KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA Ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl ES antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo pridedamas prie EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės aktų nuostatų pažeidimo, atlyginimo /* SWD/2013/0204 final */
KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS
DOKUMENTAS POVEIKIO VERTINIMO SANTRAUKA
Ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl ES antimonopolinių
taisyklių pažeidimo, atlyginimo pridedamas prie EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS
DIREKTYVOS dėl tam tikrų
taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę
nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių
narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės aktų
nuostatų pažeidimo, atlyginimo
1. Įžanga 1. ES
teisė į žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių
pažeidimo, atlyginimą. Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo (SESV) 101 ir 102 straipsniais draudžiami
antikonkurenciniai susitarimai ir piktnaudžiavimas dominuojančia
padėtimi. Europos Komisija ir nacionalinės konkurencijos institucijos
(NKI) yra atsakingos už šių draudimų vykdymo užtikrinimą (viešąjį
vykdymo užtikrinimą). Sutarties nuostatomis taip pat numatytos
asmenų teisės ir pareigos, kurių vykdymą turi užtikrinti
nacionaliniai teismai (privatusis vykdymo užtikrinimas). Viena iš
šių teisių yra teisė reikalauti kompensacijos už bet kokią
žalą, patirtą dėl ES konkurencijos taisyklių pažeidimo. Nuo
2001 m. Teisingumo Teismas ne kartą pabrėžė, kad pagal ES
teisės aktus reikalauti kompensacijos už tokią žalą turi
galėti kiekvienas asmuo (Sprendimas Courage, C-453/99 ir Sprendimas
Manfredi, C-295 – 298/04). Praėjus daugiau kaip 10 metų,
dauguma nukentėjusiųjų dėl konkurencijos teisės
aktų pažeidimo vis dar negali nei individualiai, nei kolektyviai
veiksmingai naudotis šia ES teise į kompensaciją. Iš esmės
taip yra dėl to, kad trūksta reikiamų nacionalinių
taisyklių, kuriomis būtų reglamentuojami ieškiniai dėl
žalos atlyginimo. Be to, net kai taisyklių yra, jos įvairiose
valstybėse narėse tokios skirtingos, kad susidaro nevienodos
sąlygos ir pažeidėjams, ir nukentėjusiesiems nuo
neteisėtų veiksmų. 2. Viešasis ir privatusis
vykdymo užtikrinimas Naujausia nacionalinių ir ES teismų
praktika taip pat parodė, kad ES teisė į kompensaciją
kartais gali būti nesuderinama su Komisijos ir NKI viešojo ES
konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimo veiksmingumu. Taip būna,
kai nukentėjusysis dėl konkurencijos teisės pažeidimo siekia
gauti informacijos, kurią konkurencijos institucija gavo pažeidėjui
savanoriškai bendradarbiaujant pagal baudų neskyrimo programą (žr. 11
dalį). Pagal 2011 m. birželio mėn. Teisingumo Teismo
priimtą sprendimą (Sprendimas Pfleiderer, C-360/09), jei šiuo
klausimu nėra ES taisyklių, potencialūs prašymų atleisti
nuo baudų arba jas sumažinti teikėjai nežino, ar informacija,
kurią jie suteiks konkurencijos institucijai, bus atskleista
nukentėjusiajam dėl konkurencijos teisės aktų pažeidimo.
Dėl to jų padėtis, kalbant apie potencialius ieškinius dėl
žalos atlyginimo, gali tapti blogesnė, palyginti su įmonėmis,
kurios su konkurencijos institucija nebendradarbiavo. Taigi teisinis neaiškumas
gali pakenkti ES arba nacionalinių baudų neskyrimo programų
veiksmingumui, taip pat ir viešojo vykdymo užtikrinimo priemonėms,
skirtoms kovai su slaptais karteliais. 3. Iniciatyvos tikslai
Šios žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo,
atlyginimo iniciatyvos du pagrindiniai tikslai: i) užtikrinti realią galimybę
naudotis ES teise į kompensaciją; taip pat ii) reglamentuoti kai kuriuos esminius ES
konkurencijos teisės aktų viešojo ir privačiojo vykdymo
užtikrinimo sąveikos aspektus, siekiant rasti Komisijos bei NKI
teisės aktų vykdymo užtikrinimo ir nacionalinių teismų
nagrinėjamų teisinių ieškinių pusiausvyrą, taigi
pasiekti, kad būtų užtikrintas veiksmingas visų ES
konkurencijos taisyklių vykdymas. 2. Spręstinos problemos 2.1. Galimybės veiksmingai
naudotis ES teise į kompensaciją užtikrinimas 4. Kliūčių
veiksmingai gauti kompensaciją šalinimas Daugelis
nukentėjusiųjų dėl ES konkurencijos teisės aktų
pažeidimo kompensacijų vis dar negauna. Be numanomos informuotumo stokos,
netgi žalos atlyginimo siekiantys nukentėjusieji susiduria su labai
nepalankia rizikos ir atlygio pusiausvyra dėl procedūrinių
kliūčių ir ieškinio pateikimo išlaidų. Tai silpnina ES
konkurencijos taisyklių veikimą ir yra sunkiai suderinama su
pagrindine teise į veiksmingą teisminę apsaugą pagal ES
pagrindinių teisių chartiją. 2005 m. žaliojoje knygoje
„Ieškiniai dėl žalos, patirtos pažeidus EB antimonopolines taisykles“, Komisija
apibūdino pagrindines veiksmingo žalos kompensavimo kliūtis.
2008 m. ji priėmė baltąją knygą dėl
žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo,
atlyginimo ir pateikė nemažai konkrečių pasiūlymų,
kaip tas kliūtis pašalinti ir užtikrinti veiksmingą privatųjį
ES konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimą valstybėse
narėse. 5. Viešosios
konsultacijos Per viešąsias konsultacijas dėl
baltosios knygos ir per dvejas vėlesnes viešąsias konsultacijas
pilietinė visuomenė ir suinteresuotosios institucijos, t. y. Europos
Parlamentas ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas,
pritarė pateiktiems pasiūlymams. Be to, Europos Parlamentas
aiškiai paragino priimti ES teisės aktus dėl ieškinių dėl
žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo,
atlyginimo. 6. Suinteresuotųjų
šalių pastabos Minėtose viešosiose konsultacijose
suinteresuotosios šalys pritarė Komisijos atliktai daugelio
pagrindinių kliūčių, trukdančių veiksmingiau
atlyginti žalą, analizei: ·
Potencialūs ieškovai nurodė
konkrečius sunkumus, su kuriais jie susiduria siekdami gauti
įrodymų, reikalingų patirtai žalai įrodyti.
Nagrinėjant ieškinius dėl žalos, patirtos dėl
antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo dėl jų
pobūdžio dažnai reikia atlikti itin išsamią ir brangią
faktinę bei ekonominę analizę. Ieškovai patiria
konkrečių sunkumų, susijusių su galimybe gauti esminių
įrodymų, nes juos atsakovai dažnai laiko paslaptyje.
Suinteresuotosios šalys taip pat nurodė, kad nėra aiškių
taisyklių dėl išlaidų perkėlimo argumento kaip gynybos
priemonės, t. y. ar atsakovui turėtų būti
leidžiama įrodyti, kad tiesioginis pirkėjas perkėlė
dėl kartelio padidėjusią kainą savo klientams toliau
platinimo grandinėje. Be kitų klausimų, galinčių
turėti neigiamą įtaką ieškinio sėkmei, svarbūs ir
senaties terminai, pvz., kai pagal juos nenumatoma pakankamai laiko
ieškiniui pateikti aptikus pažeidimą. Ieškinio išlaidos gali gerokai
padidėti, kai šalys turi įrodyti pažeidimą, nors jį jau
aptiko NKI, jei nėra vienodų taisyklių dėl tokių
sprendimų dėl pažeidimo įrodomosios galios. Be to, patirtos žalos
dydžio nustatymas dažnai būna sudėtingas, brangus ir tai pernelyg
apsunkina galimybę pateikti ieškinį. ·
Vartotojai ir MVĮ
nukenčia dėl to, kad nėra efektyvių kolektyvinio
teisės gynimo mechanizmų, kurie daugeliui nukentėjusių
vartotojų arba įmonių suteiktų galimybę teikti
ieškinius bendrai ir dalytis ieškinio išlaidomis bei prievolėmis. ·
Verslo asociacijos
pritarė Komisijos tikslams, bet bendrai perspėjo dėl per didelio
bylų skaičiaus, kaip matyti iš kitų jurisdikcijų, pavojaus,
ir pabrėžė, kad reikalingos apsaugos nuo piktnaudžiavimo
nepagrįstu bylinėjimusi priemonės, ypač kai pateikiami
kolektyviniai ieškiniai. 7. Nevienodos sąlygos
vidaus rinkoje Be konkrečių kliūčių,
trukdančių veiksmingai naudotis ES teise į kompensaciją,
yra labai daug nacionalinių taisyklių, kuriomis reglamentuojami ieškiniai
dėl žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių
pažeidimo, atlyginimo skirtumų. Pastaraisiais metais šių
skirtumų dar padaugėjo: dėl jų visos šalys patiria
teisinį netikrumą, taip pat trukdoma veiksmingai užtikrinti
privatųjį konkurencijos taisyklių vykdymą, ypač
tarpvalstybinėse bylose. Todėl atsiranda reikšmingų vidaus
rinkos konkurencijos iškraipymų, nes nukentėjusiųjų
galimybė gauti atlygį ir tikimybė, kad pažeidėjams teks
atsakyti, skiriasi – tai priklauso nuo to, kur subjektai yra
įsisteigę ir kur teikiami ieškiniai. Tokią padėtį
geriausiai atspindi ieškinių dėl žalos, patirtos dėl
antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo susitelkimas trijose
ES jurisdikcijose – JK, Vokietijoje ir Nyderlanduose. Todėl galima
spręsti, kad ieškovų manymu šiose šalyse taikomos taisyklės yra
tinkamesnės tikslui pasiekti. Taigi matyti, kad kitose valstybėse
narėse nukentėjusiesiems dėl konkurencijos teisės aktų
pažeidimų veiksmingai naudotis ES teise į kompensaciją yra
sunkiau. Dėl nevienodo ES teisės į kompensaciją užtikrinimo
kai kurios SESV 101 arba 102 straipsnį pažeidusios įmonės gali
įgyti konkurencinį pranašumą, o valstybėse narėse,
kuriose teisė į kompensaciją užtikrinama veiksmingiau, gali būti
mažiau paskatų naudotis įsisteigimo teise ir prekių tiekimo arba
paslaugų teikimo laisvėmis. 8. Tikėtinos išlaidos
dėl dabartinės padėties Manoma, kad išlaidos dėl
tokio neveiksmingo privačiojo konkurencijos teisės aktų vykdymo
užtikrinimo sudaro beveik 23 milijardų EUR, arba 0,18 proc. 2012 m.
ES BVP – tiek kompensacijų visoje ES kasmet negauna nukentėjusieji.
Išsprendus šią problemą išlaidos, susijusios su antimonopolinių
taisyklių pažeidimu, tektų ne nukentėjusiesiems, o
pažeidėjams ir padaugėtų galimybių aptikti konkurencijos
iškraipymus. Užtikrinus veiksmingą SESV 101 ir 102 straipsnių
vykdymą, padidėjusi atsakomybės dėl neteisėtų
veiksmų tikimybė atgrasytų nuo antikonkurencinio elgesio
(padidėjęs atgrasomasis poveikis), todėl tai būtų
naudinga vartotojų gerovei. 2.2. Viešojo ir privačiojo ES
konkurencijos teisės aktų vykdymo užtikrinimo tarpusavio sąveika 9. Sąvokų
apibrėžtys. Viešąjį ES konkurencijos
teisės aktų vykdymą užtikrina Komisija ir NKI,
įgaliotos nustatyti ES konkurencijos taisyklių pažeidimus, taikyti
sankcijas bei užkirsti kelią šių taisyklių pažeidimams.
Viešąjį vykdymą taip pat užtikrina teismai, peržiūrintys
konkurencijos institucijų priimtus sprendimus. Privatusis vykdymo
užtikrinimas – tai tų pačių taisyklių vykdymo
užtikrinimas teikiant ieškinius nacionaliniams teismams. Jei nėra
susijusių ES teisės aktų, privatųjį vykdymo
užtikrinimą reglamentuoja beveik vien tik nacionalinė civilinė
teisė. Privatųjį konkurencijos teisės aktų vykdymo
užtikrinimą galima iš esmės suskirstyti į tris bylų
rūšis: i) kompensacija už žalą, patirtą
dėl ES konkurencijos teisės aktų pažeidimo (ieškiniai dėl
žalos atlyginimo), ii) reikalavimai nutraukti ES konkurencijos
teisės aktus pažeidžiantį elgesį (teismo įpareigojimas
nepažeisti ieškovo teisių); taip pat iii) sutarčių nuostatų,
kuriomis pažeidžiamos ES konkurencijos taisyklės, paskelbimas
negaliojančiomis. 10. Viešojo ir
privačiojo vykdymo užtikrinimo tarpusavio papildomumas ir sąveika
Viešasis ir privatusis ES konkurencijos teisės aktų vykdymo
užtikrinimas taikomi kaip viena kitą papildančios priemonės SESV
101 ir 102 straipsniams veiksmingai taikyti. Privatus ieškinys gali būti
pateikiamas teismui konkurencijos institucijai prieš tai nepriėmus
sprendimo (savarankiški ieškiniai). Tačiau ieškiniai dėl žalos
atlyginimo dažniausiai pateikiami konkurencijos institucijai aptikus ES
konkurencijos taisyklių pažeidimą (tolesni ieškiniai). Taip
atsirandanti viešojo ir privačiojo vykdymo užtikrinimo sąveika yra
susijusi su šiais pagrindiniais aspektais: i) galimybe naudotis konkurencijos
institucijų turima informacija, ii) sprendimų dėl pažeidimų
privalomuoju poveikiu, taip pat iii) ieškinių
dėl žalos atlyginimo senaties terminais. 11. Pagrindinis klausimas –
baudų neskyrimo procedūros dokumentai Siekdamos aptikti ir
nubausti slaptus kartelius, konkurencijos institucijos gali pasiūlyti
pažeidėjams neskirti baudų arba ją sumažinti mainais už
bendradarbiavimą. Baudų neskyrimo programos – labai veiksmingos
priemonės, kurias gali taikyti viešojo vykdymo užtikrintojai.
Nukentėjusiesiems dėl to paties pažeidimo gali prireikti
pažeidėjų institucijai savanoriškai suteiktos informacijos, kad
galėtų ja pasinaudoti kaip įrodymu ir gauti kompensaciją.
Neseniai nagrinėtoje Pfleiderer byloje šalys, norėjusios
pateikti kartelio dalyviams ieškinius dėl žalos atlyginimo, paprašė
leisti susipažinti su Vokietijos konkurencijos institucijos turimu baudų
neskyrimo dokumentų rinkiniu. Vokietijos nacionalinis teismas
paklausė Teisingumo Teismo, ar su baudų neskyrimu susijusios
informacijos atskleidimas neprieštarauja ES teisei. 2011 m. priimtame
sprendime Teisingumo Teismas nurodė, kad, jei šiam klausimui spręsti
skirto ES teisės akto nėra, nacionalinis teismas, vadovaudamasis
nacionaline teise, kiekvienu atveju turi nustatyti sąlygas, kuriomis
nukentėjusiesiems dėl konkurencijos teisės aktų pažeidimo
gali būti leidžiama arba neleidžiama susipažinti su informacija, susijusia
su baudų neskyrimu. Priėmus šį sprendimą tapo neaišku,
kokių kategorijų dokumentus galima atskleisti. Toks neaiškumas ne tik
kenkia ieškinių dėl žalos atlyginimo šalims, bet ir gali atgrasyti
kartelių dalyvius nuo bendradarbiavimo su Komisija ir NKI pagal baudų
neskyrimo programas ir neigiamai paveikti kovą su karteliais, daugiausia
priklausančią nuo prašymų neskirti baudų. Jei
taisyklių dėl kartelinių susitarimų vykdymas užtikrinamas prasčiau,
sumenkėja atgrasomasis viešojo konkurencijos teisės aktų vykdymo
užtikrinimo poveikis. 12. Su panašiomis problemomis
susiduriama susitarimo atvejais, kai šalys prisipažįsta
dalyvavusios kartelyje mainais už procedūros supaprastinimą ir baudos
sumažinimą. Netikrumas dėl konkurencijos institucijos turimų
dokumentų atskleidimo tokiuose procesuose gali atgrasyti bendroves nuo
bendradarbiavimo su konkurencijos institucijomis pagal susitarimo
procedūrą. Pagaliau konkurencijos institucijos turimų dokumentų
atskleidimas vykstant tyrimui gali kelti pavojų tokiems tyrimams, taigi ir
konkurencijos institucijų galimybėms skirti sankcijas už ES
konkurencijos teisės aktų pažeidimus. 3. Alternatyvos 13. Alternatyvų
nustatymas Siekiant išspręsti anksčiau aprašytas
problemas, skatinti nukentėjusiuosius dėl SESV 101 ir 102
straipsnių pažeidimų veiksmingai naudotis teise į
kompensaciją, taip pat siekiant užtikrinti geriausią viešojo ir
privačiojo vykdymo pusiausvyrą, apsvarstytos keturios politikos
vykdymo galimybės. Šios alternatyvos pasirinktos remiantis vertinimu,
skirtu baltajai knygai, ir apibendrintos šios poveikio vertinimo ataskaitos
priede. Priemonės, kurioms buvo nepritarta jau baltojoje knygoje
dėl neproporcingo išlaidų ir naudos santykio, pakartotinai nebuvo
svarstomos. Du tokių alternatyvų, kurių atsisakyta,
pavyzdžiai galėtų būti daugkartinis (baudžiamojo pobūdžio)
žalos atlyginimas ir visa apimanti įrodymų rinkimo ikiteisminiu
laikotarpiu sistema. Be to, į visas ES veiksmų alternatyvas (2, 3
ir 4) įtraukta neprivaloma teisinė sistema dėl žalos, patirtos
dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo, dydžio nustatymo.
Šioms neprivalomoms rekomendacijoms, skirtoms vienam iš
sudėtingiausių ir brangiausių klausimų visoms bylų
dėl žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių
pažeidimo, atlyginimo šalims, suinteresuotosios šalys pritarė beveik
vienbalsiai ir per viešąsias konsultacijas dėl baltosios knygos, ir
per vėlesnes viešąsias konsultacijas po tokių rekomendacijų
projekto paskelbimo 2011 m. 14. 1 alternatyva. ES
nesiima veiksmų (bazinis lygmuo) Ataskaitoje pateiktoje
pirmojoje alternatyvoje numatomas bazinio lygmens scenarijus, pagal kurį
veiksmų ES lygmeniu nesiimama. Vertinant pirmąją
alternatyvą buvo tiriama status quo ir tikėtina
įvykių eiga ES nesiimant veiksmų (perspektyvinė
analizė). 15. 2
alternatyva. Baltąja knyga pagrįstas privalomasis teisės aktas
(įskaitant konkrečią kolektyvinio teisės gynimo
sistemą). Antrojoje alternatyvoje numatoma teisiškai privaloma
priemonė, apimanti Komisijos baltojoje knygoje nurodytas priemones,
įskaitant konkurencijai skirtą kolektyvinio teisės gynimo
sistemą, kuri suteiktų vartotojams ir MVĮ galimybę teikti
bendrus ieškinius. Tokia priemonė apimtų: tam tikrų
kategorijų įrodymų proporcingo atskleidimo taisykles;
ribotą subjektų, kuriems neskirtos baudos, atsakomybę; NKI
galutinių sprendimų dėl pažeidimų privalomąjį
pobūdį; pažeidėjo, nurodžiusio, kad žalos atlyginimo siekiantis
ieškovas perkėlė neteisėtą antkainį savo paties
klientams, išlaidų perkėlimo argumentą kaip gynybos
priemonę; palengvinimą tokiam netiesioginiam pirkėjui
įrodyti antkainio perkėlimo mastą; konkretų ieškinių
dėl žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių
pažeidimo, atlyginimo senaties terminą. 16. 3 alternatyva. Viešojo
ir privačiojo vykdymo užtikrinimo sąveikos reguliavimas
Trečiąją alternatyvą sudaro privalomoji priemonė,
apimanti iš dalies peržiūrėtas baltojoje knygoje nurodytas
alternatyvas siekiant dviem būdais atsižvelgti į naujausius
įvykius ES ir nacionaliniu lygmeniu, t. y. nurodant atskirą horizontalųjį
ES požiūrį į kolektyvinį teisės gynimą, užuot
reguliavus konkretaus sektoriaus mechanizmą, ir numatant galimybės
gauti įrodymus apribojimus siekiant išsaugoti viešojo vykdymo
užtikrinimo priemonių veiksmingumą. Šiems dviem bendrojo
pobūdžio pakeitimams bendra tai, kad jie tam tikru mastu riboja 2
alternatyva skatinamo veiksmingo kompensavimo naudą siekiant
papildomų tikslų, t. y. horizontaliojo požiūrio į
kolektyvinį teisės gynimą, pasiūlyto kai kurių suinteresuotųjų
šalių ir Europos Parlamento, ir visų pirma geresnės viešojo
vykdymo užtikrinimo apsaugos pagal Teisingumo Teismo sprendimą. Taigi
ši alternatyva specialiai parengta siekiant įvertinti, ar
sumažėjusį kompensacijos veiksmingumą kompensuoja sumažėjusios
bylinėjimosi išlaidos ir (arba) optimali viešojo ir privačiojo ES
konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimo pusiausvyra. Kalbant
konkrečiau, 3 alternatyva nuo 2 alternatyvos skiriasi šiais atžvilgiais: ·
viešojo vykdymo užtikrinimo apsaugos
priemonių atžvilgiu pagal 2 alternatyvą nuo
atskleidimo nagrinėjant ieškinius dėl žalos atlyginimo apsaugomi tik
įmonių pareiškimai pagal baudų neskyrimo programą. Pagal 3
alternatyvą nuo atskleidimo apsaugomi susitarimo pareiškimai, taip pat
apribojamas informacijos atskleidimas konkurencijos institucijoms atliekant
tyrimus. Numatyta viešojo vykdymo užtikrinimo priemonių apsauga
nesukeltų nukentėjusiesiems dėl konkurencijos teisės
pažeidimų pernelyg didelių sunkumų gauti kompensaciją už
patirtą žalą, nes tokios apsaugos apimtis yra ribota. Todėl ši
apsauga atitinka veiksmingas gynimo teisme priemones, numatytas ES
pagrindinių teisių chartijoje; ·
nustatant žalos, patirtos dėl
antimonopolinių taisyklių pažeidimo, dydį 3 alternatyvoje, priešingai nei 2 alternatyvoje, numatoma
nuginčijamoji prezumpcija, susijusi su antkainių žalos egzistavimo
prielaidą kartelių bylose. Ši prielaida pagrįsta išorės
tyrimu nustatytais faktais, iš kurių matyti, kad 93 proc. tirtų
kartelių daro žalą. Priemonę siūloma taikyti siekiant
sumažinti neigiamą poveikį dėl labiau ribotos ieškovų
galimybės gauti kai kurių rūšių įrodymus, nors jie vis
dėlto buvo naudingi įrodant kartelio padarytą žalą.
Dėl tos pačios priežasties 3 alternatyvoje numatyta taisyklė,
kad ieškovo teisė gauti žalos atlyginimą negali tapti praktiškai
neįgyvendinama arba įgyvendinama pernelyg sunkiai dėl
reikalaujamų įrodymų. Šiuo atžvilgiu šioje alternatyvoje
siūloma, kad valstybės narės turėtų leisti
teisėjui įvertinti žalos dydį; ·
kalbant apie kolektyvinį teisės
gynimą, 3 alternatyvoje specialių priemonių, skirtų
konkurencijai, nėra. Pripažįstant ES konkurencijos teisės
aktų vykdymo užtikrinimo specifiką ir galimybę nustatyti
konkrečias taisykles, ši alternatyva pagrįsta atskiru, tačiau horizontaliuoju
požiūriu į kolektyvinį teisės gynimą per
iniciatyvas, kurioms būdingas platesnis mastas. ·
Pagaliau siekiant iš dalies kompensuoti
konkrečių kolektyvinio teisės gynimo mechanizmų
nebuvimą ir palengvinti šalių galimybes naudotis kitomis ekonomiškai
efektyvesnėmis procesinėmis priemonėmis, 3 alternatyvoje
numatytos ginčų sprendimo tarpusavio susitarimu
priemonės. Šiomis priemonėmis būtų pašalinti veiksniai,
kurie stabdo neteisminius susitarimus dėl žalos, padarytos pažeidus ES
konkurencijos teisės aktus, kompensavimo. 17. 4 alternatyva.
Neprivalomoji ES iniciatyva. Ketvirtąją politikos vykdymo
alternatyvą (4 alternatyvą) sudaro neprivalomoji priemonė, kuria
valstybėms narėms rekomenduojama įgyvendinti 3 alternatyvoje
siūlomas priemones. 4. Politikos vykdymo
alternatyva, kuriai teikiama pirmenybė 18. Keturių politikos vykdymo
alternatyvų poveikis buvo įvertintas remiantis toliau nurodyta nauda
ir išlaidomis. –
Politikos vykdymo alternatyva yra
priimtinesnė, jei: (1)
užtikrinama, kad bus sumokėta visa
kompensacija už visą patirtą žalą; (2)
veiksmingiau apsaugomas viešasis vykdymo
užtikrinimas ir teikiant ieškinius dėl žalos atlyginimo pasiekiama
pusiausvyra veiksmingai vykdant SESV 101 ir 102 straipsnius; (3)
didinamas informuotumas apie konkurencijos
taisykles ir gerinamas jų vykdymo užtikrinimas, atgrasomasis poveikis ir
teisinis tikrumas; (4)
sudaromos geresnės sąlygos kreiptis
į teismą; (5)
veiksmingiau išnaudojama teisminė sistema,
pavyzdžiui, vengiant piktnaudžiavimo bylinėjimusi ir nepagrįstų
ieškinių; (6)
prisidedama prie vienodesnių sąlygų
Europoje ir vartotojams, ir įmonėms; (7)
daroma teigiama įtaka vartotojų gerovei
ir MVĮ; taip pat (8)
skatinamas ekonomikos augimas ir naujovių
diegimas. –
Vertinant išlaidas, ataskaitoje nagrinėjamas
poveikis: (1)
bylinėjimosi išlaidoms; (2)
administracinei naštai; (3)
išlaidoms, jei padaroma klaidų (t. y.
numatant, kad nacionaliniai teismai gali priimti klaidingą
sprendimą); taip pat (4)
išlaidoms, susijusioms su siūlomos
priemonės įgyvendinimu nacionalinėje teisinėje sistemoje. 19. Įvertinus keturių
politikos vykdymo alternatyvų išlaidas ir naudą, ataskaitoje daroma
išvada, kad 3 politikos vykdymo alternatyva yra veiksmingiausia siekiant
nustatytų tikslų mažiausiomis išlaidomis. Toliau pateikiama
supaprastinta vertinimo rezultatų apžvalga ir ataskaitoje paaiškintos
pagrindinės išvados. Lentelė (poveikio vertinimo
ataskaita).1–4 politikos vykdymo alternatyvų poveikio apžvalga Gauta nauda / spręsta problema || Poveikis, palyginti su baziniu lygmeniu (nuo 0 iki +++) 1 alternatyva || 2 alternatyva || 3 alternatyva || 4 alternatyva 1. Visa kompensacija || 0 || + + + || + + || 0 / + 2. Veiksmingo viešojo vykdymo užtikrinimo apsauga || 0 || + + || + + + || 0 / + 3. Didinamas informuotumas, gerinamas atgrasomasis poveikis ir teisinis tikrumas || 0 || + + + || + + + || 0 / + 4. Galimybės kreiptis į teismus || 0 || + + + || + + + || 0 / + 5. Veiksmingesnis teisminės sistemos naudojimas || 0 || + + + || + + || 0 / + 6. Vienodesnės sąlygos || 0 || + + + || + + + || 0 / + 7. Teigiamas poveikis MVĮ ir vartotojams || 0 || + + + || + + || 0 / + 8. Skatinamas ekonomikos augimas ir naujovių diegimas. || 0 || + + || + + || 0 Išlaidos || Poveikis, palyginti su baziniu lygmeniu (nuo 0 iki - - -) 1 alternatyva || 2 alternatyva || 3 alternatyva || 4 alternatyva 1. Bylinėjimosi išlaidos || 0 || - - || - || 0 / — - 2. Administracinė našta || 0 || - - || - || 0 / - 3. Išlaidos, jei padaroma klaidų || 0 || - || 0 / - || 0 / - 4. Įgyvendinimo išlaidos || 0 || - - || - || 0 / - 20. Pirmenybė teikiama
privalomiems ES veiksmams. Pirmenybė suteikta alternatyvai, kuria
numatyti ES veiksmai. Ši alternatyva pasirinkta, nes –
kalbant apie geriausios viešojo ir privačiojo
ES konkurencijos teisės aktų vykdymo sąveikos užtikrinimą,
vis dažniau sutariama, kad ji geriau užtikrinama ES lygmeniu, visų pirma
dėl glaudžių Komisijos ir nacionalinių konkurencijos
institucijų ryšių; –
kalbant apie procesinių sąlygų,
kuriomis nukentėjusieji dėl ES konkurencijos teisės aktų
pažeidimo gali gauti kompensaciją, gerinimą, daugiau kaip dešimties
metų patirtis rodo, kad jei ES teisės aktų nėra, susijusios
teisėkūros iniciatyvos imasi tik labai nedaug valstybių
narių; kai tokios iniciatyvos imamasi, ji aprėpia tik kai kurias
Komisijos žaliojoje ir baltojoje knygose nustatytas kliūtis ir
valstybių narių teisinėse sistemose atsiranda dar daugiau
skirtumų. 21. Jei ES nesiims veiksmų,
nacionalinių teisės aktų, taikomų ieškiniams dėl
žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo,
atlyginimo, skirtumai išliks. Todėl kiltų problemų,
susijusių su ieškinių dėl žalos atlyginimo veiksmingumu. Taip
pat teisminės apsaugos lygio atžvilgiu išliks suskaidyta vidaus rinka, o
tai gali skatinti ieškoti palankesnės jurisdikcijos (forum-shopping)
(paprastai žalinga MVĮ ir vartotojams, kurie yra ne tokie judūs).
Todėl procesai, ypač tarpvalstybinių bylų, gali tapti
sudėtingesni, taigi ir brangesni. Todėl 1 alternatyvos (ES nesiima
veiksmų) atsisakyta. Pirmenybę suteikus privalomiems, o ne
neprivalomiems ES veiksmams, taip pat atsisakyta 4 alternatyvos. 22. Pirmenybė
atskiram, bet horizontaliajam požiūriui į kolektyvinį
teisės gynimą. Atsižvelgiant į viešųjų
konsultacijų rezultatus ir ypač į 2012 m. vasario 2 d.
Parlamento rezoliuciją šiuo metu horizontalusis požiūris atrodo
tinkamesnis už specialų konkurencijai skirtą sprendimą.
Pagrindinė priežastis yra tai, kad konkurencijos teisė nėra
vienintelė ES teisės sritis, kurioje dažnas reiškinys – išskaidyta
žala ir kurioje vartotojams bei MVĮ sunku gauti atlyginimą už
patirtą žalą. Panašių problemų (susijusių su
didelėmis bylinėjimosi išlaidomis, palyginti su individualia žala)
yra ir kitose teisės srityse, pavyzdžiui, vartotojų teisėje arba
aplinkosaugos teisėje. Kolektyviniam teisės gynimui taikytini
pagrindiniai principai dažniausiai gali būti bendri visoms šioms
teisės sritims. Horizontaliąja iniciatyva taip pat gali būti
skatinamas tų sričių, kurioms, manoma, reikalingas kolektyvinis
teisės gynimas, nuoseklumas. Tačiau kol kas manoma, kad
konkrečios nuostatos, susijusios su konkurencijos teise, yra būtinos,
ir jos galėtų būti nustatytos atskirame tokios horizontaliosios
priemonės skyriuje arba tolesnėse atskirose teisinėse
priemonėse. 23. Pirmenybė labiau
subalansuotai viešojo ir privačiojo vykdymo užtikrinimo sistemai.
Abi alternatyvos didžiąja dalimi tenkina žalos, patirtos dėl
antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo iniciatyvos politikos
tikslus, nes padėtų veiksmingai pašalinti kliūtis, šiuo metu
trukdančias nukentėjusiesiems dėl antimonopolinių
taisyklių pažeidimų veiksmingai naudotis teisės gynimo priemone,
ir yra pagrįstos Europos teisinėmis tradicijomis. Abiejose
alternatyvose taip pat numatytos apsaugos nuo piktnaudžiavimo bylinėjimusi
ir nepagrįstų ieškinių priemonės. Taigi jos turi
teigiamą įtaką pagrindinei teisei į veiksmingą
teisminę apsaugą, nustatytą ES pagrindinių teisių
chartijoje. 24. 2 alternatyva yra šiek tiek
geresnė siekiant politinio tikslo užtikrinti, kad būtų
sumokėta visa kompensacija už visą patirtą žalą.
Tačiau 3 alternatyvoje apskritai numatyta labiau subalansuota sistema.
Joje siūlomas bendras galimybės gauti įrodymus pagerinimas ir
suteikiama geresnė veiksmingo viešojo vykdymo užtikrinimo apsauga, nuo
atskleidimo apsaugant daugiau konkurencijos institucijos turimų
dokumentų. Šioje alternatyvoje šiam tikslui pasiekti numatomos apsaugos
priemonės, joje taip pat geriau sprendžiama informacijos asimetriškumo
problema, kaip per viešąsias konsultacijas nurodė suinteresuotosios
šalys. Numatyta nuginčijamoji prezumpcija dėl antkainio žalos
egzistavimo kartelių bylose ir galimybė nustatyti žalos dydį
didina tikimybę gauti kompensaciją už žalą. 25. Kitų priemonių,
pavyzdžiui, išlaidų perkėlimo argumento kaip gynybos priemonės,
senaties terminų ir NKI priimtų sprendimų privalomojo
pobūdžio, atžvilgiu 2 ir 3 alternatyvos nesiskiria. Šalyse, kuriose
galioja panašios nuostatos, ieškovams suteikiama reikšminga paskata. Jeigu šios
nuostatos būtų taikomos visoje ES, tai pagerintų
nukentėjusiųjų dėl konkurencijos teisės aktų
pažeidimų galimybę veiksmingai naudotis teisės gynimo priemone
ir prisidėtų prie šios iniciatyvos tikslų pasiekimo
(kompensacijos, teisės kreiptis į teismus ir vienodesnių
konkurencijos sąlygų užtikrinimo). Be to, NKI sprendimų
privalomasis pobūdis visų pirma pagerina teisminės sistemos naudojimo
veiksmingumą. 26. Išlaidos
Išlaidų atžvilgiu 3 alternatyva yra priimtinesnė negu 2 alternatyva.
Bylinėjimosi išlaidos sumažinamos numatant nuginčijamąją
prezumpciją, susijusią su žalos dydžio nustatymu, ir palengvinant
ginčų sprendimą tarpusavio susitarimu. Taip pat mažesnės 3
alternatyvos išlaidos, jei padaroma klaidų, ir įgyvendinimo išlaidos,
nes šioje alternatyvoje nenumatoma taikyti kolektyvinio teisės gynimo
pagal sektorių sistemos. Pagaliau 3 alternatyvoje numatyta geresnė
viešojo vykdymo užtikrinimo apsauga sumažintų administracinę
naštą. 5. Išvada 27. 3 alternatyva pasirinkta kaip
priimtiniausia politikos vykdymo alternatyva siekiant žalos, patirtos dėl
antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo iniciatyvos
tikslų. Pasirinktos politikos vykdymo alternatyvos
turinio santrauka Visa kompensacija || Bet kokia nukentėjusioji šalis (ir tiesioginiai, ir netiesioginiai pirkėjai) gali reikalauti visos kompensacijos už žalą, patirtą dėl SESV 101 arba 102 straipsnio pažeidimo. Visa kompensacija apima faktinių nuostolių ir prarasto pelno kompensavimą, pridedant palūkanas. Įrodymų atskleidimas || Pasirinktoje politikos vykdymo alternatyvoje nustatyta konkrečių kategorijų įrodymų atskleidimo tvarka, taikoma ieškinių dėl žalos, patirtos dėl antimonopolinių taisyklių pažeidimo, atlyginimo šalims. Be to, joje numatomos apsaugos priemonės, susijusios su konkurencijos institucijos turimų dokumentų atskleidimu. Ribota įmonių, kurioms neskiriamos baudos, atsakomybė || Siekiant išlaikyti Komisijos ir NKI baudų neskyrimo programų patrauklumą, nuo įmonės, kuriai neskiriamos baudos, atsakomybė apribojama jai tenkančia padarytos žalos dalimi. Įmonė, kuriai neskiriamos baudos, turėtų likti visapusiškai atsakinga, kai nukentėjusiosios šalys negali gauti kompensacijos iš bendrų pažeidėjų. NKI sprendimų privalomasis pobūdis || Nacionaliniams teismams, nagrinėjantiems ieškinius dėl žalos atlyginimo, yra privalomi NKI sprendimai, kuriais nustatomas ES konkurencijos taisyklių pažeidimas. Senaties terminai || Senaties terminais neturėtų būti pažeidžiama teisė į visą kompensaciją. Be to, nukentėjusieji turėtų galėti veiksmingai teikti ieškinius dėl žalos atlyginimo po to, kai konkurencijos institucija priima galutinį sprendimą. Antkainių perkėlimas || Atsakovas gali pasinaudoti išlaidų perkėlimu argumentu kaip gynybos priemone tiesioginiam pirkėjui pateikus ieškinį. Ir atvirkščiai – siekiant palengvinti netiesioginiams pirkėjams teikti ieškinius, tampa lengviau įrodyti, kad antkainis buvo perkeltas jų lygmeniui. Žalos prezumpcija || Nukentėjusieji nuo kartelių galės remtis nuginčijamąja prezumpcija, kad dėl kartelio patirta antkainio žala. Be to, dėl nacionalinių teisės aktų reikalavimų nustatyti patirtos žalos dydį ieškovui neturi tapti beveik neįmanoma arba pernelyg sunku gauti kompensaciją. Ginčų sprendimas tarpusavio susitarimu || Palengvinamas ginčų sprendimas tarpusavio susitarimu – greitesne ir pigesne bylinėjimuisi teisme alternatyva.