KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Pokyčiams ir restruktūrizavimui numatyti skirta ES kokybės sistema /* COM/2013/0882 final */
1. Įžanga Šiame komunikate pristatoma Pokyčiams ir
restruktūrizavimui numatyti skirta ES kokybės sistema (toliau – RKS).
Ji parengta remiantis 2012 m. sausio 17 d. Žaliąja knyga
„Restruktūrizacija ir pokyčių numatymas. Ko galime pasimokyti iš
nesenos patirties?“[1] ir 2013 m. sausio
15 d. Europos Parlamento prašymu, pateiktu Rezoliucijoje dėl
darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais, restruktūrizavimo
numatymo ir valdymo pagal SESV 225 straipsnį (žinoma kaip A. Cercaso
pranešimas)[2]. Plėsdami aktyvios darbo rinkos politikos
taikymą ir pertvarkydami švietimo ir mokymo sistemas, kad ieškantieji
darbo turėtų reikalingus įgūdžius, o įmonės –
konkurencingą darbo jėgą, bandome padidinti užimtumo lygį
ir kovoti su nedarbu ir tą darydami susiduriame su dideliais sunkumais.
Vykdant šiuos veiksmus reikia tinkamai numatyti pokyčius ir turėti
priemones, kad būtų galima kuo labiau suderinti darbo jėgos
pasiūlą ir paklausą. Į šį platesnį kontekstą
reikėtų atsižvelgti paprastinant verslo prisitaikymą ir darbo
rinkos pokyčius, grindžiamus geresniu žmogiškojo kapitalo poreikių
numatymu. Ekonomikos prisitaikymas ir restruktūrizavimas,
kad ir koks reikalingas ir neišvengiamas būtų, gali turėti
poveikį užimtumui ir socialinį poveikį, į kurį
reikėtų tinkamai reaguoti pritaikytomis politikos priemonėmis.
Europos restruktūrizacijos stebėjimo centras (toliau – ERSC)[3] per trečiąjį
2013 m. ketvirtį iš viso užregistravo 250 restruktūrizavimo
veiksmų. Per juos, kaip paskelbta, prarasta 57 081 darbo vieta ir
sukurtos 27 792 darbo vietos, vadinasi, grynasis sumažėjimas
sudarė 29 289 darbo vietas. Pagal RKS reikia geriau nustatyti ir
stebėti tam tikrus pokyčių numatymo ir restruktūrizavimo
veiksmų valdymo įmonėse bei viešosiose institucijose principus
ir gerąją patirtį. Jais visų pirma turėtų
būti palengvintos investicijos į žmogiškąjį kapitalą,
o žmogiškieji ištekliai perskirti veiksmams, turintiems didelį augimo
potencialą, vykdyti ir kokybiškoms darbo vietoms kurti, kaip numatyta
strategijoje „Europa 2020“, kartu gerinant darbo sąlygas. RKS nustatytais metodais bus prisidėta prie
įmonių ilgalaikio konkurencingumo ir tvarių jų
darbuotojų galimybių įsidarbinti ir sumažintos susijusios
išlaidos, įskaitant socialinę pokyčių kainą. Šis
požiūris taip pat glaudžiai susijęs su svarbiausiais politiniais ES
tikslais, pirmiausia išdėstytais strategijoje „Europa 2020“ ir kitose
pagrindinėse iniciatyvose, kuriomis siekiama tvaraus ekonomikos
konkurencingumo ir jos atsigavimo kuriant darbo vietas, ypač realiojoje
ekonomikoje. RKS pirmiausia skirta struktūrinių
pokyčių numatymo užimtumo ir socialiniam aspektams. Platesnis
požiūris į struktūrinius pokyčius apima ne tik poveikio
darbui aspektus, bet ir struktūrinių pokyčių
industrinį ir didelį socialinį poveikį miestams ir
regionams, kuriuose tie pokyčiai vyksta. Todėl diskusija apie
struktūrinius pokyčius taip pat susijusi su pramonės ir
regionų politikos vaidmeniu numatant regionų ir pramonės
prisitaikymą prie struktūrinių pokyčių. Dėl šios
priežasties pažangios specializacijos strategijos, kurias ketinama sukurti
2014–2020 m. naudojant ES struktūrinius fondus, yra svarbios, ir
Komisija turėtų tęsti su jomis susijusius veiksmus. Komisija mano, kad visiems susijusiems
suinteresuotiesiems subjektams pristatyta per daugelį metų sukaupta
šios srities geroji patirtis gali padėti padidinti informuotumą ir
padėti veiksmingiau ir bendriau įgyvendinti nuspėjamą,
aktyvų ir socialiniu požiūriu atsakingą pokyčių ir
restruktūrizavimo valdymą, kuris būtų naudingas visiems
minėtiems suinteresuotiesiems subjektams ir visai visuomenei. Atsižvelgdama į tai Komisija
kviečia valstybes nares remti ir skatinti RKS įgyvendinimą
tinkamomis priemonėmis ir ragina visus suinteresuotuosius subjektus
bendradarbiauti, remiantis nustatytais principais ir gerąja patirtimi.
Komisija stebės, kaip RKS taikoma, ir iki 2016 m. apsvarstys
poreikį ją persvarstyti. Rezultatus ji praneš Europos Parlamentui. 2. Politinės aplinkybės ES turi visapusišką teisinę
sistemą, kuria reguliuojama, kaip įmonėse ir įmonių
grupėse turėtų būti vykdomas socialinis dialogas, per
kurį, be kita ko, aptariamas pokyčių ir restruktūrizavimo
veiksmų numatymas. Ekonominiam prisitaikymui, darbo rinkos
pokyčiams ir atleistų darbuotojų arba darbuotojų, kuriems
gresia atleidimas, socialinei apsaugai paremti naudojami struktūriniai
fondai, visų pirma Europos socialinis fondas. Kad padėtų
darbą praradusiems darbuotojams, ES taip pat sukūrė
specialią priemonę – Europos prisitaikymo prie globalizacijos
padarinių fondą (toliau – EGF). Be to, socialiniai partneriai ir Komisija pradėjo
kelias konkrečias iniciatyvas, susijusias su pokyčių ir
restruktūrizavimo numatymu ir valdymu (daugiau informacijos I priede).
Naujausioje iniciatyvoje – 2012 m. sausio mėn. Žaliojoje knygoje
dėl restruktūrizavimo – įvardyta sėkminga su numatymu ir restruktūrizavimu
susijusi praktika ir politika, taikyta pačiais sunkiausiais krizės
metais.[4] Visomis šiomis pastangomis siekiama bendro
Komisijos tikslo – atgaivinti Europos ekonomiką įgyvendinant
strategiją „Europa 2020“, Europos semestrą ir kitas svarbias
užimtumo, įgūdžių ir pramonės politikos sričių
iniciatyvas. Komisija neseniai ėmėsi iniciatyvos
atnaujinti Sąjungos acquis dėl bankroto teisės. Šia ES
bankroto teisės reforma siekiama padidinti įmonių išlikimo
galimybes, o verslininkams suteikiama antra galimybė. Vienas iš
pagrindinių šio naujo, į gelbėjimą orientuoto Europos
požiūrio į verslo žlugimą ir bankrotą tikslų yra
išsaugoti darbo vietas ir užimtumą. 2.1. ES
darbo teisės indėlis į restruktūrizavimą ES direktyvomis dėl darbuotojų
informavimo ir konsultavimo[5] pirmiausia siekiama į
restruktūrizavimo procesą įtraukti darbuotojų atstovus
(suteikiant jiems procesines teises į informavimą ir
konsultavimą). Direktyvos ypač svarbios skatinant požiūrį,
kuriuo siekiama numatyti pokyčius ir skatinti bendradarbiauti reaguojant
į tuos pokyčius. Laiku suteikta informacija ir konsultavimasis su
darbuotojais itin svarbūs siekiant numatyti pokyčius ir tinkamai
pasirengti restruktūrizavimui bei jį valdyti. Be to, tai gali
padėti sumažinti prarastų darbo vietų skaičių, taip
pat išlaikyti galimybes įsidarbinti ir sumažinti su prisitaikymu
susijusias išlaidas, pasinaudojant vidaus lankstumo priemonėmis. Vykdydama geresnio reguliavimo politiką,
Komisija atliko darbuotojų dalyvavimo srities ES teisės tinkamumo
patikrą ir išnagrinėjo tris su nacionalinio lygmens darbuotojų
informavimu ir konsultavimu susijusias direktyvas[6]
(direktyvas 98/59/EB dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo, 2001/23/EB
dėl įmonių perdavimo ir 2002/14/EB dėl bendros
darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos). Komisija padarė išvadą, kad
teisinė sistema iš esmės tinkama. Trys minėtos direktyvos
svarbios, veiksmingos ir papildo vieną kitą. Manoma, kad jų
teikiama nauda didesnė nei susijusios išlaidos. Be to, atrodo, kad
direktyvos padėjo sušvelninti ekonomikos nuosmukio sukeltą
sukrėtimą ir sumažinti per krizę vykdytų
restruktūrizavimo veiksmų neigiamas socialines pasekmes. Vis dėlto per vertinimą nustatyta tam
tikrų spragų ir trūkumų, susijusių su direktyvų
taikymo sritimi ir veikimu. Kai kurie suinteresuotieji subjektai
iškėlė klausimą, kodėl mažesnės įmonės,
viešoji administracija (priešingai nei viešosios įmonės, kurios yra
įtrauktos) ir jūrininkai neįtraukti į direktyvų
taikymo sritį, teigdami, kad didelei darbo jėgos daliai tai mažina
direktyvų praktinę vertę. Per tinkamumo patikrą taip pat atkreiptas
dėmesys į tam tikrus veiksnius, kurie konkrečiomis
aplinkybėmis galėjo sumažinti direktyvų veiksmingumą,
įskaitant (nedidelį) atstovaujančių organų
skaičių; jų dalyvavimo kokybę (ypač konsultacijų
su jais būdą, t. y. retai ar oficialiai); jų strateginę
svarbą; nepakankamą teisių ir pareigų išmanymą;
atitiktį teisės aktams ir vykdymo užtikrinimą. Dėl šių
priežasčių atrodo, kad kai kurie direktyvų tikslai, visų
pirma tikslas sumažinti kolektyvinio atleidimo atvejų skaičių,
pagerinti pokyčių valdymą ir numatymą ir užtikrinti
geresnį darbuotojų prisitaikymą ir didesnes galimybes
įsidarbinti, pasiekti ne iki galo. Galiausiai tinkamumo patikra atskleidė
galimus direktyvų dėl darbuotojų informavimo ir konsultavimo
nesutapimus, visų pirma kiek tai susiję su apibrėžtimis.
Pašalinus šiuos trūkumus taip pat bus lengviau vykdyti įmonių
lygmens restruktūrizavimą. Kalbant apie neteisinius veiksmus, tyrimas
parodė, kaip svarbu sukurti socialinio dialogo kultūrą,
darbuotojams ir darbdaviams pranešti apie įmonės lygmens informavimo
ir konsultavimo teises ir pareigas ir veiksmingai užtikrinti šių
teisių vykdymą, jei jų nepaisoma. Kalbant apie teisinę sistemą, Komisija
apsiėmė apsvarstyti galimybę sujungti informavimo ir
konsultavimo direktyvas. Tai patvirtinta 2013 m. spalio 2 d. Komisijos
priimtame REFIT komunikate[7]. Komisija konsultuosis su
Europos socialiniais partneriais pagal SESV 154 straipsnį. 2.2. ES
finansinės paramos priemonės ES įmonių ir pramonės sėkmė
pasaulio rinkose priklauso nuo to, ar jos gali samdyti aukštos kvalifikacijos
ir gebančius prisitaikyti darbuotojus. Europos socialinis fondas (toliau – ESF) visoje
ES kasmet investuoja daugiau kaip 10 mlrd. EUR ir yra pagrindinė
finansavimo priemonė, skirta darbo jėgos įgūdžiams ir
gebėjimams prisitaikyti prie pokyčių didinti. ESF remiamos
pradinio švietimo sistemos, daugiausia dėmesio skiriant tam, kad mokomi
įgūdžiai labiau atitiktų darbo rinkoje reikalingus
įgūdžius (pvz., žmonėms suteikiamos universalios kompetencijos,
kaip antai skaitmeniniai įgūdžiai, kalbos ar verslumas), kad baigus
mokytis būtų lengviau įsidarbinti (pavyzdžiui, remiamas
papildomas profesinis mokymas, pameistrystės ir stažuotės), taip pat
gerinamos mokymosi visą gyvenimą galimybės darbe ir už jo
ribų. Visais šiais veiksmais ne tik gerinamos asmenų galimybės
darbo rinkoje, bet ir suteikiama galimybių darbdaviams samdyti reikalingus
įgūdžius turinčius ir prie pokyčių prisitaikyti
gebančius darbuotojus, o tai turi teigiamą poveikį konkurencingumui.
Kad ESF potencialas būtų visiškai
panaudotas, būtina, kad visi susiję suinteresuotieji subjektai,
ypač socialiniai partneriai, prisidėtų prie programavimo veiklos
ir tinkamais atvejais prie veiksmų įgyvendinimo. Kalbant apie
būsimą 2014–2020 m. finansavimo laikotarpį, būtina,
kad valstybės narės bent jau laikytųsi taisyklių, kurios
bus nustatytos rengiamame Komisijos deleguotajame akte dėl
partnerystės principo taikymo. ESF papildo Europos prisitaikymo prie
globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF), kuriuo teikiama
vienkartinė, ribotos trukmės individuali parama, skirta darbuotojams,
sudėtingomis aplinkybėmis atleistiems iš darbo, paprastai per
masinį atleidimą. EGF padeda darbuotojams įveikti neigiamas
restruktūrizavimo pasekmes ir finansuoja tokias priemones kaip pagalba
ieškant darbo, patarimai karjeros klausimais, tikslinis mokymas ir
perkvalifikavimas, taip pat verslumo skatinimas ir individualios išmokos,
skirtos įvairiems įgūdžių tobulinimo ir mokymo veiksmams. Nuo veiklos pradžios 2007 m. pradžioje iki
2013 m. rugpjūčio mėn. EGF gavo 110 paraiškų iš 20
valstybių narių ir parėmė daugiau kaip 100 000
darbuotojų[8]. EGF paraiškų pasiskirstymas pagal pramonės sektorius 2007–2013 m. rugpjūčio mėn. Automobilių pramonė || 19 Mašinos ir įranga || 12 Tekstilės pramonė || 10 Poligrafijos pramonė || 9 Pastatų statyba || 7 Mobilieji telefonai || 6 Pagrindiniai metalai; elektroninė įranga || 5 Drabužiai || 4 Mažmeninė prekyba || 3 Avalynė, dailidžių ir stalių dirbiniai, metalo apdirbimas; buitiniai prietaisai; laivų statyba || 2 Kita (20 sektorių) || 1 Per būsimą 2014–2020 m.
programavimo laikotarpį ESF ir EGF toliau finansuos investicijas į
žmogiškąjį kapitalą. ESF, kartu su naująja Jaunimo užimtumo
iniciatyva, teiks didelę paramą jaunimo užimtumui ir rems Jaunimo
garantijų iniciatyvų įgyvendinimą, o EGF padės
finansuoti priemones, kuriomis remiami ne tik dėl globalizacijos, bet ir
dėl didelių ekonominių sunkumų atleisti darbuotojai. ERDF taip pat prisideda prie ekonominės ir
socialinės sanglaudos stiprinimo ir mažina pagrindinius regioninius
skirtumus, teikdamas paramą regionų ekonomikos vystymui ir
struktūriniam prisitaikymui, įskaitant nuosmukį
patiriančių pramoninių regionų ir atsiliekančių
regionų pertvarkymą, taip pat paramą tarpvalstybiniam, viršnacionaliniam
ir tarpregioniniam bendradarbiavimui. Šia parama stiprinamas konkurencingumas
ir inovacijos, kuriamos ir saugomos tvarios darbo vietos ir užtikrinamas tvarus
vystymasis. ERDF šią užduotį toliau vykdys per būsimą
2014–2020 m. programavimo laikotarpį. Europos žemės ūkio fondas kaimo
plėtrai (toliau – EŽŪFKP) po 2013 m. pateiks kelias priemones,
kurios padės prisitaikyti prie ekonominių ir socialinių
pokyčių kaimo vietovėse. Šis fondas remia ūkių ir
verslo vystymą, investicijas į pagrindinių visuomenei
skirtų paslaugų kūrimą, gerinimą ir plėtimą
ir susijusią infrastruktūrą, taip pat įvairių
sričių dalyvių ekonominį, aplinkos ir socialinį
bendradarbiavimą. Šią paramą galima papildyti mokymo ir
informavimo veiksmais, skirtais žemės ūkio, maisto ir miškų
sektorių ekonominės veiklos vykdytojams ir kaimo vietovėse
veikiančioms MVĮ. Europos jūrų reikalų ir
žuvininkystės fondas (toliau – EJRŽF) taip pat remia investicijas į
žmogiškąjį kapitalą, kad ekonominės veiklos vykdytojų
turimi įgūdžiai labiau atitiktų žuvininkystės ir
akvakultūros sektoriuje ir visoje darbo rinkoje reikalingus
įgūdžius, pavyzdžiui, remia pameistrystes arba mokymąsi
visą gyvenimą. EJRŽF taip pat prisideda prie konkurencingumo
stiprinimo ne tik žuvininkystės ir akvakultūros, bet ir jūrų
pramonės sektoriuje ir prie bendro pakrančių regionų
ekonomikos konkurencingumo stiprinimo. Mokymosi
visą gyvenimą politiką remia ir 2014–2020 m. ES švietimo,
mokymo ir jaunimo programa „Erasmus+“. Ji apima skirtingus švietimo sektorius
ir jungia formalųjį, neformalųjį mokymą ir
savišvietą. Naująja programa „Erasmus+“, inter alia, bus
remiamos valstybių narių reformos, skirtos švietimo ir mokymo
sistemoms modernizuoti ir inovacijoms, verslumui ir galimybėms
įsidarbinti skatinti. 2.3. Sektorių
iniciatyvos Pastaraisiais metais Komisija, nacionalinės
ir regionų valdžios institucijos ir svarbiausi pramonės ir
profsąjungų atstovai pradėjo intensyvų ES lygmens
bendradarbiavimą arba visos Europos socialinį dialogą kai
kuriuose restruktūrizavimo ypač paveiktuose pramonės
sektoriuose, kaip antai automobilių, plieno, cheminių medžiagų,
poligrafijos ir tekstilės. Pasitelkus šį bendradarbiavimą
sukurtos specialios susijusiems dalyviams skirtos gairės, kaip geriau
numatyti ir valdyti pokyčius ir restruktūrizavimą[9].
Reikėtų pabrėžti, kad daugelį RKS pateiktų gerosios
patirties pavyzdžių nemažai įmonių ir pramonės
sektorių jau įgyvendina. Šių rekomendacijų pavyzdžių
pateikta II priede, jos skirtos automobilių ir plieno sektoriams. 2.4. 2012 m.
sausio mėn. Žalioji knyga Vykdydama strategiją „Europa 2020“ ir
ypač pavyzdines iniciatyvas „Integruota globalizacijos eros pramonės
politika“ ir „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo
darbotvarkė“, Komisija priėmė Žaliąją knygą
„Restruktūrizacija ir pokyčių numatymas. Ko galime pasimokyti iš
nesenos patirties?“, kuria siekiama nustatyti sėkmingą
restruktūrizavimo bei prisitaikymo prie pokyčių,
kylančių atsigaunant po krizės, praktiką ir politiką,
siekiant išlaikyti darbo jėgos konkurencingumą ir supaprastinti darbo
keitimą. SVARBIAUSI ATSAKYMŲ Į ŽALIĄJĄ KNYGĄ
ASPEKTAI[10] Iš
esmės sutariama, kad labai svarbu imtis numatomųjų ir
aktyvių veiksmų, pirmiausia įmonių, bet ir regionų bei
sektorių lygmenimis. Beveik
visi respondentai pabrėžė socialinio dialogo ir skaidraus
sprendimų priėmimo svarbą ir nurodė, kad tai yra esminis
visų suinteresuotųjų subjektų tarpusavio pasitikėjimo
kūrimo ir sutarimo siekimo veiksnys. Ypač
pabrėžta, kad per visą profesinį gyvenimą būtina
mokytis ir gerinti įgūdžius, kad didėtų įmonių
konkurencingumas ir darbuotojų galimybės įsidarbinti. Nuomonės
išsiskyrė dėl ES priemonės tinkamumo šioje srityje. Europos
socialiniai partneriai sutarė dėl šios temos svarbos ir reikšmės
jų darbui ir išreiškė norą tęsti bendradarbiavimą. 3. Didesnio masto
politinė reikšmė 3.1. Makroekonominės
aplinkybės 2008 m. finansų ir valstybės
skolos krizė labai paveikė Europos ekonomiką. Artimiausią
laikotarpį ekonomikos augimo nesiliaus slopinę krizės
padariniai, būtinybė mažinti finansinį įsiskolinimą,
finansų sistemų ir kredito rinkų susiskaidymas ir aukštas
nedarbo lygis. Taisant susikaupusį makroekonominį disbalansą,
tas poveikis palaipsniui silps. Reikės laiko, kol pagerės darbo
rinkos padėtis, ir numatoma, kad dar kurį laiką daugelyje
Europos vietų nedarbas išliks nepriimtinai didelis; bendra socialinė
padėtis taip pat tebėra sunki. Dėl šių aplinkybių kyla politinių uždavinių.
Kad ekonominė veikla vėl taptų tvari, reikia keisti gamybos
struktūrą. Visų pirma šalys, kurios ir iki krizės
turėjo didelį disbalansą, turi plėsti savo eksporto sektorių
ir gerinti su kainomis susijusį ir nesusijusį konkurencingumą.
Turi išaugti užsienio prekybą vykdančių pramonės
sektorių svarba, vadinasi, išteklius reikia nukreipti iš užsienio prekybai
uždarų sektorių. Kad išaugtų konkurencingumas, gali reikėti
pradėti naudoti labiau išteklius tausojančias technologijas, labiau
remti įgūdžių stiprinimą ir į tai investuoti ir
ieškoti kitų gamybos organizavimo būdų. Kartu dabartinės makroekonominės
aplinkybės, visų pirma sumažėjusi darbo paklausa, vis dar žemi
įsidarbinimo rodikliai ir ilgalaikio nedarbo didėjimas, didina
vykdomų restruktūrizavimo procesų socialines sąnaudas.
Todėl būtina sukurti veiksmingą politinę sistemą, kuri
paremtų ir palaikytų visus tokių procesų dalyvius. 3.2. Restruktūrizavimas
ir ekonomikos atsigavimas kuriant darbo vietas pagal strategiją „Europa
2020“ Į didelį krizės poveikį ES
sureagavo ryžtingai ir ėmėsi ekonomikos reformų. Dėl
jų padaryta pažanga atkuriant makroekonomikos ir finansų rinkos
stabilumą – pagerintas valdymas ir pradėtos politikos ir reguliavimo
reformos, siekiant atitikti tikrai pinigų sąjungai taikomus
reikalavimus. 2010 m. Komisija pradėjo
įgyvendinti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją
„Europa 2020“[11]. Kiekvienais metais
metinėje augimo apžvalgoje (toliau – MAA) nustatomi svarbiausi
ateinančių metų prioritetai. 2014 m. MAA patvirtinta, kad
esminiai ES politikos darbotvarkės akcentai – ekonomikos augimo ir
konkurencingumo skatinimas, taip pat kova su krizės pasekmėmis
užimtumui ir visuomenei. Todėl MAA pabrėžiama, kad
restruktūrizavimas neatsiejamas nuo atsinaujinančio ekonomikos
augimo, kai įmonės ir namų ūkiai siekia atsikratyti
didelių skolų, o gamyba perkeliama į našesnius ekonomikos
sektorius. Ekonomikos atsigavimas reiškia naujų ilgalaikio augimo ir
konkurencingumo šaltinių, kurie Europos ekonomikoje skleisis kaip žinioms
imli ir itin naši veikla, atradimą – to neįmanoma pasiekti be
tinkamai valdomo ES pramonės bazės ir didesnio masto ekonomikos
sektorių restruktūrizavimo. MAA taip pat pabrėžiamas poreikis remti
darbo vietų kūrimą srityse, kuriose ateityje atsiras ypač
daug darbo vietų. Ekologiška ekonomika, skaitmeninis ir sveikatos
priežiūros paslaugų sektoriai įvardyti kaip sparčiai
augantys ir atsiradę dėl esminių mūsų ekonomikos ir
visuomenės struktūrinių pokyčių. Reikia parengti
strateginius matmenis, pagal kuriuos tuose sektoriuose darbo rinkos ir
įgūdžių politika galėtų aktyviai remti darbo
vietų kūrimą ir naujų augimo modelių numatymą ir
taikymąsi prie jų, ypač sparčiai augančių
technologijų įmonių atžvilgiu. Šie politikos prioritetai ES lygmeniu vystomi
vykdant Europos semestrą – valstybėms narėms teikiamos
rekomendacijos imtis struktūrinių reformų, kuriomis remiamas
ekonomikos augimas, konkurencingumas ir užimtumas. Taip pat būtinas
gilesnis žvilgsnis į mūsų makroekonomikos politiką, jos
įgyvendinimą ir valdymo tvarką. Makroekonomikos politikos
reformas, vykdytas siekiant stabilizuoti ES ekonomiką, reikia papildyti
gerai suderintomis mikroekonomikos politikos iniciatyvomis, kuriomis
būtų atskleistas mūsų gamybos potencialas ir padidintas
konkurencingumas. 3.3 Pramonės
politikos vaidmuo Neaiški makroekonomikos padėtis ir
struktūriniai suvaržymai kelia nerimą dėl Europos pramonės
ateities. Kita vertus, remiantis dabar turimais pagrindiniais rodikliais,
galima daryti prielaidą, kad pramonės rezultatai gerės.
Išorės rezultatai labai pagerėjo, bet pramonė dar nepasiekė
iki krizės buvusio gamybos lygio, o privačios investicijos
tebėra negausios. Komisija 2010 m. parengė
integruotą pramonės politiką[12] ir 2012 m. spalio
mėn. ją atnaujino[13]. Svarbus naujosios
pramonės politikos prioritetas – padėti ES pramonei greitai atsigauti
ir atlikti po ekonomikos krizės būtinus pakeitimus. Tai reiškia, kad
būtina remti darbo jėgos perkėlimą iš nuosmukį patiriančių
sektorių ir veiklos sričių į augančius sektorius ir
sritis. Geresnis restruktūrizavimo numatymas ir valdymas padėtų
darbuotojams ir įmonėms lengviau prisitaikyti prie pokyčių,
kuriuos lemia pajėgumų perteklius ir modernizavimas, bei
inovacijų poreikių, atsirandančių dėl ekonomikos
pokyčių ir struktūrinio prisitaikymo. Investicijos į inovacijas, taip pat
investicijos į naujus įgūdžius geresnėms darbo vietoms
gauti, yra vienas svarbiausių Europos pramonės rėmimo
būdų. Kad Europa inovacijomis pasiektų pasaulinių
rezultatų, jai reikia aukštos kvalifikacijos profesionalų. Kad
ateityje ekonomika augtų ir būtų įveikta dabartinė
krizė, labai svarbu vis daugiau investuoti į mokslinius tyrimus ir
stiprinti inovacijas bei atitinkamų įgūdžių
turinčią darbo jėgą. Integruotas požiūris yra
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos „Europa 2020“
esmė. Pramonės politikos konkurencingumas ir
veiksmingumas priklauso nuo dinamiškų darbo rinkų. Todėl
esminiais konkurencingos ir veiksmingos pramonės politikos elementais
laikomi darbo vietų kūrimo potencialo pagrindinėse rinkose
didinimas, kuriant naujas sąsajas su susijusia ES politika, ir su
struktūriniais pokyčiais susijusių darbo rinkos problemų
sprendimas, pasitelkiant socialinį dialogą. Struktūriniai pokyčiai ir inovacijos
ne tik naikina, bet ir kuria darbo vietas. Aktyvios strategijos gali tik
palengvinti socialiniu požiūriu integracinius pokyčius, visų
pirma pasitelkiant inovacijas, ir padėti tinkamiau spręsti
augančio nedarbo ir socialinės atskirties klausimus. 3.4. Darbo
rinkų dinamika Europos semestre nustatytas naujas
požiūris: valstybės narės ir ES institucijos stiprina ekonomikos
politikos koordinavimą, taip pat užimtumo ir socialinės politikos
koordinavimą, ir vykdo stebėjimo veiksmus, kad paremtų
strategijos „Europa 2020“ tikslus, pirmiausia susijusius su užimtumu. Dabar, kol krizės socialinis poveikis
tebėra stipriai jaučiamas, o nedarbo lygis išlieka rekordiškai
aukštas[14], ypač svarbu atkurti visos ES
darbo rinkų dinamiką. 2012 m. Užimtumo pakete[15]
Komisija pabrėžė kokybiško darbo keitimo, investicijų į
įgūdžius ir judumo svarbą. Pokyčių ir žmogiškojo kapitalo
poreikių numatymas laiku gali prisidėti prie ekonomikos atsigavimo
kuriant darbo vietas ir padėti pereiti prie pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo. Tai gerokai padidintų įmonių
konkurencingumą, pagerintų darbuotojų galimybes įsidarbinti
ir jų darbo sąlygas, taip pat paremtų užimtumą. Viešosios
institucijos, įskaitant regionines, privalo prisidėti ir padėti
siekti minėtų tikslų, taip sumažinant socialinius sunkumus. Išvengti masinio atleidimo ir viso regiono
nuosmukio arba ištisų pramonės šakų perkėlimo atvejų,
kartais turinčių didelį tarpvalstybinį poveikį, yra
pagrindinis tikslas, kurį galima pasiekti padedant darbuotojams įgyti
naujų įgūdžių ir sėkmingai pakeisti darbą. RKS
padės sustiprinti įmonių, darbo jėgos ir regionų
gebėjimus lengvai prisitaikyti prie greitai kintančios
ekonominės aplinkos. Kitas svarbus aspektas – galimos didelės
visuomenės patiriamos sąnaudos, kurios gali atsirasti dėl restruktūrizavimo
veiksmų ir kurias turi padengti viešosios institucijos, ypač
sąnaudos, susijusios su nedarbu, išaugusia nelygybe ir skurdu, ir kt. Šios
sąnaudos virsta našta viešiesiems finansams ir gali trukdyti šalies
ekonomikos atsigavimui. Bendras Europos požiūris į
restruktūrizavimo procesus galėtų padėti išvengti
tokių sąnaudų arba dėl jų kylančią
naštą išskirstyti įvairiems restruktūrizavimo veiksmuose
dalyvaujantiems suinteresuotiesiems subjektams. ES sukūrė tvirtą užimtumo ir
socialinės apsaugos sistemą, kuri, drauge su palyginti aukštu
išsilavinimo lygiu, buvo jos ekonominės ir socialinės gerovės
pagrindas. Kita vertus, sistema buvo sukurta taip, kad paremtų darbo
stabilumą mažai dėmesio skiriant darbuotojo prisitaikymo skatinimui,
todėl ji vis mažiau naudinga pavieniams darbuotojams, nes nebesuteikia
realios profesinės ateities galimybės, jei darbo vietai iškyla
pavojus. Dabartinė ir būsima greitai kintanti
verslo aplinka patikrins organizacinius gebėjimus, kurie būtini, kad
būtų užtikrintas pokyčių numatymas ir greitas bei sklandus
išteklių, visų pirma žmogiškųjų, perskirstymas iš
nuosmukį patiriančios į greitai besivystančios veiklos
sektorius. Dėl ekonomikos ir finansų krizės ir vis dažnesnių
pokyčių Europai kaip niekada svarbu spręsti šiuos uždavinius.
Prie to labai prisidės geras restruktūrizavimo numatymas ir
socialiniu požiūriu atsakingas jo valdymas. Keičiant darbą ypač svarbus
saugumas. Dabartinė daugelio darbuotojų realybė – karjeros
siekimas visą gyvenimą, ne kartą keičiant darbo vietą.
Nuo šių pokyčių kokybės priklausys darbuotojo karjeros
kokybė, o ji būtina, kad asmenys galėtų išlaikyti galimybes
įsidarbinti, o darbo keitimas būtų sėkmingas.
Galimybės mokytis visą gyvenimą – tiek dirbantiems asmenims,
tiek bedarbiams – turi lemiamos reikšmės užtikrinant jų galimybę
įsidarbinti. Restruktūrizavimo numatymas
padėtų užkirsti kelią krizei, vykdant aktyvų ir
suderintą restruktūrizavimo veiksmų ir struktūrinių
pokyčių valdymą. Šie metodai galėtų apimti tokias priemones
kaip nuolatinis užimtumo ir reikalingų įgūdžių
stebėjimas ir nuolatinės darbuotojų įgūdžių
gerinimo programos, kad jie išlaikytų savo galimybes įsidarbinti ir
lengviau pakeistų darbo vietą, jei būtų vykdomas
restruktūrizavimas. Prie darbo rinkos pokyčių lengvinimo
labai prisideda viešojo įdarbinimo tarnybos (toliau – VĮT). Jos
susieja ieškančiuosius darbo ir darbdavius. Nors VĮT struktūra
kiekvienoje šalyje skirtinga, jos visos padeda suderinti darbo rinkos
pasiūlą ir paklausą, teikdamos informaciją,
įdarbindamos ir aktyviai teikdamos vietos, nacionalinio ir Europos lygmens
paramos paslaugas. Geresnis VĮT tarpusavio bendradarbiavimas
pagerintų jų gebėjimus veiksmingai reaguoti į
restruktūrizavimą. Iniciatyva „Nauji gebėjimai naujoms darbo
vietoms“ siekiama skatinti geresnį būsimų įgūdžių
poreikių numatymą, labiau derinti įgūdžius ir darbo rinkos
poreikius ir susieti švietimo ir darbo pasaulius. Komunikate „Švietimo
persvarstymas“[16] nustatytas visapusiškas
bendras švietimo ir mokymo politikos pagrindas, siekiant užtikrinti, kad darbo
jėga turėtų reikalingus įgūdžius. Aukštos kokybės pameistrystės ir kitos
mokymosi dirbant schemos, kaip antai stažuotės, padeda suteikti darbo
rinkai reikalingus įgūdžius. Taigi tokiomis schemomis padedama geriau
priderinti įgūdžius ir skatinamas ekonomikos konkurencingumas. Kad
pagerintų pameistrystės pasiūlą, kokybę ir
įvaizdį, Komisija sukūrė Europos pameistrystės
aljansą[17]. Ji taip pat
pasiūlė Stažuočių kokybės sistemą[18],
kad pagerintų stažuočių kokybę[19].
Vis dar nepakankamai išnaudojamos darbo jėgos judumo ES viduje
galimybės, kurios galėtų padėti išspręsti
restruktūrizavimo problemas. Komisija pateiks reglamento
pasiūlymą, kuriuo siekiama sustiprinti EURES tinklą, kad
būtų geriau sprendžiami Europos darbo rinkos neatitikties ir
disbalanso klausimai ir būtų lengviau įdarbinti visoje ES,
visų pirma gerinant darbuotojų galimybes pasinaudoti ES darbo
jėgos judumo paramos paslaugomis. Per artimiausius mėnesius Komisija
taip pat imsis veiksmų, kad supaprastintų ir pagerintų
socialinės apsaugos sistemų koordinavimo taisykles ir padidintų
jų poveikį darbo jėgos judumui. 3.5. MVĮ
labai svarbus klausimas Europos sistema taip pat būtų naudinga
mažosioms ir vidutinėms įmonėms (toliau – MVĮ), nes joms
sunkiau numatyti pokyčius ir rasti aukštos kvalifikacijos darbuotojų.
Deramą dėmesį reikėtų atkreipti į MVĮ
specifiką ir pirmiausia jų poreikį dirbti nuspėjamoje ir stabilioje
aplinkoje, kad jos galėtų būti konkurencingos ir vietos, ir
pasaulio rinkose. Todėl RKS parengta taip, kad nepridėtų
papildomos naštos MVĮ, o veiksmų imtųsi kiti dalyviai
(didesnės įmonės, viešosios institucijos), o tai leistų
MVĮ, kurios turi mažiau žmogiškųjų ir finansinių
išteklių, kurti savas planavimo strategijas ir numatyti
įgūdžių poreikius tinkamai apmokant savo darbuotojus. Be to, įgyvendinant veiksmus pagal šią RKS ypač daug
dėmesio reikėtų skirti greitai augančioms MVĮ, kurioms
dažnai reikia skubiai įdarbinti ir perskirstyti darbo jėgą, be
to, turėti galimybę rinktis iš kvalifikuotų darbuotojų. 3.6. Naujas
besikeičiančiam viešajam sektoriui kylantis klausimas Krizė paveikė ir iš esmės
visų šalių viešojo sektoriaus darbuotojus, nes vyriausybės bando
sumažinti viešojo sektoriaus dydį. Per viešojo administravimo reformą
įšaldytas, sumažintas darbo užmokestis, pakeistos sutarties ir darbo
sąlygos, taip pat sumažintas darbuotojų skaičius. Viešojo sektoriaus darbuotojų,
įskaitant valstybės tarnautojus, darbo santykiai tampa vis panašesni
į privačiojo sektoriaus, ypač kiek tai susiję su darbo
vietos garantija, todėl šiems darbuotojams ne tik galima, bet ir reikia
taip pat taikyti numatytą prisitaikymo mechanizmą. Be to, viešasis sektorius įdarbina maždaug
25 proc. ES darbo jėgos, todėl jam tenka pagrindinis vaidmuo
formuojant ekonomiką ir visuomenę. Naujovių viešajame sektoriuje
skatinimas (pvz., intensyviau bendradarbiaujant su piliečiais, kartu su
jais ieškant sprendimų, stiprinant eksperimentavimo kultūrą)
gali būti labai svarbus viešojo sektoriaus darbuotojų darbo
kokybės ir jų teikiamų paslaugų gerinimo veiksnys.
Veiksmingas ir inovatyvus viešasis sektorius labiau skatina naujoves visoje
ekonomikoje ir atitinkamai labiau prisideda prie ekonomikos augimo ir darbo
vietų kūrimo. Todėl Komisija ragina valstybes nares
apsvarstyti būdus, kaip siūlomą RKS pritaikyti viešojo
sektoriaus darbuotojams, nepriklausomai nuo jų darbo santykių
teisinių aspektų. Ypač svarbus
minėtų pokyčių aspektas yra tas, kad viešųjų
paslaugų teikimas iš valstybės monopolijos tampa koncesijų
sistema, nes tokiu atveju atnaujinant koncesijas būtina
restruktūrizuoti. Tokiu atveju reikės tam tikro darbo jėgos
judumo, o dalyvaujančios šalys turės imtis numatymo ir valdymo
veiksmų. Šios pastangos ir reikalinga visuomenės parama išaugs, kai
koncesijų sistema bus pirmąkart pristatyta. 4. Išvada Remdamasi pateiktais įrodymais ir
argumentais, Komisija visiems suinteresuotiesiems subjektams pateikia RKS, kuri
grindžiama įvairių nacionalinių programų, darbo
santykių sistemų ir socialinių aplinkybių praktiniais
pavyzdžiais. Net jei kai kurių toliau nurodytų gerosios patirties
pavyzdžių negalima automatiškai perkelti, jie gali tapti įkvėpimo
šaltiniu ir gairėmis. Komisija ragina •
valstybes nares remti, skleisti ir skatinti
visapusį RKS naudojimą ir kviečia visus suinteresuotuosius
subjektus bendradarbiauti remiantis nustatytais principais ir gerąja
patirtimi; •
visus suinteresuotuosius subjektus sukurti ir
įgyvendinti susijusius principus ir priemones, kurie padeda MVĮ
vykdyti restruktūrizavimo veiksmus; •
valstybes nares apsvarstyti galimybę taikyti
siūlomą RKS viešojo sektoriaus darbuotojams, nepaisant jų darbo
santykių teisinių ar sutartinių aspektų; •
valstybes nares ir regionus naudotis ES fondų
(ESF ir EGF) lėšomis, laikantis valstybės pagalbos taisyklių ir
remiant investicijas, kuriomis numatomi ir lengvinami pramonės
pokyčiai, taip pat vykdant pramonės politiką pagal
strategiją „Europa 2020“, ir kuriamas žmogiškasis kapitalas, gerinant
įgūdžius ir mokant, taip pat lengvinamos socialinės
restruktūrizavimo pasekmės, remiant atleistų darbuotojų
įsidarbinimą; •
socialinius partnerius prisidėti prie šios RKS
stiprinimo ir palengvinti ekonominio prisitaikymo procesą, parengiant ir
reikiamu lygiu (šalies, sektoriaus, įmonės ir pan.) aptariant
pokyčių ir restruktūrizavimo numatymo bei vidaus lankstumo
veiksmų sistemas. Komisija stebės, kaip visoje ES taikoma
RKS, ir teiks stebėjimo ataskaitas Europos Parlamentui ir socialiniams
partneriams. Remdamasi šiomis ataskaitomis ir kartu su jomis teikiamu politiniu
vertinimu, Komisija, jei reikės, iki 2016 m. nuspręs
persvarstyti RKS. Persvarsčius bus nuspręsta, ar reikia imtis
tolesnių veiksmų, įskaitant pasiūlymą dėl
teisės akto.
Pokyčiams ir
restruktūrizavimui numatyti skirta
kokybės
sistema Numatymas, valdymas ir stebėjimas /
vertinimas Nauja praktika, kuri buvo taikoma
įmonių viduje ir už jų ribų nuo dešimtojo dešimtmečio
pabaigos, rodo, kad įgūdžių ir mokymo poreikių numatymas,
taip pat ir atsakingas restruktūrizavimas, gali būti sėkmingas,
kai socialiniai ir regioniniai dalyviai bendradarbiauja. Be svarbių užimtumo ir socialinių
tikslų, numatymas ir gerai valdomas restruktūrizavimas yra
būtinos ekonominės sėkmės ir geresnių darbo
sąlygų prielaidos. Įmonių tvarumui ir konkurencingumui gali
labai padėti sugebėjimas niekada nepamiršti darbo vietos
pokyčių strateginės reikšmės ir gebėjimas
pokyčių procesus įtraukti į ilgalaikes sistemas (priešingai
nei sprendimai, grindžiami siekiu gauti trumpalaikį pelną ar kitais
pelningumo tikslais). Šis sprendimas tinkamas visiems ekonomikos sektoriams,
regionams ir ištisai ekonomikai. Todėl toliau nurodyti
gerosios patirties pavyzdžiai yra paskirstyti pagal priemonių, kurių
reikia imtis, vykdymo laiką, atskiriant numatomuosius veiksmus ir
priemones, kuriuos būtina vykdyti nuolat, ir konkrečių
restruktūrizavimo procesų valdymo veiksmus. Labai svarbu, kad visi
susiję dalyviai vertintų ir stebėtų restruktūrizavimo
procesus. Taip galima nustatyti silpnąsias vietas ir spragas, todėl
atsiranda galimybė pagerinti būsimus restruktūrizavimo procesus.
Ryšių su atleistais darbuotojais palaikymas (atleistų darbuotojų
karjerų ilgalaikis vertinimas, duomenų bazė, skirta karjeros
valdymo bėgant laikui tyrimui, ir kt.) irgi padeda įvertinti su
sėkmingu darbo keitimu susijusius rezultatus. Vertinimas ir stebėjimas
apima restruktūrizavimo priemonių vertinimą ir rezultatų
skelbimą, plėtros strategijų persvarstymą, įvertinus
sukauptą restruktūrizavimo patirtį ir jos poveikį, ir t.
t.). Įvairių lygmenų
ir įvairius dalyvius apimantis klausimas Žmogiškojo kapitalo poreikių numatymas ir
restruktūrizavimo valdymas apima daug skirtingų lygmenų
(Europos, nacionalinio, regioninio, sektorinio ir organizacinio) dalyvių
(įmones, darbuotojų atstovus, socialinius partnerius, viešojo
įdarbinimo tarnybas, viešąją administraciją ir institucijas
ir t. t.). Visų skirtingų
suinteresuotųjų subjektų veiksmų nuoseklumas ir
sąsajos, taip pat tinkamai suderintas planavimas ir numatymo bei
restruktūrizavimo veiksmai yra ypač svarbūs siekiant užtikrinti
veiksmingumą ir tvarius sprendimus. Kad RKS būtų lengviau
suprantama, ji parengta kaip gerosios patirties pavyzdžių, skirtų
kiekvienam iš svarbiausių dalyvių (įmonėms, darbuotojų
atstovams, patiems darbuotojams, socialiniams partneriams ir nacionalinėms
/ regioninėms institucijoms), aprašų rinkinys[20].
Išsamesnis šios srities gerosios patirties pavyzdžių rinkinys pateiktas
2009 m. pertvarkos procesų kontroliniame sąraše[21]. Visi aprašuose pateikti
gerosios patirties pavyzdžiai yra paimti iš tikros įmonių,
darbuotojų atstovų ir kitų suinteresuotųjų
subjektų patirties ir tie, kurie šią patirtį taiko, ją
laiko būtina siekiant greito, sklandaus, ekonomiškai naudingo ir socialiniu
aspektu priimtino prisitaikymo prie pokyčių ir restruktūrizavimo,
ypač nepalankiomis aplinkybėmis. Nepaisant šių pavyzdžių
pritaikomumo kitomis aplinkybėmis – tai galima įvertinti kiekvienu
konkrečiu atveju, – svarba, kurią jiems suteikia tą patirtį
taikę dalyviai, pateisina jų įtraukimą į RKS kaip
įkvėpimo šaltinį kitiems. Šie gerosios patirties pavyzdžiai dažnai
grindžiami reguliavimo ir kitais viešosios paramos mechanizmais arba jų
įkvėpti. „Eurofound“ ERSC duomenų bazėje, skirtoje su
restruktūrizavimu susijusiems teisės aktams[22],
pateikiama palyginamoji informacija apie nacionalinį reguliavimą.
ERSC duomenų bazėje, skirtoje paramos restruktūrizavimui
priemonėms[23], pateikiama informacija
apie maždaug 400 Europos Sąjungos valstybių narių ir Norvegijos
priemonių. Be visų kitų institucijų, įmonėms,
kurias būtina restruktūrizuoti, ir paveiktiems darbuotojams
paramą teikia nacionalinės vyriausybės, darbuotojų
organizacijos ir profsąjungos. Vykdant šioje RKS nustatytus veiksmus ir
priemones galima kreiptis dėl ES struktūrinių fondų
(pirmiausia ESF ir ERDF), taip pat EGF paramos. DARBDAVIAI Kad išlaikytų
konkurencingumą ir sumažintų restruktūrizavimo išlaidas,
įmonės numato žmogiškojo kapitalo poreikius ir valdo pokyčius.
MVĮ gali nesugebėti įgyvendinti visų toliau pateiktų
gerosios patirties pavyzdžių. POKYČIŲ NUMATYMAS Darbdavių
strateginis planavimas, visada įtraukiant darbuotojų atstovus pagal
kolektyvinių derybų ir informavimo bei konsultavimo priemones, apima
išankstinį darbo vietų ir įgūdžių planavimą,
įskaitant: o
strateginį
ilgalaikį
įmonės ekonominės ir finansinės padėties ir
technologijų bei rinkos pokyčių stebėjimą; o
nuolatinį darbo
vietų ir reikalingų įgūdžių derinimą; o
pavieniams darbuotojams
skirtas priemones: lankstumo
priemones (ilgalaikė darbo laiko apskaita, darbuotojų rotacija ir
kt.); mokymo priemones (apmokančiojo patarėjo funkcijos
sukūrimas, pavienių darbuotojų kompetencijos peržiūros
plėtotė; asmeniniai mokymo planai, įskaitant
universaliųjų įgūdžių darbuotojams suteikimą, ir
t. t.); karjeros vystymo priemones („karjeros dienos“, „karjeros kampeliai“,
darbuotojų rotacijos priemonės ir kt.); priemones, kuriomis
skatinamas vidaus ir išorės judumas, ir kt.; o
išorės
partnerystę su
regionais, švietimo / mokymo institucijomis ir verslo bendruomene. RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ
VALDYMAS Restruktūrizavimo
veiksmų valdymo gerosios patirties pavyzdžiai: o
vidinio sutarimo
siekimas, bendrai
įvertinant padėtį, kuri grindžiama aiškiai įvardyta
pokyčių svarba įmonei, ir iš anksto visapusiškai konsultuojant
ir informuojant darbuotojus; o
pagalba teikiant
asmeninę paramą darbuotojams, kurių atleidimo išvengti neįmanoma; o
iš anksto įtraukiami
išorės dalyviai (regioninės institucijos, universitetai, mokymo
centrai ir tiekimo grandinės dalyviai). DARBUOTOJŲ ATSTOVAI Darbuotojų
atstovai, įskaitant per Europos darbo tarybas, yra svarbūs partneriai
valdant įmonę, kai numatomas bei valdomas darbo vietų ir
reikalingų įgūdžių kūrimas ir vykdomi konkretūs
restruktūrizavimo veiksmai. POKYČIŲ NUMATYMAS o
Nuolatinis darbo
vietų ir reikalingų įgūdžių derinimas; o
pavieniams darbuotojams
skirtos priemonės, įskaitant vidaus ir išorės judumo
skatinimą. RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ
VALDYMAS o
Bendras padėties įvertinimas kartu su valdyba; o
susitarimas dėl įmonei
skirtų procedūrų, kaip tvarkytis su konkrečiomis
restruktūrizavimo situacijomis; o
tolesni veiksmai dėl visų
mechanizmų, kuriais teikiama pagalba pavieniams darbuotojams, kūrimo
ir įgyvendinimo, ir su jais susijusi pagalba, pirmiausia derybų
metu; o
atleistų
darbuotojų stebėjimas ir pagalba jiems ieškant naujo darbo ir (arba) tinkamų
persikvalifikavimo galimybių; o
dalyvavimas išorės
partnerystėje, platesnio masto tinkluose ir mechanizmuose, siekiant suteikti paramą
pavieniams darbuotojams ir skatinti visos tiekimo grandinės
įtraukimą į pasirengimą restruktūrizavimo veiksmams ir
jų valdymą. PAVIENIAI DARBUOTOJAI Kalbant apie pavienius
darbuotojus, numatymas priklauso nuo jų pajėgumų rinktis ir
gebėti gerinti savo galimybes įsidarbinti ir keisti darbą.
Kalbant apie galimybes įsidarbinti, itin svarbus vaidmuo skatinant,
motyvuojant ir remiant pavienius darbuotojus tenka kitiems dalyviams
(darbdaviams, darbuotojų atstovams, socialiniams partneriams, valdžios
institucijoms). POKYČIŲ NUMATYMAS Su sąlyga, kad yra
priemonių ir galimybių, darbuotojai: o
imasi veiksmų, kad
surinktų informaciją, būtiną padėčiai suprasti; o
persvarsto savo
įgūdžius ir
atnaujina karjeros vystymo kryptis; o
stiprina galimybes
įsidarbinti ir judumą ir keičia darbą, kai toks
sprendimas pagrįstas; o
pasinaudoja teise į švietimą
ir mokymą ir prisiima susijusius įsipareigojimus. RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ
VALDYMAS o
Ieško informacijos apie įmonės strategiją,
restruktūrizavimo planus ir darbo rinkos pokyčius; palaiko ryšius su
atstovais ir dalyvauja vykdant informavimo ir konsultavimo procedūras; o
svarsto, kokių
veiksmų galėtų imtis, kad išvengtų atleidimo: sukuria asmeninį darbo paieškos
veiksmų planą; palankiai reaguoja į judumo galimybes
įmonių viduje ir (arba) tarp įmonių; prašo konsultuojamojo
ugdymo, mokymų, kaip rengti prašymus priimti į darbą,
patarimų karjeros klausimais ir specialaus mokymo pagal darbo
pasiūlymų reikalavimus; o
pasinaudoja darbuotojams
teikiama individualia parama: palaiko ryšius su perkvalifikavimo
skyriais; užsiregistruoja darbo biržoje; prašo darbdavio pagalbos prieš
atleidimą iš darbo; prašo mokymų po atleidimo iš darbo; pasinaudoja
parama verslumui, kai ji teikiama. SOCIALINIAI PARTNERIAI IR SEKTORIŲ ORGANIZACIJOS Socialiniai
partneriai ir sektorių organizacijos gali vaidinti svarbų
vaidmenį numatant pokyčius, nustatant darbo vietų ir
įgūdžių poreikius ir valdant restruktūrizavimo veiksmus,
formuodami arba papildydami įmonės, nacionalinio ir regioninio
lygmens veiksmus ir tam pasitelkdami dialogą ir kolektyvines derybas. POKYČIŲ NUMATYMAS o
Derina darbo vietas ir
reikalingus įgūdžius:
dalyvauja visų lygmenų ankstyvojo perspėjimo sistemų
veikloje; o
rengia darbuotojų
dalyvavimo programas: skatina
ES, nacionalinio, sektorių, regionų, vietos ir įmonių
lygmens kolektyvines derybas dėl pokyčių ir
restruktūrizavimo numatymo; o
rengia pavieniams
darbuotojams skirtas priemones:
remia perkvalifikavimą, rengia nacionalinio, regioninio ar
įmonės lygmens įgūdžių tobulinimo programas arba
padeda jas rengti; o
kuria vidaus ir
išorės judumo gerinimo priemones: lengvina darbo keitimą įmonės viduje ir už jos ribų, skatina inovatyvias judumo
gerinimo priemones. RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ
VALDYMAS o
Bendrai įvertina
padėtį: dalijasi
žiniomis apie ekonomines aplinkybes su nariais, dalyviais ir visais
suinteresuotaisiais subjektais, skatina įvairių
suinteresuotųjų subjektų ryšius, tinklų kūrimą ir
valdymą; o
nagrinėja ir
aptaria visas galimybes išvengti darbuotojų atleidimo: stiprina visos ES profsąjungų
koordinavimą, kad padėtų Europos darbo taryboms; skatina ES
lygmens derybas, kai vykdomas tarpvalstybinis restruktūrizavimas; veda
derybas dėl profesinės veiklos keitimo politikos; o
remia pavienius
atleistus darbuotojus: remia
vidaus ir išorės judumo padalinius, kuria sektorinius mokymo fondus,
kuriuos galima naudoti perkvalifikavimui. NACIONALINĖS IR REGIONINĖS
INSTITUCIJOS Nacionalinės institucijos formuoja
taikomus teisės aktus, apibrėžia ir įgyvendina užimtumo
politikos tikslus, valdo prognozavimo priemones, turi institucinių
pajėgumų padėti darbuotojams. Regioninės institucijos
koordinuoja suinteresuotųjų subjektų veiklą, vykdomą
numatant bei valdant restruktūrizavimo veiksmus ir skatinant regionų
plėtrą ir ekonominį bei socialinį pertvarkymą. POKYČIŲ NUMATYMAS o
Nuolatinis darbo
vietų ir reikalingų įgūdžių derinimas: remia nacionalinius darbo vietų ir
įgūdžių kūrimo planus, kuria prognozavimo ir planavimo
priemones, taip pat priemones, kuriomis stiprinama švietimo ir mokymo
sistemų suteikiamų įgūdžių ir darbo rinkos
poreikių atitiktis; o
pavieniams darbuotojams
skirtos priemonės:
stiprina aktyvios darbo rinkos politiką, siūlo kvalifikacijos
kėlimo planus, remia kompetencijos plėtotę, daugiausia
dėmesio skirdamos bendriesiems ir universaliesiems įgūdžiams,
dėmesį telkia į žemos kvalifikacijos suaugusiųjų
įgūdžių ugdymą, siūlo patarimų karjeros
klausimais paslaugas, padeda įteisinti neformalųjį mokymą
ir savišvietą; skatina regioninę mokymosi visą gyvenimą
politiką; o
vidaus ir išorės
judumo gerinimo priemonės:
kuria iniciatyvas, kuriomis skatinamas geografinis ir profesinis judumas,
profesinės veiklos keitimo teisinę ir veiklos sistemą,
įgūdžių sertifikavimo ir perkeliamumo sistemas, remia
kvalifikacijų suteikimo schemas; rengia darbdavių poreikių
duomenų bazes, darbuotojų įgūdžius derina pagal laisvas
darbo vietas ir įgūdžių poreikius; o
priemonės,
kuriomis skatinamas regionų ekonominis prisitaikymas: skatina regioninių dalyvių
bendradarbiavimą, remia užimtumo ir įgūdžių planavimą
ir rizikos paskirstymą, kuria arba stiprina regioninius ekonomikos
pokyčių, darbo vietų ir įgūdžių stebėjimo
centrus, diegia išankstinio įspėjimo sistemas, užmezga reguliarius
darbinius ryšius su įmonėmis, įskaitant socialines įmones
ir plėtros agentūras; plėtoja teritorinio užimtumo paktus,
viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę ir institucines
kompetencijų ir įgūdžių struktūras; o
visapusiškas pasinaudojimas
ES struktūriniais fondais, laikantis taikomų valstybės
pagalbos taisyklių ir remiantis pažangios specializacijos principais
mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje, daugiausia dėmesio
skiriant investicijoms, kurios palengvintų struktūrinius pokyčius
ir stiprintų socialines inovacijas, kuriomis būtų vykdomi
socialiniu požiūriu integraciniai pokyčiai ir kuriamos darbo vietos,
ir prie to prisidėtų. RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ VALDYMAS o
Bendrai įvertina
padėtį: renka
duomenis apie šalies, regionų ir sektorių lygmens atleidimus, stebi
restruktūrizavimo poveikį konkretiems sektoriams ir regionams; kuria
ankstyvojo perspėjimo sistemas, sutelkia dalyvius, kad jie bendrai
įvertintų padėtį; o
išnagrinėja visas
galimybes, prieš atleidžiant darbuotojus: skatina restruktūrizavimo paveiktų
regionų atgaivinimą, stebi socialinius planus; stiprina viešojo
įdarbinimo tarnybas, kuria atleistųjų įdarbinimo programas,
skatina tiesioginį darbo vietų kūrimą, kuria rizikos
paskirstymo mechanizmus, remia darbuotojus, perimančius įmones,
kurias ištiko krizė ar kurių nėra kam perimti; kuria mobilius
pertvarkymo skyrius, viešina regioną naujiems investuotojams, remia
apleistų įrenginių naujų naudotojų paiešką; o
remia atskirus
pavienius darbuotojus, taip pat ir pasitelkdamos viešojo įdarbinimo
tarnybas: mokymo
priemonės (profesinio orientavimo ir mokymo portalai, viešieji pertvarkymo
padaliniai, profesinio rengimo kursai); judumo priemonės (MVĮ ir
socialinėms įmonėms skirtos atleistųjų įdarbinimo
platformos, parama darbuotojų kooperatyvams, geografinio judumo planai,
parama darbdavių grupių parengtiems laisvų darbo vietų
sąrašams, išeitinių ir kitų išmokų skyrimas); bedarbio
pašalpos pažeidžiamiems darbuotojams; o
lengvina susijusių dalyvių partnerystę,
į vietos platformų, skirtų atleistiems darbuotojams,
kūrimą įtraukia viešojo įdarbinimo tarnybas, koordinuoja
struktūrinių fondų ir EGF naudojimą pagal valstybės
pagalbos taisykles, naudoja regionines darbo grupes kaip priemonę sutelkti
visus dalyvius ir išteklius, organizuoja darbo keitimą; kuria greito
reagavimo paslaugas, MVĮ ir įvairiems suinteresuotiesiems subjektams
skirtas paramos platformas (profesinės veiklos keitimo sutartys), skatina
naujas įsteigtas įmones ir naujas bendroves vykdydamos
veiksmingą politiką, kuria skatinamas regionų ekonomikos augimas,
darbo vietų kūrimas ir verslumas. EUROPOS KOMISIJA Komisija o
stebės, kaip RKS taikoma visoje Europoje; o
Europos Parlamentui ir
socialiniams partneriams teiks stebėjimo ataskaitas ir jas plačiai skleis; o
jei reikės, iki
2016 m. nuspręs persvarstyti RKS. Persvarsčius bus
nuspręsta, ar reikia imtis tolesnių veiksmų, įskaitant
pasiūlymą dėl teisės akto; o
rems Europos
struktūrinių ir investicinių fondų (Europos socialinio
fondo, Europos regioninės plėtros fondo, Sanglaudos fondo, Europos
žemės ūkio fondo kaimo plėtrai, Europos jūrų
reikalų ir žuvininkystės fondo), taip pat fondų,
veikiančių pagal bendrą strateginę programą, ir Europos
prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo programavimo
veiksmus, taip pat ir vykdydama tarpusavio mokymosi, tinklų
kūrimo ir techninės pagalbos veiksmus; o
apsvarstys galimą
trijų su darbuotojų dalyvavimu susijusių direktyvų
sujungimą (pirmasis konsultacijų su socialiniais partneriais
etapas galėtų būti pradėtas pirmoje 2014 m.
pusėje). 1 lentelė. Dalyvių ir gerosios
patirties pavyzdžių santrauka || POKYČIŲ NUMATYMAS || RESTRUKTŪRIZAVIMO PROCESŲ VALDYMAS ĮMONĖS, DARBUOTOJŲ ATSTOVAI, SOCIALINIAI PARTNERIAI IR SEKTORIŲ ORGANIZACIJOS || Vykdo ekonominės, verslo ir rinkos aplinkos strateginį stebėjimą Derina darbo vietas ir reikalingus įgūdžius Rengia daugiametį įgūdžių ir darbo vietų kūrimo planą Taiko pavieniams darbuotojams skirtas lankstumo, mokymo ir karjeros vystymo priemones Skatina vidaus ir išorės judumą Informuoja pirmiau nurodytais klausimais, dėl jų konsultuoja ir vykdo kolektyvines derybas || Skatina vidinį sutarimą bendrai įvertinant padėtį Apsvarsto visas galimybes prieš svarstydami apie atleidimą iš darbo Teikia individualią ir personalizuotą paramą atleistiems darbuotojams Informuoja pirmiau nurodytais klausimais, dėl jų konsultuoja ir vykdo kolektyvines derybas Įtraukia išorės dalyvius PAVIENIAI DARBUOTOJAI || Imasi veiksmų, kad surinktų informaciją, būtiną padėčiai suprasti Persvarsto savo įgūdžius ir atnaujina profesines kryptis Stiprina savo galimybes įsidarbinti ir judumą ir keičia darbą, kai toks sprendimas pagrįstas Pasinaudoja teise į švietimą ir mokymą ir prisiima susijusius įsipareigojimus || Ieško informacijos apie įmonės strategiją Svarsto, kokių veiksmų galėtų imtis, kad išvengtų atleidimo Naudojasi individualia ir personalizuota parama NACIONALINĖS IR REGIONINĖS INSTITUCIJOS || Kuria prognozavimo ir planavimo priemones, įtraukdamos darbo vietas ir įgūdžius, taip pat keičiasi darbo rinkos informacija Stiprina aktyvią darbo rinkos politiką, skatina kvalifikacijos kėlimo planus ir patarimų karjeros klausimais paslaugas, teikia finansinę paramą Skatina dalyvių bendradarbiavimą ir rizikos paskirstymą Kuria sistemas, kuriomis skatinamas profesinės veiklos keitimas Vykdo ekonominės, verslo ir rinkos aplinkos strateginį stebėjimą Derina darbo vietas ir reikalingus įgūdžius Rengia daugiametį įgūdžių ir darbo vietų kūrimo planą Taiko pavieniams darbuotojams skirtas lankstumo, mokymo ir karjeros vystymo priemones Skatina vidaus ir išorės judumą Rengia teritorinio užimtumo paktus, vykdo viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę || Renka duomenis apie atleidimus, stebi restruktūrizavimo poveikį, remia ankstyvojo perspėjimo sistemas Stiprina viešojo įdarbinimo tarnybas, kuria atleistųjų įdarbinimo programas, skatina darbo vietų kūrimą Remia vidaus judumo platformas, judumą pasitelkiant išmokas ir finansiškai pažeidžiamas grupes Skatina partnerystę ir koordinuoja struktūrinių fondų naudojimą Kuria ankstyvojo perspėjimo sistemas, rengia dalyvių susitikimus, kad būtų bendrai įvertinta padėtis Kuria mobilius pertvarkymo skyrius, skatina investavimo patrauklumą ir naujų darbo vietų kūrimą Remia mokymo ir judumo priemones [1] COM(2012) 7 final. [2] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2013-0005+0+DOC+XML+V0//LT. [3] Europos restruktūrizacijos stebėjimo centras
(toliau – ERSC) yra unikalus visos ES duomenų apie didesnio masto
restruktūrizavimo veiksmus šaltinis. Jis stebi paskelbto
restruktūrizavimo poveikį užimtumui ES-28 ir Norvegijoje. ERSC
remiasi atrinktose žiniasklaidos priemonėse pateiktomis ataskaitomis
(trys–penkios vienai šaliai). Atsižvelgiama į visus atvejus, kai
paskelbiama, kad panaikinama arba sukuriama 100 ir daugiau darbo vietų,
arba kai paveikiama 10 proc. darbuotojų tose įmonėse, kuriose
jų yra ne mažiau kaip 250. Turint omenyje, kad ERSC remiasi atrinktomis
žiniasklaidos priemonėmis, jo turima informacija apie restruktūrizavimo
veiksmus kiekvienoje valstybėje narėje yra orientacinė ir negali
būti laikoma reprezentatyvia. Vis dėlto ERSC pateikia gerą darbo
rinkos restruktūrizavimo vaizdą, kuris iš esmės atitinka
duomenis, gaunamus iš reprezentatyvesnių šaltinių, kaip antai Europos
Sąjungos darbo jėgos tyrimo. [4] 2013 m. sausio 15 d. priimtoje
Rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino Komisiją pagal rezoliucijoje
pateiktas išsamias rekomendacijas parengti naują iniciatyvą dėl
darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais, restruktūrizavimo
numatymo ir valdymo. [5] Žr. I priedo sąrašą. [6] SWD(2013) 293, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=1942&furtherNews=yes. [7] 2013 m. spalio 2 d. Komisijos komunikatas
Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Reglamentavimo kokybės
ir rezultatų programa (REFIT). Rezultatai ir tolesni veiksmai“, COM(2013)
685 final. [8] Žr. 2013 m. lapkričio 14 d. Komisijos
ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Europos prisitaikymo
prie globalizacijos padarinių fondo 2012 m. veiklos, COM(2013) 782 final. [9] Žr. informaciją apie automobilių ir plieno
sektorius http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/automotive/cars-2020/index_en.htm
irhttp://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/files/steel-action-plan_en.pdf. [10] Išsamesni Žaliosios knygos rezultatai pateikti http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=699&consultId=9&furtherConsult=yes. [11] „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo strategija“, COM(2010) 2020. [12] „Integruota globalizacijos eros pramonės
politika. Didžiausias dėmesys – konkurencingumui ir tvarumui“, COM(2010)
614. [13] „Stipresnė Europos pramonė
ekonomikos augimui ir atsigavimui skatinti“, COM(2012) 582. [14] 2013 m. lapkričio 13 d.
Bendrosios užimtumo ataskaitos projektas, pridedamas prie Komisijos komunikato
„2014 m. metinė augimo apžvalga“, COM(2013) 801 final. [15] Ekonomikos atsigavimas kuriant darbo vietas,
COM(2012) 173 final, 2012 4 18,
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1039&langId=en. [16] COM(2012) 669 final. [17]
http://ec.europa.eu/education/apprenticeship/index_en.htm. [18] 2013 m. gruodžio 4 d. Tarybos
rekomendacijos dėl stažuočių kokybės sistemos
pasiūlymas, COM(2013) 857 final. [19] Šiuo atžvilgiu svarbios ir finansinės
paramos stažuotėms ir stipendijoms programos, taip pat pagal programą
„Horizontas 2020“ teikiamos Marie Skłodowska-Curie stipendijos. [20] Tinkamas restruktūrizavimo numatymas ir
valdymas dažnai apima daug dalyvių ir lygmenų, daugelis veiksmų
skirtinguose aprašuose apibūdinami panašiai, nurodant kiekvienam iš
jų priskirtą konkretų vaidmenį. [21] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=782&langId=en. Dar žr. 1 priedą. [22] http://www.eurofound.europa.eu/emcc/erm/rll/. [23] http://www.eurofound.europa.eu/emcc/erm/supportinstruments/.
Taip pat žr. 2011 m. ERSC ataskaitą „Viešosios priemonės,
skirtos restruktūrizavimui Europoje remti“, http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef1165.htm. I PRIEDAS ES DIREKTYVOS DĖL DARBUOTOJŲ DALYVAVIMO IR JŲ APSAUGOS
RESTRUKTŪRIZUOJANT Darbuotojų apsauga jų darbdaviui
tapus nemokiam •
Direktyva dėl darbdavio nemokumo (2008/94/EB)
siekiama užtikrinti minimalią darbuotojų apsaugą jų
darbdaviui tapus nemokiam. Ja valstybės narės įpareigojamos
įsteigti instituciją (garantijų instituciją), kuri
garantuotų neįvykdytų reikalavimų sumokėjimą
darbuotojams. Be to, valstybės narės turi imtis reikiamų
priemonių užtikrinti, kad darbdaviui iki savo nemokumo pradžios nesumokėjus
privalomų įmokų darbuotojai neprarastų teisių į
išmokas, jeigu darbuotojų įmokos buvo išskaičiuojamos iš jų
darbo užmokesčio. Nacionaliniu lygmeniu vykdomas
darbuotojų informavimas ir konsultavimas •
Direktyva dėl bendros darbuotojų
informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje
(2002/14/EB) siekiama sustiprinti dialogą įmonių viduje ir
užtikrinti darbuotojų dalyvavimą priimant sprendimus, kad
būtų galima geriau numatyti problemas ir išvengti krizių. Ši
direktyva taikoma bent 50 darbuotojų turinčioms įmonėms
arba bent 20 darbuotojų turintiems ūkiams ir joje numatyta, kad
darbuotojų atstovai turi būti informuojami ir su jais konsultuojamasi
dėl įmonės ekonominės padėties pokyčių,
užimtumo vystymo ir sprendimų, dėl kurių gali reikėti
keisti darbo organizavimą ar sutartinius santykius. •
Direktyva dėl darbuotojų teisių
apsaugos įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių
perdavimo atveju (2001/23/EB) nustatyta, kad teises ir pareigas, kylančias
iš darbo sutarties arba darbo santykių, galiojančių perdavimo
dieną, perdavėjas (šalis, kuri praranda darbdavio teises) perduoda
perėmėjui (t. y. naujajam darbdaviui). Direktyvoje taip pat
nustatyta, kad perdavimas pats savaime negali būti pagrindas, kuriuo
remdamasis perdavėjas arba perėmėjas gali atleisti darbuotojus
iš darbo. Be darbuotojų teisių apsaugos, Direktyvoje dėl
įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo
nustatyta, kad perdavėjas ir perėmėjas turi pateikti
nurodytą informaciją darbuotojų, kuriems siūlomas
perdavimas turi įtakos, atstovams ir, jei bet kuri šalis ketina taikyti
darbuotojams skirtas priemones, su jų atstovais būtina konsultuotis,
kad būtų pasiektas susitarimas. •
Direktyva dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo
(98/59/EB) nustatyta, kad darbdavys, kuris planuoja kolektyvinį
atleidimą, turi darbuotojų atstovams pateikti nurodytą
informaciją dėl siūlomo atleidimo ir privalo iš anksto su jais
konsultuotis, kad būtų pasiektas susitarimas. Šios konsultacijos
turėtų apimti būdus, kaip išvengti darbuotojų atleidimo ar
sumažinti atleidžiamų darbuotojų skaičių ir sušvelninti
tokio atleidimo padarinius papildomomis socialinėmis priemonėmis,
kurios skirtos visų pirma atleistiems darbuotojams iš naujo įdarbinti
arba perkvalifikuoti. Direktyva taip pat nustatyta, kad viešosios institucijos
turi būti informuotos apie bet kokį planuojamą kolektyvinį
atleidimą, ir reikalaujama, kad toks atleidimas būtų vykdomas ne
anksčiau kaip praėjus 30 dienų po šio pranešimo pateikimo.
Tarpvalstybiniu lygmeniu vykdomas
darbuotojų informavimas ir konsultavimas •
Direktyva dėl Europos darbo tarybos steigimo
arba Bendrijos mastu veikiančių įmonių ir įmonių
grupių darbuotojų informavimo bei konsultavimosi su jais tvarkos
nustatymo (94/45/EB, nauja redakcija pateikta Direktyva 2009/38/EB) taikoma
įmonėms ar įmonių grupėms, kuriose yra mažiausiai
1 000 darbuotojų ir bent 150 darbuotojų kiekvienoje iš
dviejų valstybių narių. Direktyva suteikiamas leidimas
įsteigti Europos darbo tarybą – darbuotojų atstovę
valstybėse narėse, kuriose įmonių grupė vykdo
veiklą, ir ji turi būti informuojama ir su ja konsultuojamasi
dėl įmonės veiklos ir bet kokių planuojamų
svarbių pokyčių. •
Trimis direktyvomis nustatytas darbuotojų
dalyvavimas (t. y. informavimas, konsultavimas ir kai kuriais atvejais
dalyvavimas stebėtojų taryboje ar direktorių valdyboje)
įmonėse, pradedančiose taikyti Europos bendrovės
įstatus (Direktyva 2001/86/EB) arba Europos kooperacinės
bendrovės statutą (2003/72/EB) ar susikūrusiose po tarpvalstybinio
susijungimo (2005/56/EB). NAUJOS POKYČIŲ IR
RESTRUKTŪRIZAVIMO NUMATYMO IR VALDYMO
INICIATYVOS Pastaraisiais metais Europos Komisija
pradėjo kelias konkrečias pokyčių ir
restruktūrizavimo numatymo ir valdymo srities iniciatyvas (pvz.,
sukurtas Restruktūrizavimo forumas, kuriame aptarta daug inovatyvios
praktikos pavyzdžių). 2002 m. ir 2005 m. surengti du Europos
socialinių partnerių konsultacijų etapai, po kurių
parengtos „Pokyčių ir jų socialinių padarinių valdymo
gairės“[1]. Tačiau gairėse nenumatyta
jokios tinkamos jų sklaidos ir įgyvendinimo tvarkos ir jų iš
esmės nepaisoma. Europos Komisija taip pat finansavo daug
šia tema atliktų tyrimų[2] ir parėmė
Bendrą Europos socialinių partnerių darbo programą, į
kurią taip pat įtrauktas restruktūrizavimo srities integruotasis
projektas ES-27 šalyse. 2009 m. Komisija paskelbė
naudingą gerosios patirties, Europoje taikomos numatant
restruktūrizavimą, jam rengiantis ir siekiant jį tinkamai
valdyti, rinkinį, pavadintą „Pertvarkos procesų kontrolinis
sąrašas“[3]. Šis kontrolinis
sąrašas turėtų būti suprantamas kaip papildantis ir
užbaigiantis siūlomoje RKS pateiktus gerosios patirties pavyzdžius. „Eurofound“
ERSC duomenų bazėje, skirtoje paramos restruktūrizavimui
priemonėms[4], irgi
pateikiama informacija apie maždaug 400 Europos Sąjungos valstybių
narių ir Norvegijos priemonių. Be visų kitų
institucijų, įmonėms, kurias būtina restruktūrizuoti,
ir paveiktiems darbuotojams paramą teikia nacionalinės
vyriausybės, darbuotojų organizacijos ir profsąjungos. Paramos
priemonės aprašytos nurodant jų pagrindines ypatybes, dalyvius,
finansavimo šaltinius, privalumus ir trūkumus bei rezultatus. Šios
duomenų bazės tikslas – informuoti vyriausybes, socialinius
partnerius ir kitus susijusius asmenis, kokių rūšių pagalbos
galima prašyti. 2012 m.
Europos Komisijos Žaliojoje knygoje dėl restruktūrizavimo[5] nustatyta sėkminga
restruktūrizavimo bei prisitaikymo prie pokyčių praktika ir
politika, siekiant paskatinti užimtumą, ekonomikos augimą ir
konkurencingumą pagal strategiją „Europa 2020“. Galiausiai
2013 m. sausio 15 d. Europos Parlamentas priėmė A.
Cercaso pranešimą, kuriame Komisijos konkrečiai paprašyta imtis
veiksmų restruktūrizavimo srityje. II PRIEDAS AUTOMOBILIŲ IR PLIENO PRAMONĖS RESTRUKTŪRIZAVIMO
NUMATYMO IR VALDYMO GEROSIOS PATIRTIES ES GAIRĖS AUTOMOBILIAI 2012 m. lapkričio 8 d. Europos Komisijos priimtame
veiksmų plane „CARS 2020“ išvardytos
konkrečios politinės priemonės, kurių reikia imtis
ateinančiais metais. Po to Komisija įsteigė „CARS 2020“
ekspertų grupę, kad ji stebėtų, kaip įgyvendinamas
veiksmų planas. Ypatingas dėmesys veiksmų plane „CARS 2020“ skiriamas
pramonės prisitaikymui ir pabrėžiama, kad tinkamas visų
lygmenų (įmonės, vietos, nacionalinio ir ES) socialinis dialogas
yra esminis restruktūrizavimo procesų numatymo ir gero valdymo
elementas. Už restruktūrizavimą iš esmės atsakinga pramonė,
tačiau tam tikras vaidmuo tenka ir Komisijai, valstybėms narėms
bei vietos valdžios institucijoms. Visų pirma Komisija įsipareigojo – toliau stebėti
ir svarstyti restruktūrizavimo veiklą, kad ji visapusiškai
atitiktų ES teisės aktus, ypač susijusius su valstybės
pagalba ir vidaus rinkos taisyklėmis; – nustatyti
gerąją patirtį ir skatinti taikyti numatymo metodą
restruktūrizavimo procese, konsultuodamasi su regionų, kuriuose
dominuoja automobilių sektorius, atstovais, užimtumo institucijomis ir
suinteresuotosiomis šio sektoriaus šalimis, įskaitant socialinius
partnerius; – atnaujinti
tarpžinybinės darbo grupės veiklą, siekdama išnagrinėti ir
toliau stebėti pagrindinius automobilių gamyklų uždarymo arba
reikšmingo darbuotojų skaičiaus mažinimo atvejus. Ši darbo grupė
buvo aktyvi ir labai veiksminga ankstesniais panašiais atvejais
automobilių pramonėje. Ji racionalizuos atitinkamų ES fondų
naudojimą (teikdama techninę pagalbą, mažindama laukimo
laikotarpį, konsultuodama, kaip veiksmingiausiai naudoti išteklius,
stebėdama ir teikdama ataskaitas); – gamyklų uždarymo
ir reikšmingo darbuotojų skaičiaus mažinimo atvejais raginti
valstybes nares pasinaudoti Europos prisitaikymo prie globalizacijos
padarinių fondo (EGF) parama; – raginti valstybes
nares naudotis darbo rinkos lankstumo sistemomis ir jas bendrai finansuoti ESF
lėšomis, taip remiant tiekėjus, kuriems gali prireikti daugiau laiko
rasti naujų klientų uždarius automobilių gamyklą arba
sumažinus veiklos apimtį. PLIENAS 2013 m. birželio 11 d. Europos Komisija priėmė
Plieno pramonės veiksmų planą[6]. Jame nurodytos
konkrečios politinės priemonės, kurių reikia imtis
artimiausiais metais. Po to Komisija sukūrė aukšto lygio ekspertų
darbo grupę plieno pramonės klausimams spręsti, kad ji stebėtų,
kaip įgyvendinamas veiksmų planas. Komisija valstybes nares paragino – išnagrinėti
galimybę kartu su regioninėmis valdžios institucijomis naudoti
Europos socialinio fondo (ESF) lėšas darbuotojų kvalifikacijai
keisti ir kelti, be kita ko, sukuriant konkrečiai plieno sektoriui
skirtą finansavimo priemonę; – išnagrinėti
galimybę kartu su regioninėmis valdžios institucijomis per
būsimą programavimo laikotarpį naudoti struktūrinių
fondų lėšas plieno sektoriaus restruktūrizavimo socialiniam
poveikiui sušvelninti; – palengvinti socialinių
partnerių dialogą, siekiant susitarti dėl laikinų
iniciatyvų, skirtų darbo vietoms išsaugoti, pavyzdžiui, dėl
galimybės pradėti taikyti darbo rinkos lankstumo priemones,
visų pirma siekiant prisitaikyti prie ekonomikos ciklo sąlygų. Pramonės atstovai
paraginti: – aktyviai siekti užpildyti
įgūdžių spragas ir panaikinti jų trūkumą; – toliau vykdyti
būtiną pramonės prisitaikymo procesą vadovaujantis
gerąja pokyčių ir restruktūrizavimo numatymo patirtimi, be
kita ko, palaikant socialinį dialogą ir tinkamai įtraukiant
regioninius suinteresuotuosius subjektus; – išnagrinėti restruktūrizavimo
poreikius ir galimus pajėgumų koregavimo atvejus,
atsižvelgiant į būsimą pagrindinių sektorių
paklausą, taip pat į poreikį skirtingai reaguoti į
struktūrines bei ciklines tendencijas; – bendradarbiauti su
kitais suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma nacionalinėmis
bei regioninėmis valdžios institucijomis, siekiant užtikrinti, kad
ciklinio perteklinio pajėgumo atveju būtų taikomos valstybės
remiamos laikinos priemonės, kuriomis išsaugomas užimtumas ilguoju
laikotarpiu. [1] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=782&langId=en. [2] Žr., pvz., projektą, kuris finansuotas
Europos Parlamento bandomojo projekto „Darbuotojų palaikymas vykstant
pramonės pokyčiams“ lėšomis ir kurį valdė Turine
įsikūręs Tarptautinio darbo biuro Tarptautinio mokymo centras;
visapusiškas ES-27 šalių restruktūrizavimo numatymo ir valdymo
nacionalinių sistemų aprašymas pateiktas http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=819&langId=en. [3] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=782&langId=en. [4] http://www.eurofound.europa.eu/emcc/erm/supportinstruments/.
Taip pat žr. 2011 m. ERSC ataskaitą „Viešosios priemonės,
skirtos restruktūrizavimui Europoje remti“, http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef1165.htm. [5] COM(2012) 7 final, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=699&consultId=9&furtherConsult=yes. [6] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/index_lt.htm.