būti perkelta į nacionalinę teisę nepažeidžiant taikytinų ataskaitų teikimo, konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklių.
4.POVEIKIS BIUDŽETUI
Esamas pasiūlymas neturi reikšmingo poveikio valstybių narių ir Komisijos biudžetui. Konkreti informacija apie finansinį poveikį Komisijai pateikiama finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje, pridėtoje prie šio teisės aktų rinkinio.
Kaip numatyta šio pasiūlymo 19 straipsnio 1 ir 4 dalyse, Komisija turės prisiimti tam tikrus ataskaitų teikimo įpareigojimus. Per dvejus metus nuo perkėlimo į nacionalinę teisę termino pabaigos Komisija turės parengti ataskaitą dėl to, kaip valstybės narės perkėlė direktyvą. Praėjus penkeriems metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos Komisija turi pateikti direktyvos veiksmingumo tyrimą, kad įvertintų jos teikiamą pridėtinę vertę. Šis tyrimas bus pateiktas tik pasibaigus dabartinei daugiametei finansinei programai.
Pirmoji ataskaita susijusi su direktyvos perkėlimu į valstybių narių nacionalinę teisę. Antroji ataskaita, kurią Komisija turės pateikti, yra tyrimas, kuriame bus vertinamas direktyvos veiksmingumas, remiantis nustatytais rodikliais.
Be to, finansinėje teisės akto pasiūlymo pažymoje išsamiai nurodomos statistinių duomenų apie 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas rinkimo ir analizės išlaidos. Valstybės narės turi kasmet teikti šiuos statistinius duomenis Komisijai pagal šio pasiūlymo 19 straipsnio 2 ir 3 dalis.
Be Komisijos išlaidų, pasiūlymas taip pat turės ribotą finansinį poveikį valstybėms narėms. Šias finansines pasekmes galima suskirstyti į tris dalis.
(1)Kaip numatyta šio pasiūlymo 15 straipsnyje, valstybės narės turės užtikrinti, kad nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, tyrimui būtų prieinamos veiksmingos tyrimo priemonės.
(2)Pagal šio pasiūlymo 13 straipsnį valstybės narės turės užtikrinti koordinavimą ir bendradarbiavimą strateginiu ir veiklos lygmeniu tarp visų jų kompetentingų institucijų, dalyvaujančių užkertant kelią nusikaltimams, susijusiems su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, juos tiriant ir traukiant baudžiamojon atsakomybėn už juos.
(3)Valstybės narės patirs tam tikrų išlaidų, susijusių su pirmiau minėtu įpareigojimu kasmet teikti statistinius duomenis apie 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas. Tačiau nėra pakankamai duomenų, kad būtų galima tiksliai apskaičiuoti susijusių išlaidų sąnaudas.
5.KITI ELEMENTAI
·Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
Valstybės narės turės šešis mėnesius po direktyvos įsigaliojimo perkelti ją į nacionalinę teisę. Per dvejus metus nuo šio perkėlimo į nacionalinę teisę termino pabaigos Komisija turės parengti ataskaitą dėl to, kaip valstybės narės perkėlė direktyvą. Praėjus penkeriems metams nuo perkėlimo į nacionalinę teisę laikotarpio pabaigos Komisija turi pateikti direktyvos veiksmingumo tyrimą, kad įvertintų jos teikiamą pridėtinę vertę.
·Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
1 straipsnis. Dalykas
Šia nuostata nustatomas direktyvos tikslas, visų pirma jos tikslas užtikrinti veiksmingą Sąjungos ribojamųjų priemonių taikymą.
2 straipsnis. Taikymo sritis ir terminų apibrėžtys
Šia nuostata nustatoma direktyvos taikymo sritis. Ji taikoma Sąjungos ribojamųjų priemonių, kurias ES priėmė remdamasi ES sutarties 29 straipsniu arba SESV 215 straipsniu, pažeidimams. Tokios priemonės apima lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymą, draudimus leisti naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais ir draudimus atvykti į Europos Sąjungos valstybės narės teritoriją arba vykti per ją tranzitu, taip pat sektorines ekonomines priemones ir ginklų embargą. Be to, šioje nuostatoje pateikiamos direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys, įskaitant „į sąrašą įtraukto asmens, subjekto ar įstaigos“, „lėšų“ ir „ekonominių išteklių“ sąvokas.
3 straipsnis. Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai
Šioje nuostatoje apibūdinamos nusikalstamos veikos, kurioms taikoma ši direktyva. Nusikalstamos veikos apima Sąjungos ribojamosiose priemonėse nustatytų draudimų ir apribojimų pažeidimus, veiksmus, kuriais siekiama apeiti Sąjungos ribojamąsias priemones 41 , ir sąlygų pagal kompetentingų institucijų išduotus leidimus vykdyti tam tikrą veiklą, kuri kitaip draudžiama ribojamosiomis priemonėmis, pažeidimą. Šios nusikalstamos veikos neturi būti suprantamos kaip nustatančios pareigas fiziniams asmenims, prieštaraujančias teisei neduoti parodymų prieš save ir tylėti, kaip nustatyta Chartijoje ir Direktyvoje (ES) 2016/343 42 . Be to, jos nedaro poveikio taikomoms taisyklėms dėl ataskaitų teikimo, konfidencialumo ir profesinės paslapties.
Be to, kriminalizavimas netaikomas veiklai, susijusiai su kasdienių prekių ir paslaugų, skirtų į sąrašą įtrauktų fizinių asmenų asmeniniam naudojimui, pvz., maisto ir sveikatos priežiūros produktų ir paslaugų, arba smulkių grynųjų pinigų tiekimu ir teikimu, kai ji akivaizdžiai apsiriboja tokių asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindinių žmonių poreikių tenkinimu. Nepranešimas apie tokią veiklą taip pat negali būti kriminalizuojamas. Be to, humanitarinės pagalbos teikimas asmenims, kuriems jos reikia, nėra kriminalizuojamas. Tokia humanitarinė pagalba turi būti teikiama griežtai laikantis tarptautinės humanitarinės teisės ir visų pirma gali apimti maistą ir mitybą, pastogę, sveikatos priežiūrą, vandenį ir sanitarijos paslaugas. Be to, įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad pagal tarptautinę humanitarinę teisę, ginkluotų konfliktų teisę, reikalaujama, kad ribojamosiomis priemonėmis nebūtų užkertamas kelias teikti humanitarinę pagalbą laikantis nešališkumo, humaniškumo, neutralumo ir nepriklausomumo principų 43 .
Tam tikri Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai taip pat laikomi nusikalstama veika, kai jie padaromi dėl didelio aplaidumo. Visų pirma specialistai, pavyzdžiui, teisinių, finansinių ir prekybos paslaugų specialistai, turėtų atlikti išsamius patikrinimus, kad užkirstų kelią bet kokiems Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimams.
4 straipsnis. Kurstymas, pagalba ir bendrininkavimas bei kėsinimasis
4 straipsnyje kriminalizuojamas kurstymas, pagalba ir bendrininkavimas darant 3 straipsnyje nurodytas nusikalstamas veikas. Be to, kriminalizuojamas kėsinimasis daryti 3 straipsnyje išvardytas nusikalstamas veikas.
5 straipsnis. Bausmės fiziniams asmenims
5 straipsnyje numatyti būtiniausi standartai, skirti užtikrinti, kad už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama veiksmingomis, proporcingomis ir atgrasomomis bausmėmis. Pasiūlyme reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų konkrečius sankcijų už nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, dydžius ir rūšis. Siūlomas skirstymas į kategorijas atspindi nusikalstamų veikų sunkumą. 100 000 EUR piniginė riba nustatoma siekiant atskirti sunkesnes nusikalstamas veikas, už kurias turėtų būti baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios maksimali trukmė – ne mažiau kaip 5 metai. Kaip minėta, šiuo metu 14-oje valstybių narių ilgiausia laisvės atėmimo trukmė yra nuo dvejų iki penkerių metų. 8-iose valstybėse narėse ilgiausia bausmė gali būti nuo aštuonerių iki dvylikos metų 44 . Baudžiamajame procese prieš fizinius asmenis taip pat turėtų būti numatytos papildomos bausmės ar priemonės. Jos turėtų apimti baudas.
6 straipsnis. Juridinių asmenų atsakomybė
6 straipsnyje nustatyti įpareigojimai, skirti užtikrinti juridinių asmenų atsakomybę už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, jeigu šios nusikalstamos veikos padarytos jų naudai. Šiame straipsnyje taip pat numatyta, jog valstybės narės turėtų užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti patraukiami atsakomybėn dėl nepakankamos priežiūros ar kontrolės, dėl kurių atsirado galimybė padaryti 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas juridinio asmens naudai. Be to, juridinio asmens atsakomybė turėtų apimti fiziniams asmenims iškeltas baudžiamąsias bylas.
7 straipsnis. Sankcijos juridiniams asmenims
7 straipsnyje nustatomos sankcijos, taikytinos juridiniams asmenims, dalyvavusiems darant nusikalstamas veikas, kurioms taikomas šis pasiūlymas. Visų pirma valstybės narės turi imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad pagal 6 straipsnį patrauktas atsakomybėn juridinis asmuo būtų baudžiamas veiksmingomis, proporcingomis ir atgrasomomis sankcijomis, įskaitant: pagal baudžiamąją teisę arba kitu pagrindu skiriamas baudas; draudimą gauti viešąjį finansavimą, įskaitant draudimą dalyvauti konkursuose ir gauti dotacijas bei koncesijas; teisės verstis verslo veikla atėmimą; leidimų verstis veikla, kurią vykdant buvo padaryta nusikalstama veika, atėmimą; teisminės priežiūros paskyrimą; likvidavimą teismo sprendimu; ir įmonių, kuriomis buvo pasinaudota nusikalstamai veikai įvykdyti, uždarymą.
Be to, šiame straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniams asmenims, kurie gauna naudos iš kitų asmenų padarytų nusikalstamų veikų pažeisdami Sąjungos ribojamąsias priemones, būtų skiriamos baudos, kurių didžiausia riba turėtų būti ne mažesnė nei 5 procentai juridinio asmens bendros pasaulinės apyvartos per finansinius metus, ėjusius prieš priimant sprendimą skirti baudą. Juridinių asmenų atsakomybė nepašalina galimybės pradėti baudžiamąjį procesą prieš fizinius asmenis, kurie yra 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų vykdytojai.
8 straipsnis. Atsakomybę sunkinančios aplinkybės
8 straipsnyje nustatomos atsakomybę sunkinančios aplinkybės, į kurias reikėtų atsižvelgti taikant sankcijas už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas. Atsakomybę sunkinančia aplinkybe turėtų būti laikoma bet kuri iš šių aplinkybių: nusikalstama veika padaryta nusikalstamos organizacijos, kaip apibrėžta Tarybos pamatiniame sprendime 2008/841/TVR 45 ; nusikalstamą veiką padarė profesionalus paslaugų teikėjas, pažeisdamas savo profesines pareigas; nusikalstamą veiką eidamas savo pareigas padarė valstybės pareigūnas; nusikalstamą veiką padarė kitas asmuo, vykdydamas viešąsias funkcijas.
9 straipsnis. Atsakomybę lengvinančios aplinkybės
9 straipsnyje nurodytos atsakomybę lengvinančios aplinkybės, į kurias reikėtų atsižvelgti taikant sankcijas už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas. Tai taikytina, kuomet nusikalstamą veiką padaręs asmuo administracinėms ar teisminėms institucijoms pateikia informaciją, kurios jos kitaip nebūtų galėjusios gauti, padėdamas joms: i) nustatyti kitus nusikalstamą veiką padariusius asmenis ar patraukti juos atsakomybėn; ir (arba) ii) rasti įrodymų.
10 straipsnis. Įšaldymas ir konfiskavimas
10 straipsnyje patikslinama „pajamų“ sąvoka 46 , konkrečiai tais atvejais, kai į sąrašą įtrauktas asmuo, subjektas ar įstaiga įvykdo arba dalyvauja vykdant konkrečias apėjimo nusikalstamas veikas pagal 3 straipsnio 2 dalies h punkto i ir ii papunkčius. Kiekvienu konkrečiu atveju reikės laikytis konfiskavimo proporcingumo principo.
11 straipsnis. Jurisdikcijos taisyklės
11 straipsnyje išdėstomos nuostatos dėl jurisdikcijos, siekiant užtikrinti, kad valstybės narės nustatytų jurisdikciją nusikalstamų veikų, kurioms taikomas šis pasiūlymas, atžvilgiu. Valstybės narės turėtų turėti jurisdikciją nusikalstamų veikų, kurias padarė jų teritorijoje įsisteigę juridiniai asmenys, atžvilgiu ir kai nusikalstamos veikos padarytos juridinio asmens naudai, kai visas verslas arba jo dalis vykdoma ES. Visų pirma, 2021 m. Genocido tinklo ataskaitoje minimi keli svarbūs atvejai 47 , kai valstybėje narėje įsteigtos įmonės pažeidžia ribojamąsias priemones ES nepriklausančiose šalyse. Be to, siekiant kovoti su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, ypač svarbu nustatyti jurisdikciją juridinių asmenų, vykdančių visą verslą arba jo dalį ES, atžvilgiu. Tai sudarys sąlygas valstybėms narėms vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už pažeidimus, susijusius su ES, vykdomus per ES nepriklausančias šalis ir (arba) ne ES asmenų, pvz., eksportas iš ES į tikslinę paskirties vietą ar galutiniam naudotojui arba turto perdavimas iš ES į sąrašą įtrauktam asmeniui.
12 straipsnis. Senaties terminai
12 straipsnyje išdėstomos nuostatos dėl senaties terminų, kad kompetentingos valdžios institucijos galėtų per tam tikrą laikotarpį ištirti nusikalstamas veikas, kurioms taikomas šis pasiūlymas, vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už jas ir priimti teismo sprendimus.
13 straipsnis. Koordinavimas ir bendradarbiavimas tarp kompetentingų valstybės narės institucijų
Šioje nuostatoje reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų koordinavimą ir bendradarbiavimą strateginiu ir veiklos lygmeniu tarp visų jų kompetentingų institucijų, dalyvaujančių užkertant kelią nusikalstamoms veikoms, susijusioms su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, jas tiriant ir traukiant baudžiamojon atsakomybėn už jas.
14 straipsnis. Pranešimas apie nusikalstamas veikas ir asmenų, kurie praneša apie nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, arba padeda atlikti tyrimą, apsauga
Ši nuostata susijusi su informatorių, pranešančių informaciją arba teikiančių įrodymus baudžiamajame tyrime dėl Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimo, apsauga.
15 straipsnis. Tyrimo priemonės
Šia nuostata nustatoma, kad tiriant 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas ar vykdant baudžiamąjį persekiojimą už jas būtų galima naudotis veiksmingomis tyrimo priemonėmis, pavyzdžiui, tomis, kurios naudojamos organizuoto nusikalstamumo ar kitų sunkių nusikaltimų atvejais.
16 straipsnis. Valstybių narių, Komisijos, Europolo, Eurojusto ir Europos prokuratūros bendradarbiavimas
Šia nuostata reikalaujama, kad valstybių narių institucijos, Europolas, Eurojustas, Europos prokuratūra ir Komisija pagal savo atitinkamą kompetenciją bendradarbiautų tarpusavyje kovodami su 3 ir 4 straipsniuose nurodytomis nusikalstamomis veikomis. Valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat turėtų dalytis informacija praktiniais klausimais.
17 straipsnis. Direktyvos (ES) 2018/1673 pakeitimai
Šia nuostata iš dalies keičiamas Direktyvos (ES) 2018/1673 dėl kovos su pinigų plovimu baudžiamosios teisės priemonėmis 48 2 straipsnis, Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą apibrėžiant kaip nusikalstamą veiką. Todėl Direktyvos (ES) 2018/1673 3 straipsnyje apibūdintas pinigų plovimas, susijęs su turtu, gautu iš nusikalstamų veikų, kurioms taikoma ši direktyva, laikomas nusikalstama veika.
18–21 straipsniai
Šiuose straipsniuose išdėstomos kitos nuostatos dėl direktyvos perkėlimo į valstybių narių nacionalinę teisę, valstybių narių informacijos teikimo, Komisijos vertinimo ir ataskaitų teikimo, šios direktyvos įsigaliojimo ir kam ji skirta. Atsižvelgiant į neatidėliotiną poreikį patraukti atsakomybėn fizinius ir juridinius asmenis, susijusius su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi per 6 mėnesius nuo šios direktyvos įsigaliojimo.
2022/0398 (COD)
Pasiūlymas
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA
dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 83 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos ribojamųjų priemonių taikymą, vidaus rinkos vientisumą Sąjungoje ir aukštą saugumo lygį laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje, būtina nustatyti būtiniausias taisykles dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų, susijusių su tų Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais;
(2)Sąjungos ribojamosios priemonės, pavyzdžiui, priemonės, susijusios su lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymu, draudimu leisti naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais ir draudimais atvykti į valstybės narės teritoriją arba vykti per ją tranzitu, taip pat sektorių ekonominėmis priemonėmis ir ginklų embargu, yra esminė bendros užsienio ir saugumo politikos tikslų skatinimo priemonė, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 21 straipsnyje. Tie tikslai apima Sąjungos vertybių, saugumo, nepriklausomumo ir vientisumo apsaugą, demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir tarptautinės teisės principų įtvirtinimą ir rėmimą, tarptautinės taikos palaikymą, konfliktų prevenciją ir tarptautinio saugumo stiprinimą laikantis Jungtinių Tautų Chartijos tikslų ir principų;
(3)siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos ribojamųjų priemonių taikymą, būtina, kad valstybės narės taikytų veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas už tų Sąjungos ribojamųjų priemonių, įskaitant jose nustatytas pareigas, pavyzdžiui, informacijos teikimo, pažeidimus. Taip pat būtina, kad tomis sankcijomis būtų sprendžiama Sąjungos ribojamųjų priemonių apėjimo problema;
(4)siekiant veiksmingai taikyti Sąjungos ribojamąsias priemones, reikia nustatyti bendras baudžiamojoje teisėje taikomas elgesio, kuriuo pažeidžiamos Sąjungos ribojamosios priemonės, apibrėžtis. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad toks elgesys būtų laikomas nusikalstama veika, kai jis padarytas tyčia ir dėl didelio aplaidumo, jei fizinis ar juridinis asmuo žinojo arba turėjo žinoti, kad jo elgesys pažeistų Sąjungos ribojamąsias priemones;
(5)siekiant veiksmingai taikyti Sąjungos ribojamąsias priemones, taip pat reikia nustatyti bendras baudžiamojoje teisėje taikomas elgesio, kuriuo apeinamos Sąjungos ribojamosios priemonės, apibrėžtis;
(6)asmenys, subjektai ir įstaigos, kurie yra individualiai įtraukti į Sąjungos ribojamųjų priemonių sąrašą ir kuriems taikomos tos Sąjungos ribojamosios priemonės, dažnai gali dalyvauti kaip kurstytojai ir bendrininkai. Pavyzdžiui, vis labiau paplitusi į sąrašą įtrauktų asmenų ir subjektų praktika siekiant apeiti Sąjungos ribojamąsias priemones pervesti lėšas, turtą ar ekonominius išteklius trečiajai šaliai. Todėl šis elgesys patenka į šia direktyva suderintos apėjimo nusikalstamos veikos taikymo sritį;
(7)ši direktyva turėtų būti taikoma teisės specialistams, kaip apibrėžta valstybių narių, įskaitant pareigą pranešti apie Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, kai jie teikia paslaugas, susijusias su profesine veikla, pavyzdžiui, teisinėmis, finansinėmis ir prekybos paslaugomis. Patirtis rodo, kad esama aiškaus pavojaus, kad tų teisės specialistų paslaugomis gali būti piktnaudžiaujama siekiant pažeisti Sąjungos ribojamąsias priemones. Tačiau turėtų būti numatytos pareigos pranešti informaciją, kuri yra griežtai susijusi su teismo, administraciniu ar arbitražo procesu ir gauta prieš teismo procesą, jo metu ar po jo, arba nustatant kliento teisinę padėtį, išimtys. Todėl tokiomis aplinkybėmis teikiamoms teisinėms konsultacijoms ir toliau turėtų būti taikomas įpareigojimas saugoti profesinę paslaptį, išskyrus atvejus, kai teisės specialistas dalyvauja pažeidžiant Sąjungos ribojamąsias priemones, teisinė konsultacija teikiama siekiant pažeisti Sąjungos ribojamąsias priemones arba teisės specialistas žino, kad klientas kreipiasi teisinės konsultacijos siekdamas pažeisti Sąjungos ribojamąsias priemones. Žinojimas gali būti numanomas iš objektyvių faktinių aplinkybių;
(8)be to, siekiant veiksmingai taikyti Sąjungos ribojamąsias priemones, reikia nustatyti bendrą baudžiamojoje teisėje taikomą elgesio, kuriuo pažeidžiamos kompetentingų institucijų išduotų leidimų vykdyti tam tikrą veiklą, kuri, nesant tokio leidimo, yra draudžiama arba ribojama pagal Sąjungos ribojamąją priemonę, sąlygos, apibrėžtį;
(9)tikslinga nekriminalizuoti veiklos, susijusios su kasdienių prekių ir paslaugų, skirtų į sąrašą įtrauktų fizinių asmenų asmeniniam naudojimui, pvz., maisto ir sveikatos priežiūros produktų ir paslaugų, arba smulkių grynųjų pinigų tiekimu ir teikimu, kai ji akivaizdžiai apsiriboja tokių asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindinių žmonių poreikių tenkinimu. Nepranešimas apie tokią veiklą taip pat neturėtų būti kriminalizuojamas. Be to, tikslinga nekriminalizuoti humanitarinės pagalbos teikimo asmenims, kuriems jos reikia. Tokia humanitarinė pagalba turi būti teikiama griežtai laikantis tarptautinės humanitarinės teisės ir visų pirma gali apimti maistą ir mitybą, pastogę, sveikatos priežiūrą, vandenį ir sanitarijos paslaugas. Be to, įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad pagal tarptautinę humanitarinę teisę, ginkluotų konfliktų teisę, reikalaujama, kad ribojamosiomis priemonėmis nebūtų užkertamas kelias teikti humanitarinę pagalbą laikantis nešališkumo, humaniškumo, neutralumo ir nepriklausomumo principų;
(10)sankcijos už nusikalstamas veikas turėtų būti veiksmingos, atgrasomos ir proporcingos. Šiuo tikslu reikėtų nustatyti minimalias maksimalios laisvės atėmimo bausmės ribas fiziniams asmenims. Baudžiamajame procese taip pat turėtų būti numatytos papildomos sankcijos ar priemonės. Jos turėtų apimti baudas, atsižvelgiant į tai, kad Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimas daugiausia grindžiamas ekonominiais sumetimais;
(11)atsižvelgiant į tai, kad juridiniams asmenims taip pat taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės, juridiniai asmenys taip pat turėtų būti patraukti baudžiamojon atsakomybėn už nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu pagal šią direktyvą. Valstybės narės, kurių nacionalinėje teisėje nenumatyta baudžiamoji atsakomybė juridiniams asmenims, turėtų užtikrinti, kad jų administracinių sankcijų sistemose būtų numatytos veiksmingos, atgrasomos ir proporcingos sankcijų rūšys ir dydžiai;
(12)tolesnį praktiškai paskirtų sankcijų dydžių derinimą ir veiksmingumą reikėtų skatinti numatant bendras atsakomybę sunkinančias aplinkybes, kurios atspindėtų padaryto nusikaltimo sunkumą. Atsakomybę sunkinančių aplinkybių sąvoka turėtų būti suprantama kaip faktai, leidžiantys nacionaliniam teisėjui ar teismui skirti didesnę bausmę už tą pačią nusikalstamą veiką nei ta, kuri skiriama, kai tokių faktų nėra, arba kaip galimybė apjungti kelias nusikalstamas veikas, siekiant skirti griežtesnę sankciją. Valstybės narės turėtų numatyti bent vienos iš šių sunkinančių aplinkybių galimybę pagal taikytinas taisykles, nustatytas jų teisės sistemoje dėl sunkinančių aplinkybių. Bet kuriuo atveju teisėjui arba teismui turėtų būti palikta teisė spręsti, ar padidinti bausmę, atsižvelgiant į visas konkrečios bylos aplinkybes;
(13)valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad tais atvejais, kai nusikalstamą veiką padaręs asmuo kompetentingoms institucijoms pateikia informaciją, kurios jos kitu atveju nebūtų galėjusios gauti, padeda nustatyti kitus nusikalstamą veiką padariusius asmenis arba patraukti juos baudžiamojon atsakomybėn, arba rasti įrodymų, toks elgesys galėtų būti laikomas lengvinančia aplinkybe;
(14)Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis nustatytas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas yra administracinio pobūdžio. Todėl jis turėtų būti atskirtas nuo Direktyvoje (ES) [.../...] [Direktyva dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo] nurodytų baudžiamojo pobūdžio įšaldymo priemonių;
(15)reikia paaiškinti pajamų sąvoką, ypač tais atvejais, kai į sąrašą įtrauktas asmuo, subjektas ar įstaiga padaro šią veiką arba dalyvauja: i) nuslepiant į sąrašą įtraukto asmens, subjekto ar įstaigos nuosavybės teise priklausančias, turimas ar kontroliuojamas lėšas ar ekonominius išteklius, kurie turėtų būti įšaldyti pagal Sąjungos ribojamąją priemonę, pervedant tas lėšas ar ekonominius išteklius trečiajai šaliai; arba ii) nuslepiant faktą, kad asmuo, subjektas ar įstaiga, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, yra galutinis lėšų ar ekonominių išteklių savininkas arba gavėjas, pateikiant neteisingą ar neišsamią informaciją. Tokiomis aplinkybėmis dėl nuslėpimo į sąrašą įtrauktas asmuo, subjektas ar įstaiga gali ir toliau gauti prieigą prie paslėptų lėšų ar ekonominių išteklių, kuriems taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės, ir jais visapusiškai naudotis arba jais disponuoti. Todėl tokios lėšos ar ekonominiai ištekliai turėtų būti laikomi pajamomis iš nusikaltimų Direktyvos (ES) [.../...] [Direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo] tikslais, suprantant, kad kiekvienu konkrečiu atveju reikės laikytis tokių pajamų konfiskavimo proporcingumo principo;
(16)visų pirma atsižvelgiant į nusikalstamas veikas, kurioms taikoma ši direktyva, padariusių asmenų veiklą visame pasaulyje, ir kartu į tarpvalstybinį nusikaltimų pobūdį bei į tarpvalstybinių tyrimų galimybę, valstybės narės turėtų nustatyti jurisdikciją veiksmingai kovai su tokiu elgesiu;
(17)valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl senaties terminų, būtinų, kad jos galėtų veiksmingai kovoti su nusikalstamomis veikomis, susijusiomis su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, nedarant poveikio nacionalinėms taisyklėms, kuriomis nenustatomi tyrimo, baudžiamojo persekiojimo ir vykdymo senaties terminai;
(18)siekdamos užtikrinti veiksmingą, integruotą ir nuoseklią vykdymo užtikrinimo sistemą, valstybės narės turėtų organizuoti visų administracinio ir baudžiamojo vykdymo užtikrinimo grandinės dalyvių vidaus bendradarbiavimą ir komunikaciją;
(19)siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą už juos, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų bendradarbiauti per Europolą, Eurojustą ir Europos prokuratūrą ir su jais. Šios kompetentingos institucijos taip pat turėtų tarpusavyje ir su Komisija dalytis informacija praktiniais klausimais;
(20)pranešėjai kompetentingoms institucijoms gali teikti vertingos informacijos apie ankstesnius, vykdomus ar planuojamus Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, įskaitant bandymus juos apeiti. Ši informacija gali būti susijusi, pavyzdžiui, su faktais apie Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, jų aplinkybes ir susijusius asmenis, bendroves ir trečiąsias šalis. Todėl turėtų būti užtikrinta tinkama tvarka, kad tokie pranešėjai galėtų įspėti kompetentingas institucijas ir būtų apsaugoti nuo atsakomųjų veiksmų. Tuo tikslu turėtų būti nustatyta, kad pranešimui apie Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus ir apie tokius pažeidimus pranešančių asmenų apsaugai taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/1937 49 ;
(21)kad būtų užtikrinti veiksmingi Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų tyrimai ir baudžiamasis persekiojimas už juos, asmenys, atsakingi už tokių pažeidimų tyrimą ar baudžiamąjį persekiojimą, turėtų turėti galimybę naudotis veiksmingomis tyrimo priemonėmis, pavyzdžiui, tokiomis, kurios naudojamos kovojant su organizuotu nusikalstamumu ar kitais sunkiais nusikaltimais. Tokių priemonių naudojimas pagal nacionalinę teisę turėtų būti tikslinis ir jas taikant turėtų būti atsižvelgiama į proporcingumo principą bei tiriamų nusikalstamų veikų pobūdį ir sunkumą, be to, turėtų būti gerbiama teisė į asmens duomenų apsaugą;
(22)Direktyvos (ES) 2018/1673 dėl kovos su pinigų plovimu baudžiamosios teisės priemonėmis 50 pakeitimu turėtų būti užtikrinta, kad Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimas pagal tą direktyvą būtų laikomas pirminiu pinigų plovimo nusikaltimu;
(23)šios direktyvos tikslų, t. y. užtikrinti bendras nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, apibrėžtis ir galimybę taikyti veiksmingas, atgrasomas ir proporcingas baudžiamąsias sankcijas už sunkias nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl šios direktyvos masto ir poveikio, atsižvelgiant į Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų tarpvalstybinį pobūdį ir į tai, kad jie gali trukdyti siekti Sąjungos tikslų – užtikrinti tarptautinę taiką ir saugumą, taip pat puoselėti Sąjungos bendras vertybes, tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu. Todėl Sąjunga gali priimti priemones laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(24)šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, įskaitant teises į laisvę ir saugumą, asmens duomenų apsaugą, laisvę užsiimti verslu, teisę į nuosavybę, teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą, įskaitant teisę neduoti parodymų prieš save ir tylėti, teisėtumo principus, įskaitant baudžiamųjų sankcijų netaikymo atgaline data principą ir nusikalstamų veikų bei sankcijų proporcingumą, taip pat ne bis in idem principą. Šia direktyva minėtos teisės ir principai turėtų būti visapusiškai gerbiami ir atitinkamai įgyvendinami;
(25)įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų paisoma įtariamųjų ar kaltinamųjų baudžiamojoje byloje procesinių teisių. Šiuo atžvilgiu šioje direktyvoje nustatytos pareigos neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms pagal Sąjungos teisę dėl procesinių teisių baudžiamuosiuose procesuose, visų pirma pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 2010/64/ES 51 , 2012/13/ES 52 , 2013/48/ES 53 , (ES) 2016/343 54 , (ES) 2016/800 55 ir (ES) 2016/1919 56 ;
(26)atsižvelgiant į neatidėliotiną poreikį patraukti atsakomybėn fizinius ir juridinius asmenis, susijusius su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi per šešis mėnesius nuo šios direktyvos įsigaliojimo;
(27)pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma;
(28)[nedalyvavimas:] pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;
ARBA [dalyvavimas:] pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį Airija [... m. ... ... d. raštu] pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šią direktyvą,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šia direktyva nustatomos būtiniausios taisyklės dėl nusikalstamų veikų apibrėžčių ir sankcijų Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimų srityje.
2 straipsnis
Taikymo sritis ir terminų apibrėžtys
(1)Ši direktyva taikoma Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimams. Tos Sąjungos ribojamosios priemonės apima:
(a)priemones, susijusias su lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymu;
(b)draudimus leisti naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais;
(c)draudimus atvykti į valstybės narės teritoriją arba vykti per ją tranzitu;
(d)sektorines ekonomines ir finansines priemones, ir
(e)ginklų embargą.
(2)Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
(a)Sąjungos ribojamosios priemonės – ribojamosios priemonės, kurias Sąjunga priėmė remdamasi ES sutarties 29 straipsniu arba SESV 215 straipsniu;
(b)į sąrašą įtrauktas asmuo, subjektas arba įstaiga – fiziniai arba juridiniai asmenys, subjektai ar įstaigos, kuriems taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės, kurias sudaro lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas ir draudimas leisti naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais;
(c)lėšos:
i) grynieji pinigai, čekiai, piniginiai reikalavimai, įsakomieji čekiai, piniginės perlaidos ir kitos mokėjimo priemonės;
ii) indėliai finansų įstaigose ar kituose subjektuose, sąskaitų balansai, skolos ir skoliniai įsipareigojimai;
iii) viešai ir privačiai parduodami vertybiniai popieriai ir skolos dokumentai, įskaitant vertybinius popierius ir akcijas, vertybinių popierių sertifikatus, obligacijas, vekselius, pažymėjimus akcijoms įsigyti nustatytu laiku ir nustatyta kaina, akcinių bendrovių obligacijas ir sutartis dėl išvestinių vertybinių popierių;
iv) palūkanos, dividendai ar kitos pajamos iš turto ar turto vertės prieaugio;
v) paskola, užskaitos teisė, garantijos, sutarties įvykdymo garantijos ar kiti finansiniai įsipareigojimai;
vi) akredityvai, važtaraščiai, pardavimo sąskaitos;
vii) dokumentai, kuriais patvirtinamos palūkanos, kurių šaltinis yra lėšos ar finansiniai ištekliai;
viii) kriptoturtas;
(d)ekonominiai ištekliai – bet kokios rūšies materialusis arba nematerialusis, kilnojamasis arba nekilnojamasis turtas, kuris nėra lėšos, tačiau gali būti panaudotas lėšoms, prekėms įsigyti arba paslaugoms gauti;
(e)lėšų įšaldymas – bet kokio lėšų judėjimo, pervedimo, keitimo, naudojimo, galimybės jomis naudotis arba jų tvarkymo pakeičiant jų dydį, sumą, vietą, nuosavybę, valdymą, savybes, paskirtį arba atliekant bet kokius kitus pakeitimus, kurie leistų lėšas naudoti, įskaitant investicijų portfelio valdymą, draudimas;
(f)ekonominių išteklių įšaldymas – draudimas naudoti ekonominius išteklius lėšoms gauti, prekėms įsigyti arba paslaugoms gauti bet kokiu būdu, įskaitant, tačiau neapsiribojant, jų pardavimu, nuoma ar įkeitimu
3 straipsnis
Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai
(1)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad Sąjungos ribojamosios priemonės pažeidimas būtų laikomas nusikalstama veika, kai jis padaromas tyčia ir priklauso vienai iš 2 dalyje apibrėžtų kategorijų.
(2)Šioje direktyvoje Sąjungos ribojamosios priemonės pažeidimu laikoma:
(a)leidimas naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais į sąrašą įtrauktam asmeniui, subjektui ar įstaigai arba jų naudai, pažeidžiant Sąjungos ribojamąja priemone nustatytą draudimą;
(b)vengimas nepagrįstai nedelsiant įšaldyti į sąrašą įtrauktam asmeniui, subjektui ar įstaigai priklausančias, jų nuosavybėje esančias, jų valdomas ar kontroliuojamas lėšas ar ekonominius išteklius, taip pažeidžiant Sąjungos ribojamąja priemone nustatytą pareigą tai padaryti;
(c)sąlygų į sąrašą įtrauktiems fiziniams asmenims atvykti į valstybės narės teritoriją arba vykti tranzitu per valstybės narės teritoriją sudarymas, pažeidžiant Sąjungos ribojamąja priemone nustatytą draudimą;
(d)sandorių su trečiąja valstybe, trečiosios valstybės įstaigomis, trečiajai valstybei nuosavybės teise priklausančiais arba jos kontroliuojamais subjektais ir įstaigomis arba trečiosios valstybės įstaigomis, kurie draudžiami arba ribojami Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis, sudarymas;
(e)prekyba prekėmis ar paslaugomis, kurių importas, eksportas, pardavimas, pirkimas, perdavimas, tranzitas ar transportas yra draudžiamas arba ribojamas Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis, taip pat tarpininkavimo paslaugų ar kitų paslaugų, susijusių su tomis prekėmis ir paslaugomis, teikimas;
(f)finansinė veikla, kuri yra draudžiama arba ribojama Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis, pavyzdžiui, finansavimas ir finansinė parama, investicijų ir investicinių paslaugų teikimas, perleidžiamųjų vertybinių popierių ir pinigų rinkos priemonių išleidimas, indėlių priėmimas, specializuotų finansinių mokėjimų pranešimų paslaugų teikimas, prekyba banknotais, kredito reitingų paslaugų teikimas, kriptoturto ir piniginių teikimas;
(g)kitų paslaugų, kurios yra draudžiamos arba ribojamos Sąjungos ribojamosiomis priemonėmis, pavyzdžiui, teisinių konsultacijų paslaugų, patikimumo užtikrinimo paslaugų, viešųjų ryšių paslaugų, apskaitos, audito, buhalterijos ir konsultavimo mokesčių klausimais paslaugų, verslo ir valdymo konsultavimo, IT konsultavimo, viešųjų ryšių paslaugų, transliavimo, architektūros ir inžinerijos paslaugų, teikimas;
(h)Sąjungos ribojamųjų priemonių apėjimas:
i) nuslepiant į sąrašą įtraukto asmens, subjekto ar įstaigos nuosavybės teise priklausančias, turimas ar kontroliuojamas lėšas ar ekonominius išteklius, kurie turėtų būti įšaldyti pagal Sąjungos ribojamąją priemonę, pervedant tas lėšas ar ekonominius išteklius trečiajai šaliai;
ii) nuslepiant faktą, kad asmuo, subjektas ar įstaiga, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, yra galutinis lėšų ar ekonominių išteklių savininkas arba gavėjas, pateikiant neteisingą ar neišsamią informaciją;
iii) į sąrašą įtrauktam asmeniui, subjektui ar įstaigai nevykdant pareigos pagal Sąjungos ribojamąsias priemones pranešti apie valstybės narės jurisdikcijoje jiems priklausančius, jų nuosavybėje esančius, jų valdomus ar kontroliuojamus lėšas ar ekonominius išteklius;
iv) nevykdant pareigos pagal Sąjungos ribojamąsias priemones kompetentingoms administracinėms institucijoms nepagrįstai nedelsiant pateikti informaciją apie į sąrašą įtrauktiems asmenims, subjektams ar įstaigoms priklausančias, jų nuosavybėje esančias, jų valdomas ar kontroliuojamas užšaldytas lėšas ar ekonominius išteklius arba turimą informaciją apie valstybių narių teritorijoje esančias lėšas ir ekonominius išteklius, kurie nebuvo įšaldyti;
v) nebendradarbiaujant su kompetentingomis administracinėmis institucijomis tikrinant informaciją pagal iii ir iv papunkčius, kai jos pateikia pagrįstą prašymą;
(i)kompetentingų institucijų išduotų leidimų vykdyti veiklą, kuri, nesant tokio leidimo, yra draudžiama arba ribojama pagal Sąjungos ribojamąją priemonę, sąlygų pažeidimas arba nesilaikymas.
(3)2 dalies a–g punktuose nurodytas elgesys taip pat laikomas nusikalstama veika, jei ji padaryta dėl didelio aplaidumo.
(4)Nė viena 2 dalies nuostata neturi būti suprantama kaip nustatanti pareigas fiziniams asmenims, prieštaraujančias teisei neduoti parodymų prieš save ir tylėti, kaip nustatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir Direktyvoje (ES) 2016/343.
(5)Nė viena 2 dalies nuostata neturi būti suprantama kaip įpareigojanti teisės specialistus pranešti informaciją, kuri yra griežtai susijusi su teismo, administraciniu ar arbitražo procesu, gautą prieš teismo procesą, jo metu ar po jo, arba nustatant kliento teisinę padėtį. Tokiomis aplinkybėmis teisinė konsultacija saugoma laikantis profesinės paslapties principų, išskyrus atvejus, kai teisės specialistas dalyvauja pažeidžiant Sąjungos ribojamąsias priemones, teisinė konsultacija teikiama siekiant pažeisti Sąjungos ribojamąsias priemones arba teisės specialistas žino, kad klientas kreipiasi teisinės konsultacijos siekdamas pažeisti Sąjungos ribojamąsias priemones.
(6)1, 2 ir 3 dalys netaikomos:
- kasdienių prekių ir paslaugų, skirtų į sąrašą įtrauktų fizinių asmenų asmeniniam naudojimui, pvz., maisto ir sveikatos priežiūros produktų ir paslaugų, arba smulkių grynųjų pinigų tiekimui ir teikimui, kai jis akivaizdžiai apsiriboja tokių asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindinių žmonių poreikių tenkinimu,
- nepranešimui apie tokią veiklą;
- humanitarinei pagalbai, teikiamai asmenims, kuriems jos reikia.
4 straipsnis
Kurstymas, pagalba ir bendrininkavimas bei kėsinimasis
(1)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnyje nurodytų veikų kurstymą, pagalbą ir bendrininkavimą jas darant būtų baudžiama kaip už nusikalstamą veiką.
(2)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už kėsinimąsi įvykdyti bet kurią iš 3 straipsnio 2 dalies a–g punktuose, h punkto i ir ii papunkčiuose ir i punkte nurodytų nusikalstamų veikų būtų baudžiama kaip už nusikalstamą veiką.
5 straipsnis
Bausmės fiziniams asmenims
(1)Valstybės narės užtikrina, kad už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų skiriamos veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos bausmės.
(2)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnyje nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama skiriant maksimalią bausmę, kuria būtų numatytas laisvės atėmimas.
(3)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnio 2 dalies h punkto iii, iv ir v papunkčiuose nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama maksimalia ne trumpesne kaip vienų metų laisvės atėmimo bausme, kai jos susijusios su lėšomis ar ekonominiais ištekliais, kurių vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR. Valstybės narės užtikrina, kad 100 000 EUR ar didesnė riba taip pat galėtų būti pasiekta, kai kelias susijusias 3 straipsnio 2 dalies h punkto iii, iv ir v papunkčiuose nurodytas nusikalstamas veikas padaro tas pats nusikalstamą veiką padaręs asmuo.
(4)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad už 3 straipsnio 2 dalies a–g punktuose, h punkto i ir ii papunkčiuose ir i punkte nurodytas nusikalstamas veikas būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme, kurios maksimali trukmė yra bent penkeri metai, kai jos susijusios su lėšomis ar ekonominiais ištekliais, kurių vertė yra ne mažesnė kaip 100 000 EUR. Valstybės narės užtikrina, kad 100 000 EUR ar didesnė riba taip pat galėtų būti pasiekta, kai kelias susijusias 3 straipsnio 2 dalies a–g punktuose, h punkto i ir ii papunkčiuose ir i punkte nurodytas nusikalstamas veikas padaro tas pats nusikalstamą veiką padaręs asmuo.
(5)Valstybės narės taip pat imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad fiziniams asmenims, padariusiems 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, galėtų būti taikomos papildomos bausmės. Tos papildomos bausmės apima baudas.
6 straipsnis
Juridinių asmenų atsakomybė
(1)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti traukiami atsakomybėn už 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas, kurias jų naudai padarė asmuo, veikęs individualiai arba kaip tokio juridinio asmens struktūros narys ir užimantis to juridinio asmens struktūroje vadovaujančias pareigas, jeigu jis turėjo teisę:
(a)įgaliojimais atstovauti juridiniam asmeniui;
(b)įgaliojimu juridinio asmens vardu priimti sprendimus;
(c)įgaliojimais vykdyti juridinio asmens vidaus kontrolę.
(2)Valstybės narės taip pat imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti traukiami atsakomybėn, kai dėl šio straipsnio 1 dalyje nurodyto asmens vykdomos priežiūros ar kontrolės nebuvimo jam pavaldus asmuo galėjo įvykdyti bet kurią iš 3 ir 4 straipsnyje nurodytų nusikalstamų veikų to juridinio asmens naudai.
(3)Juridinių asmenų atsakomybė pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis nepašalina galimybės pradėti baudžiamąjį procesą prieš fizinius asmenis, padariusius, kursčiusius ar padėjusius padaryti 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas.
7 straipsnis
Sankcijos juridiniams asmenims
(1)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniam asmeniui, patrauktam atsakomybėn pagal 7 straipsnį, būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos sankcijos, kurios apima pagal baudžiamąją teisę arba kitu pagrindu skiriamas baudas, teisės į valstybės teikiamas išmokas arba pagalbą atėmimą, teisės gauti viešąjį finansavimą atėmimą, įskaitant konkurso procedūras, dotacijas ir koncesijas, ir gali apimti kitas sankcijas, pavyzdžiui:
(a)teisės verstis verslo veikla atėmimą;
(b)leidimų verstis veikla, kurią vykdant buvo padaryta nusikalstama veika, atėmimą;
(c)teisminės priežiūros paskyrimą;
(d)likvidavimą teismo sprendimu;
(e)įmonių, kuriomis buvo pasinaudota nusikalstamai veikai įvykdyti, uždarymą.
(2)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys, patraukti atsakomybėn pagal 7 straipsnį už 3 straipsnio 2 dalies h punkto iii–v papunkčiuose nurodytas nusikalstamas veikas, būtų baudžiami baudomis, kurių maksimali riba turėtų būti ne mažesnė kaip 1 proc. juridinio asmens visos pasaulinės apyvartos per finansinius metus, ėjusius prieš sprendimo skirti baudą priėmimo metus.
(3)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniai asmenys, patraukti atsakomybėn pagal 7 straipsnį už 3 straipsnio 2 dalies a–f punktuose, h punkto i ir ii papunkčiuose ir i punkte nurodytas nusikalstamas veikas, būtų baudžiami baudomis, kurių maksimali riba turėtų būti ne mažesnė kaip 5 proc. juridinio asmens visos pasaulinės apyvartos per finansinius metus, ėjusius prieš sprendimo skirti baudą priėmimo metus.
8 straipsnis
Atsakomybę sunkinančios aplinkybės
Jeigu toliau nurodytos aplinkybės dar nesudaro 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamos veikos požymių, valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad į toliau nurodytas aplinkybes galėtų būti atsižvelgta kaip į atsakomybę sunkinančias aplinkybes:
(a)nusikalstama veika padaryta nusikalstamos organizacijos, kaip apibrėžta Tarybos pamatiniame sprendime 2008/841/TVR 57 ;
(b)nusikalstamą veiką padarė profesionalus paslaugų teikėjas, pažeisdamas savo profesines pareigas;
(c)nusikalstamą veiką eidamas savo pareigas padarė valstybės pareigūnas;
(d)nusikalstamą veiką padarė kitas asmuo, vykdydamas viešąsias funkcijas.
9 straipsnis
Atsakomybę lengvinančios aplinkybės
Jei tai dar nėra privaloma pagal Sąjungos ribojamąsias priemones, valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų atžvilgiu lengvinančia aplinkybe būtų galima laikyti šias aplinkybes:
(a)nusikalstamą veiką padaręs asmuo pateikia kompetentingoms institucijoms informaciją, kurios jos kitu atveju nebūtų galėjusios gauti, ir padeda nustatyti kitus nusikalstamą veiką padariusius asmenis arba patraukti juos baudžiamojon atsakomybėn;
(b)nusikalstamą veiką padaręs asmuo pateikia kompetentingoms institucijoms informaciją, kurios jos kitu atveju nebūtų galėjusios gauti, ir padeda joms rasti įrodymų.
10 straipsnis
Įšaldymas ir konfiskavimas
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad lėšos ar ekonominiai ištekliai, kuriems taikomos Sąjungos ribojamosios priemonės, kurių atžvilgiu į sąrašą įtrauktas asmuo, subjektas ar įstaiga padaro 3 straipsnio 2 dalies h punkto i arba ii papunktyje nurodytą nusikalstamą veiką arba dalyvauja ją darant, Direktyvos (ES) [.../...] [Direktyvos dėl turto susigrąžinimo ir konfiskavimo] tikslais būtų laikomi pajamomis iš nusikaltimų.
11 straipsnis
Jurisdikcijos taisyklės
(1)Kiekviena valstybė narė imasi priemonių, būtinų jos jurisdikcijai dėl 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų nustatyti, kai:
(a)visa nusikalstama veika arba jos dalis buvo padaryta jos teritorijoje, įskaitant jos oro erdvę;
(b)nusikalstama veika buvo padaryta valstybės narės jurisdikcijai priklausančiame orlaivyje ar laive;
(c)nusikalstamą veiką padaręs asmuo yra jos pilietis arba nuolatinis gyventojas;
(d)nusikalstamą veiką padaręs asmuo yra vienas iš jos pareigūnų, vykdantis oficialias pareigas;
(e)nusikalstama veika padaryta jos teritorijoje įsteigto juridinio asmens naudai;
(f)nusikalstama veika padaryta juridinio asmens naudai, kai visas verslas arba jo dalis vykdoma jos teritorijoje.
(2)Jeigu 3 ir 4 straipsniuose nurodyta nusikalstama veika priklauso daugiau negu vienos valstybės narės jurisdikcijai, šios valstybės narės bendradarbiauja siekdamos nustatyti, kuri valstybė narė tirs baudžiamąją bylą. Prireikus, laikantis Tarybos pamatinio sprendimo 2009/948/TVR 58 12 straipsnio, byla perduodama Eurojustui.
(3)1 dalies c punkte nurodytais atvejais valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad jos jurisdikcijai nebūtų taikoma sąlyga, kad baudžiamasis persekiojimas gali būti pradėtas tik nukentėjusiajam pateikus pareiškimą nusikalstamos veikos padarymo vietoje arba valstybei, kurioje nusikalstama veika buvo padaryta, pareiškus kaltinimus.
12 straipsnis
Senaties terminai
(1)Valstybės narės imasi priemonių, būtinų senaties terminui numatyti, kad būtų galima atlikti 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų tyrimą, vykdyti jų baudžiamąjį persekiojimą, teismo procesą ir priimti teismo sprendimą per pakankamą laikotarpį po šių veikų padarymo, kad jas būtų galima veiksmingai užkardyti.
(2)Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų, už kurias baudžiama skiriant maksimalią ne trumpesnę kaip penkerių metų laisvės atėmimo bausmę, atveju būtų galima vykdyti tyrimą, baudžiamąjį persekiojimą ir teismo procesą bei priimti teismo sprendimą per bent penkerių metų laikotarpį po nusikalstamos veikos įvykdymo.
(3)Nukrypstant nuo 2 dalies, valstybės narės gali nustatyti trumpesnį nei penkeri metai, bet ne trumpesnį nei treji metai, senaties terminą, su sąlyga, kad šis terminas galėtų būti nutrauktas arba sustabdytas konkrečių veiksmų atveju.
(4)Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad būtų sudarytos sąlygos įvykdyti:
(a)ilgesnę nei vienerių metų laisvės atėmimo bausmę arba
(b)laisvės atėmimo bausmę nusikalstamos veikos, už kurią baudžiama skiriant maksimalią ne trumpesnę kaip ketverių metų laisvės atėmimo bausmę, atveju,
paskirtą priėmus galutinį apkaltinamąjį nuosprendį už vieną iš 3 ir 4 straipsniuose nurodytų nusikalstamų veikų bent per penkerius metus nuo galutinio apkaltinamojo nuosprendžio datos. Į tą laikotarpį galima įtraukti senaties termino pratęsimus dėl nutraukimo arba sustabdymo.
13 straipsnis
Koordinavimas ir bendradarbiavimas tarp kompetentingų valstybės narės institucijų
Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad nustatytų tinkamus koordinavimo ir bendradarbiavimo mechanizmus strateginiu ir veiklos lygmeniu tarp visų savo kompetentingų administracinių, teisėsaugos ir teisminių institucijų.
Tokiais mechanizmais turėtų būti siekiama bent toliau išvardytų tikslų:
(a)užtikrinti bendrus prioritetus ir baudžiamosios ir administracinės justicijos tarpusavio santykio supratimą;
(b)keistis informacija strateginiais ir veiklos tikslais;
(c)konsultuotis atliekant atskirus tyrimus;
(d)keistis geriausios patirties pavyzdžiais;
(e)teikti pagalbą specialistų tinklams, sprendžiantiems klausimus, susijusius su nusikalstamų veikų, susijusių su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimais, tyrimu ir baudžiamuoju persekiojimu.
14 straipsnis
Pranešimas apie nusikalstamas veikas ir asmenų, kurie praneša apie nusikalstamas veikas, susijusias su Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimu, arba padeda atlikti tyrimą, apsauga
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad pagal Direktyvą (ES) 2019/1937 59 suteikiama apsauga būtų taikoma asmenims, pranešantiems apie šios direktyvos 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas.
15 straipsnis
Tyrimo priemonės
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad tiriant 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas ar vykdant baudžiamąjį persekiojimą už jas taip pat būtų galima naudotis veiksmingomis tyrimo priemonėmis, pavyzdžiui, tomis, kurios naudojamos organizuoto nusikalstamumo ar kitų sunkių nusikaltimų atvejais.
16 straipsnis
Valstybių narių institucijų, Komisijos, Europolo, Eurojusto ir Europos prokuratūros bendradarbiavimas
(1)Nedarant poveikio tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir savitarpio teisinės pagalbos baudžiamosiose bylose taisyklėms, valstybių narių institucijos, Europolas, Eurojustas, Europos prokuratūra ir Komisija pagal savo atitinkamą kompetenciją bendradarbiauja tarpusavyje kovodami su 3 ir 4 straipsniuose nurodytomis nusikalstamomis veikomis. Tuo tikslu Komisija ir atitinkamais atvejais Europolas bei Eurojustas teikia techninę ir veiklai skirtą pagalbą, kad kompetentingoms institucijoms būtų lengviau koordinuoti tyrimus ir baudžiamąjį persekiojimą.
(2)Valstybių narių kompetentingos institucijos su Komisija ir kitomis kompetentingomis institucijomis taip pat reguliariai dalijasi informacija praktiniais klausimais, visų pirma apie apėjimo modelius, pvz., struktūras, kuriomis siekiama nuslėpti tikruosius savininkus ir turto kontrolę.
17 straipsnis
Direktyvos (ES) 2018/1673 pakeitimai
Direktyvos (ES) 2018/1673 2 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu:
„w) Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimai“.
18 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
(1)Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip [Leidinių biuro prašoma įrašyti datą – šeši mėnesiai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos]. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
(2)Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
19 straipsnis
Vertinimas ir ataskaitų teikimas
(1)Komisija ne vėliau kaip [Leidinių biuro prašoma įrašyti datą – dveji metai po šios direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę galutinio termino] pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinama, kokiu mastu valstybės narės ėmėsi priemonių, būtinų, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Valstybės narės teikia Komisijai informaciją, būtiną tai ataskaitai parengti.
(2)Nedarant poveikio pareigoms teikti informaciją, nustatytoms kituose Sąjungos teisės aktuose, valstybės narės kasmet pateikia Komisijai šiuos statistinius duomenis apie 3 ir 4 straipsniuose nurodytas nusikalstamas veikas:
(a)inicijuotų baudžiamųjų procesų skaičių, nutrauktų procesų skaičių, procesų, kurių metu buvo išteisinta, skaičių, procesų, kurių metu priimtas apkaltinamasis nuosprendis, skaičių ir vykstančių procesų skaičių;
(b)sankcijų, taikomų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimus, rūšis ir dydžius.
(3)Valstybės narės 2 dalyje nurodytus statistinius duomenis Komisijai pateikia naudodamos specialias ataskaitų teikimo priemones, kurias Komisija sukūrė ataskaitoms apie ribojamąsias priemones teikti.
(4)Komisija ne vėliau kaip [Leidinių biuro prašoma įrašyti datą – penkeri metai po šios direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę galutinio termino] įvertina šios direktyvos poveikį ir pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Valstybės narės teikia Komisijai informaciją, reikalingą tai ataskaitai parengti.
20 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
21 straipsnis
Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkė Pirmininkas