Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl „jaunimo garantijų“ iniciatyvos nustatymo /* COM/2012/0729 final - 2012/0351 (NLE) */
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS 1. PASIŪLYMO
APLINKYBĖS Didelis
ir tebedidėjantis jaunimo nedarbas sukelia sunkių pasekmių
mūsų ekonomikai, visuomenei ir pačiam jaunimui. Jaunimo
nedarbo lygis visoje ES jau pasiekė 22,7 proc. (2012 m.
trečias ketvirtis), yra dvigubai didesnis negu suaugusiųjų[1] ir perspektyvos nė kiek
negerėja. Darbo neturi maždaug 5,5 mln. jaunuolių, o daugiau
negu 7,5 mln. jaunesnių negu 25 metų jaunuolių ir nedirba,
ir nesimoko. Tačiau
be tiesioginio krizės poveikio, net kai nedarbo lygis yra mažesnis,
jaunimo nedarbas ir neveiklumas visuomenei daug kainuoja ir yra žalingas. Toks
jaunimas šiandien reikalauja didelių išlaidų – jiems mokamos
pašalpos, negaunama pajamų ir mokesčių, kurie būtų
gaunami jiems dirbant, tačiau jie daug kainuos ir ateityje, nes nedarbas
jiems „palieka randus“, daro ilgalaikį neigiamą poveikį
būsimam pajamų lygiui, jiems kyla rizika ateityje neturėti
darbo, kyla pavojus jų sveikatai, gerovei ir pensijos atsargoms. Europa
negali švaistyti savo talento ir nesirūpinti ateitimi. Dar
iki krizės susivokta, kad reikia imtis veiksmų ir padėti
jaunimui pereiti iš mokyklos į darbo rinką. 2005 m. Taryba
sutiko, kad įgyvendinant Užimtumo politikos gaires (2005–2008 m.)
reikėtų užtikrinti, kad kiekvienam darbo neturinčiam jaunuoliui per
6 nedarbo mėnesius būtų pasiūlyta nauja galimybė.
2008 m. Taryba mokyklą baigusiems jaunuoliams laiką sutrumpino
iki ne daugiau kaip 4 mėnesių. Iki
2010 m. tokia priemonė visoje ES dar nebuvo įgyvendinama, nors
ir Europos Parlamentas, ir Europos jaunimo forumas aktyviai siekė perkelti
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvą į ES lygmenį. Įgyvendinant
strategiją „Europa 2020“ ir jos pavyzdinę iniciatyvą „Judus
jaunimas“, Komisija paragino valstybes nares užtikrinti, kad visiems
jaunuoliams būtų suteiktas darbas, tolesnio mokymosi galimybės
ar aktyvinimo priemonės per keturis mėnesius nuo mokyklos baigimo, ir
tai turėtų būti teikiama pagal „Jaunimo garantijų“
iniciatyvą. 2011
ir 2012 m. Europos Vadovų Taryba, Europos Parlamentas ir Europos
jaunimo forumas vėl ragino tai padaryti, tačiau jiems nelabai pavyko. 2012 m.
balandžio mėn. Užimtumo srities teisės aktų rinkinyje Komisija
paskelbė, kad metų pabaigoje teiks Tarybos rekomendacijos dėl
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvos pasiūlymą. 2012 m.
birželio 29 d. Europos Vadovų Taryba valstybes nares paragino
padidinti pastangas, kad „per keletą mėnesių po mokyklos baigimo
jaunuoliai gautų kokybiško darbo pasiūlymą, jiems būtų
sudarytos tęstinio mokymosi, gamybinės praktikos ar
stažuočių galimybės“. Ji taip pat konstatavo, kad tokios
priemonės galėtų būti remiamos Europos socialinio fondo
(ESF), o valstybės narės turėtų naudotis galimybėmis
laikinas įdarbinimo subsidijas finansuoti iš Europos socialinio fondo. 2013 m.
metinėje augimo apžvalgoje[2]
Komisija pabrėžė, kad valstybės narės turėtų
užtikrinti jaunimo perėjimą iš mokyklos į darbo rinką ir
sukurti bei įgyvendinti „Jaunimo garantijų“ iniciatyvas, kad per
keturis mėnesius po mokyklos baigimo ar bedarbystės jaunuoliai iki 25
metų gautų kokybiško darbo pasiūlymą, jiems būtų sudarytos
tęstinio mokymosi, gamybinės praktikos ar stažuočių
galimybės. Tokios programos bendrai finansuojamos iš Europos socialinio
fondo. Komisija
teikia Tarybos rekomendacijos pasiūlymą siekdama užtikrinti, kad per
keturis mėnesius po mokyklos baigimo ar darbo netekimo jaunuoliai
gautų kokybiško darbo pasiūlymą arba jiems būtų
sudarytos tęstinio mokymosi galimybės. Šiame pasiūlyme taip pat
nurodoma, kaip „Jaunimo garantijų“ iniciatyva turėtų būti
parengta. Pasiūlyme gairės pateiktos pagal šešias sritis – tvirtos
partnerystės su visais suinteresuotaisiais subjektais mezgimas, ankstyvos
intervencijos užtikrinimas ir aktyvinimas, kad būtų kuo mažiau ir
nedirbančių, ir nesimokančių asmenų, paramos
priemonės darbo jėgos integracijai užtikrinti, pasinaudojimas visomis
ES finansavimo galimybėmis, „Jaunimo garantijų“ iniciatyvų
vertinimas ir nuolatinis tobulinimas, greitas iniciatyvų
įgyvendinimas. Šiame pasiūlyme taip pat išdėstyta, kaip Komisija
rems valstybių narių veiksmus: ES finansavimo sistema, gerosios patirties
mainai tarp valstybių narių, valstybių narių veiksmų
stebėjimas per Europos semestrą, informavimo veiklos rėmimas. Prie
pasiūlymo pridedamas Tarnybų darbinis dokumentas, kuriame išsamiau
aprašoma, kas sudaro „Jaunimo garantijų“ iniciatyvą, sprendžiami
klausimai dėl tokių iniciatyvų sąnaudų ir naudos ir po
vieną aprašomos visos sudedamosios dalys, kurių reikia, kad „Jaunimo
garantijų“ iniciatyva būtų sėkminga. Be to, Tarnybų
darbinio dokumento priede pristatomos politinės jaunimo užimtumo
rėmimo priemonės, įdiegtos 27 valstybėse narėse ir
Kroatijoje, taigi galima matyti, kokie buvo šių šalių pradiniai
veiksmai kuriant visavertes „Jaunimo garantijų“ iniciatyvas. 2. KONSULTACIJŲ SU
SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI 2012 m.
balandžio 24–25 d. vykusiame neoficialiame užimtumo ir socialinių
reikalų ministrų susitikime pirmininkaujanti Danija surengė
seminarą dėl „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos įgyvendinimo.
Šiame susitikime pabrėžta, kad švietimo ir mokymo politika
turėtų būti jungiama su užimtumo politika, pastangos turi
būti sutelktos į problemines, t. y. nekvalifikuotų
ir (arba) išsilavinimo neturinčių darbuotojų, grupes, o
taikomi metodai turi atitikti šalies padėtį ir konkrečius
individualius poreikius. Galiausiai pabrėžta, kad valdžios institucijos
turi remti jaunimą, visų pirmą labiausiai pažeidžiamus asmenis,
tačiau ir patys jaunuoliai turi dalyvauti procese ir prisiimti
įsipareigojimus bei pareigas. Europos socialinis fondas nurodytas kaip
potencialus finansavimo šaltinis, ypač atsižvelgiant į poreikį
įgyvendinti taupymo ir valstybės finansų konsolidavimo
priemones. Į
2012 m. sausio mėn. pateiktą kasmetinę anketą dėl
gebėjimo prisitaikyti prie krizės, siunčiamoje Viešųjų
užimtumo tarnybų tinklui, pateiktas veiksmų, kurių imamasi
jaunimo nedarbo problemoms spręsti, modulis. Į jų atsakymus
atsižvelgta rengiant prie šio pasiūlymo pridedamą Tarnybų
darbinį dokumentą. Pirmininkaujant
Danijai 2012 m. birželio mėn. surengtame viešųjų užimtumo
tarnybų vadovų posėdyje šio tinklo atstovų paprašyta
pateikti ataskaitas apie pokyčius nuo 2012 m. sausio mėn.,
ypač susijusius su jaunimu. Imantis
tolesnių veiksmų pagal užimtumo srities dokumentų rinkinį,
2012 m. birželio 19–20 d. su socialiniais partneriais aptartos
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvos perspektyvos. 2012 m.
rugsėjo 6–7 d. Briuselyje vykusioje konferencijoje[3] „Darbo vietos Europoje“,
kurioje dalyvavo visi susiję suinteresuotieji subjektai, įskaitant
socialinius partnerius ir jaunimo organizacijas, labai daug pranešėjų
pritarė, kad visoje ES reikia „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos, ir
pripažino, kad jaunimui reikia suteikti tinkamą startą, ypač
tokiais sunkiais laikais. 2012 m.
rugsėjo mėn. vyko Europos jaunimo forumo ir sektorinių
socialinių partnerių organizacijų susitikimas. „Jaunimo
garantijų“ iniciatyva su socialiniais partneriais dar kartą aptarta
Socialinio dialogo komitete 2012 m. spalio 23 d. 3. TEISINIAI PASIŪLYMO
ASPEKTAI Teisinis pagrindas.
Kadangi pasiūlymo dėl „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos esmė
yra užimtumo politika (SESV IX antraštinė dalis), SESV 292 straipsnis
yra tinkamas teisinis rekomendacijos priėmimo pagrindas. Sąjungos
kompetencija užimtumo politikos srityje apibrėžta SESV IX
antraštinėje dalyje, tačiau joje nenurodytas konkretus teisinis
rekomendacijos priėmimo pagrindas. Visų pirma, SESV 149 straipsnyje
numatytos tik skatinamosios priemonės valstybių narių
bendradarbiavimui ir jų veiklai užimtumo srityje paremti, imantis
iniciatyvos plėtoti keitimąsi informacija ir geriausia praktika,
tačiau šios rekomendacijos sritis yra kita. Subsidiarumas ir proporcingumas. Komisija
kartu su visomis valstybėmis narėmis yra labai susirūpinusi
dėl jaunimo padėties rinkoje šiuo metu ir nepaliaujamo tos
padėties blogėjimo. Didžiulis jaunimo nedarbo lygis kenkia visai
Europai: jo kaina didelė dabar ir bus didelė ateityje. Lėšos,
kurios sutaupomos įgyvendinant „Jaunimo garantijų" iniciatyvas,
– tai ne tik tos lėšos, kurias pavyksta sutaupyti iš socialinės
apsaugos išlaidų. Sumažinus nedarbą ir išvengus
įgūdžių praradimo jaunimas gautų ilgalaikės naudos,
ekonomika dėl mažesnio nedarbo per visą gyvenimo ciklą
gautų daugiau pajamų (taigi padidėtų pajamos iš
mokesčių ir socialinio draudimo įmokų), kiltų mažiau
socialinių ir sveikatos problemų[4]. Kadangi
nemažai politinių Tarybos ir Europos Parlamento raginimų sukurti
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvą nebuvo įgyvendinta, dabar svarbu
valstybėms narėms pateikti šią rekomendaciją. Iš
tikrųjų, kol kas tik kelios valstybės narės ėmėsi
priemonių išsamiai „Jaunimo garantijų" iniciatyvai
įgyvendinti. Pasiūlius
ES lygmens gaires dėl priemonių, kuriomis būtų galima
padidinti „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos veiksmingumą,
valstybės narės galės geriausiai pasinaudoti sanglaudos
fondų, visų pirma Europos socialinio fondo, parama jaunimo nedarbo ir
neveiklumo problemoms spręsti. Pasiūlyme
pripažįstama, kad dėl skirtingos padėties pavienėse
valstybėse narėse (regiono ar vietos lygmeniu) gali skirtis
iniciatyvos struktūra ir jos tolesnio įgyvendinimo būdai. 4. POVEIKIS BIUDŽETUI Netaikoma 5. NEPRIVALOMI DUOMENYS Netaikoma 2012/0351 (NLE) Pasiūlymas TARYBOS REKOMENDACIJA dėl „jaunimo garantijų“ iniciatyvos
nustatymo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį, atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, kadangi: (1) jau dabar investuojant į
jaunų europiečių žmogiškąjį kapitalą bus gauta
ilgalaikės naudos ir skatinamas tvarus ir integracinis ekonomikos augimas.
Europa turės aktyvios, inovatyvios ir kvalifikuotos darbo jėgos ir
išvengs didžiulių išlaidų, patiriamų dėl jaunuolių,
kurie nei dirba, nei mokosi, – dabar tokios išlaidos sudaro 1,2 proc. BVP[5]; (2) per krizę jaunimas
ypač nukentėjo. Jaunuoliams yra sunkiau dėl to, kad
keičiasi jų gyvenimo etapai, jiems nepakanka profesinės
patirties, kartais jų išsilavinimas per menkas, jų socialinė
apsauga ribota, jiems sunku gauti finansinių išteklių, jų darbo
sąlygos nesaugios. Jaunų moterų darbas dažniau gali būti
menkai apmokamas, o darbo sąlygos – nesaugios, o tėvams, ypač
jaunoms mamoms, trūksta tinkamų darbo ir privataus gyvenimo
suderinimo priemonių. Be to, kai kurių jaunuolių padėtis
labai nepalanki arba jiems kyla diskriminavimo pavojus. Todėl reikia
tinkamų paramos priemonių; (3) Europoje jaunuolių,
kurie nei mokosi, nei dirba yra 7,5 mln., tai sudaro 12,9 proc.
jaunų europiečių (15–24). Daugelis jų yra baigę tik
pagrindinę mokyklą arba nebaigę švietimo ir mokymo
įstaigų, taip pat jie dažnai yra migrantai arba iš socialiniu
požiūriu nepalankios aplinkos. Jaunuoliai, kurie nei mokosi, nei dirba,
yra iš įvairių jaunimo pogrupių, turinčių
skirtingų poreikių; (4) 30,1 proc. bedarbių
iki 25 metų nedirba jau daugiau kaip dvylika mėnesių. Be to, vis
daugiau jaunimo aktyviai neieško darbo, taigi jie gali netekti
struktūrinės paramos, palengvinančios grįžimą į
darbo rinką. Remiantis tyrimais, jaunimo nedarbas gali padaryti
neigiamą ilgalaikį poveikį – didėja rizika ateityje
neturėti darbo, gauti mažesnes pajamas, taip pat gresia žmogiškojo
kapitalo praradimas, skurdas iš vienos kartos pereina į kitą
kartą, mažėja motyvacija kurti šeimą, skatinamos neigiamos
demografinės tendencijos; (5) sąvoka „Jaunimo
garantijos“ šiuo atveju įvardijama tai, kad jaunimas turi turėti
galimybių gauti gerų darbo pasiūlymų, toliau mokytis,
atlikti gamybinę praktiką ar stažuotę per keturis mėnesius
po mokyklos baigimo ar darbo netekimo; (6) „Jaunimo garantijų“
iniciatyva padedama siekti trijų strategijos „Europa 2020“ tikslų,
būtent 75 proc. 20–64 metų žmonių turi turėti
darbą, mokyklą metančių asmenų turėtų
būti mažiau negu 10 proc., bent 20 mln. žmonių turi
išbristi iš skurdo ir socialinės atskirties; (7) valstybėms narėms
skirtose Užimtumo politikos gairėse[6],
visų pirma 7 ir 8 gairėse, valstybės narės raginamos
skatinti jaunimo integraciją į darbo rinką ir kartu su
socialiniais partneriais padėti jaunuoliams, ypač tiems, kurie nei
dirba, nei mokosi, rasti pirmąjį darbą, įgyti darbo
patirties arba suteikti tolesnio išsilavinimo ir mokymosi galimybes,
įskaitant gamybinę praktiką, taip pat greitai reaguoti, kai
jaunuoliai netenka darbo; (8) jau 2005 m. Taryba
sutiko, kad įgyvendinant Užimtumo politikos gaires[7] (2005–2008 m.)
reikėtų užtikrinti, kad visiems jauniems darbo neturintiems asmenims
per 6 nedarbo mėnesius būtų pasiūlyta nauja galimybė.
2008 m.[8]
Taryba mokyklos baigusiems jaunuoliams laiką sutrumpino iki ne daugiau
kaip 4 mėnesių; (9) 2010 m. rezoliucijoje
„Dėl jaunimo galimybių dalyvauti rinkoje skatinimo ir
stažuotojų, stažuočių ir praktikos padėties stiprinimo“[9] Europos Parlamentas Europos
Komisiją, valstybes nares, socialinius partnerius ir kitus
suinteresuotuosius subjektus paragino remti nacionalinę darbo rinką
ir švietimo bei mokymo politiką, patvirtinant „Jaunimo garantijų“
iniciatyvą. Tai kiekvienam ES jaunuoliui užtikrintų teisę gauti
darbo, papildomo mokymo ar darbo, derinamo su mokymu, pasiūlymą per
ne daugiau kaip keturis nedarbo mėnesius; (10) 2010 m. komunikate „Judus
jaunimas“ Komisija valstybes nares paragino diegti „Jaunimo garantijų“
iniciatyvą, kurios įgyvendinimas dar labai ribotas. Šia rekomendacija
dar kartą ir griežčiau pakartojama, kad valstybės narės
turi siekti šio tikslo, taip pat padėti rengti, įgyvendinti ir
vertinti šias iniciatyvas; (11) 2011 m. birželio
mėn. Tarybos išvadose „Jaunimo užimtumo skatinimas siekiant strategijos
„Europa 2020“ tikslų“ valstybės narės paragintos greitai
reaguoti, jaunuoliams, kurie nedirba ir nesimoko, įskaitant mokyklos
nebaigusius asmenis, sudarant sąlygas mokytis toliau, persikvalifikuoti
arba pasinaudoti aktyvumo skatinimo priemonėmis. Tai padėtų
siekti tikslo šiuos asmenis per kuo trumpesnį laikotarpį
grąžinti į švietimo ar mokymo sistemą arba darbo rinką ir
sumažinti skurdo, diskriminacijos ir socialinės atskirties riziką; (12) 2011 m. birželio
mėn. Tarybos rekomendacijoje[10]
dėl politikos, kuria siekiama mažinti mokyklos nebaigusių asmenų
skaičių, daug dėmesio skirta įrodymais pagrįstos,
išsamios ir tarpsektorinės politikos, apimančios priemones, kuriomis
iš švietimo sistemos iškritę asmenys vėl į ją įtraukiami
ir stiprinamas švietimo ir mokymo sistemų ryšis su užimtumo sektoriumi,
plėtojimui; (13) rengdamas 2012 m.
biudžetą, Europos Parlamentas palaikė šį požiūrį ir
paprašė Komisijos įgyvendinti parengiamąjį veiksmą,
kuriuo remiamas „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos diegimas valstybėse
narėse; (14) užimtumo srities dokumentų
rinkinyje „Ekonomikos atsigavimas kuriant darbo vietas“[11], Komisija valstybes nares,
socialinius partnerius ir kitus suinteresuotuosius subjektus paragino reaguoti
į dabar ES kylančias užimtumo problemas, visų pirma dėl
jaunimo nedarbo. Komisija pabrėžė,
kad didžiulis darbo vietų kūrimo potencialas yra žaliosios
ekonomikos, sveikatos priežiūros ir socialinės rūpybos, IRT
sektoriuose, ir paskelbė tris tolesnių veiksmų planus. Komisija taip pat pabrėžė šešias
perspektyvias prioritetines pramoninių inovacijų sritis, kuriose
skatinama pereiti prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir
tausaus išteklių naudojimo ekonomikos[12]. Užimtumo srities dokumentų rinkinyje Komisija
taip pat pabrėžė, kad verslumo ugdymas, didesnis verslo steigimo
paslaugų ir mikrofinansų bei modelių, pagal kuriuos nedarbo
išmokos būtų paverčiamos verslo steigimo dotacijomis,
prieinamumas atlieka svarbų vaidmenį skatinant savarankišką
darbą ir kuriant naujas darbo vietas. Be
to, dokumentų rinkinyje pasiūlyta darbo užmokesčio subsidijomis
didinti naujų darbo vietų skaičių ir tikslinėmis
priemonėmis mažinti mokesčių pleištą (daugiausia
darbdavių socialinio draudimo įmokomis), kad būtų
padidintas užimtumas, taip pat siūlomos užimtumo apsaugos teisės
aktų subalansuotos reformos, kad jaunimas galėtų gauti aukštos
kokybės darbo pasiūlymų; (15) 2012 m. gegužės
mėn. Europos Parlamentas[13]
valstybes nares paragino nacionaliniu lygmeniu imtis greitų ir
konkrečių priemonių ir užtikrinti, kad jaunuoliai
galėtų gauti tinkamą darbą, išsilavinimą ar
pakartotinį mokymą per keturis mėnesius nuo mokyklos baigimo.
Parlamentas pabrėžė, kad „Jaunimo garantijų" iniciatyvos
įgyvendinimas turėtų būti užtikrinamas teisinėmis
priemonėmis, jei norima, kad jaunuolių, kurie nei dirba, nei mokosi,
padėtis pagerėtų ir laipsniškai būtų išspręsta
jaunimo nedarbo ES problema; (16) 2012 m.
birželio 29 d. Europos Vadovų Taryba valstybes nares paragino
aktyviau stengtis didinti jaunimo užimtumą, kad „per keletą
mėnesių po mokyklos baigimo jaunuoliai gautų geros kokybės
darbo pasiūlymą, jiems būtų sudarytos tęstinio
mokymosi, gamybinės praktikos ar stažuočių galimybės“. Taryba
taip pat konstatavo, kad tokios priemonės galėtų būti
remiamos Europos socialinio fondo, o valstybės narės turėtų
naudotis galimybėmis laikinas įdarbinimo subsidijas finansuoti iš
Europos socialinio fondo; (17) 2012 m. lapkričio
20 d. Komisijos komunikate „Švietimo persvarstymas“[14] numatytas ES įnašas
į šį darbą švietimo požiūriu. Komunikate nagrinėjami
pagrindiniai klausimai, susiję su švietimo ir mokymo sistemų reforma
ir efektyvumu, – įgūdžius pritaikyti dabartiniams ir būsimiems
darbo rinkos poreikiams, skatinti atvirus ir lanksčius mokymosi
būdus, visus suinteresuotuosius subjektus skatinti bendradarbiauti, taip
pat ir finansavimo srityje; (18) 2013 m. metinėje
augimo apžvalgoje[15]
Komisija pabrėžė, kad valstybės narės turėtų
užtikrinti jaunimo perėjimą iš mokyklos į darbo rinką ir
sukurti bei įgyvendinti „Jaunimo garantijų“ sistemas, kad per keturis
mėnesius po mokyklos baigimo ar nedarbo pradžios jaunuoliai iki 25
metų gautų kokybiško darbo pasiūlymą, jiems būtų
sudarytos tęstinio mokymosi, gamybinės praktikos ar
stažuočių galimybės; (19) „Jaunimo garantijų“
iniciatyva turėtų būti įgyvendinama paramos
priemonėmis, be to, ji turi atitikti nacionalines, regionines ir vietos
aplinkybes. Šios priemonės turi būti apimti šešias sritis: į
partnerystę orientuoto požiūrio formavimas, ankstyva intervencija ir
aktyvumo skatinimas, integraciją į darbo rinką skatinančios
priemonės, ES struktūrinių fondų lėšų naudojimas,
sistemos vertinimas ir nuolatinis tobulinimas, greitas įgyvendinimas.
Taigi jomis siekiama užkirsti kelią mokyklos metimui, skatinti
užimtumą ir šalinti kliūtis užimtumui. Šios priemonės gali
būti remiamos iš ES struktūrinių fondų, be to, jos
turėtų būti nuolat stebimos ir tobulinamos; (20) veiksmingas koordinavimas ir
partnerystė įvairiose politikos srityse (užimtumo, švietimo, jaunimo,
socialinių reikalų ir pan.) yra labai svarbūs siekiant padidinti
jaunimo galimybes gauti aukštos kokybės darbą, atlikti gamybinę
praktiką ar stažuotę; (21) rengiant „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvas reikia atsižvelgti į tai, kad valstybių
narių pradinė padėtis – jaunimo nedarbo lygis, institucinė
aplinka, įvairių darbo rinkos veikėjų gebėjimai – yra
labai įvairi ir skirtinga. Taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad
skiriasi padėtis, susijusi su viešuoju biudžetu ir finansiniais
apribojimais išteklių asignavimo požiūriu[16]. 2013 m. metinėje
augimo apžvalgoje Komisija teigia, kad pirmumas turi būti teikiamas
investicijoms į švietimą, ir visais galimais atvejais tos
investicijos turi būti didinamos, kartu užtikrinant tokių išlaidų
efektyvumą. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti
užimtumo tarnybų veikimo sričiai ir veiksmingumui, taip pat aktyviai
darbo rinkos politikai išlaikyti ar stiprinti, pavyzdžiui, bedarbių
mokymui ar „Jaunimo garantijų“ iniciatyvoms. Tokių iniciatyvų
nustatymo svarba ilgalaikė, tačiau reikia ir trumpalaikio atsako, kad
būtų susidorota su sunkiais ekonomikos krizės padariniais darbo
rinkoje,
REKOMENDUOJA, KAD VALSTYBĖS
NARĖS:
(1)
Užtikrintų, kad jaunimas iki 25 metų
turėtų galimybių gauti gerų pasiūlymų dirbti,
toliau mokytis, atlikti gamybinę praktiką ar stažuotę per
keturis mėnesius po mokyklos baigimo ar darbo netekimo. Rengdamos tokią „Jaunimo garantijų“
iniciatyvą valstybės narės turi apsvarstyti bendrus klausimus,
pavyzdžiui, tai, kad jaunimas nėra vienarūšė grupė, esanti
panašioje socialinėje padėtyje, taip pat abipusio įsipareigojimo
principus ir poreikį atkreipti dėmesį į neveiklumo
ciklų riziką. „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos turi
būti pagrįstos šiomis gairėmis, atsižvelgiant į
nacionalines, regionines ir vietos aplinkybes ir kreipiant dėmesį
į jaunimo, kuriam skirtos priemonės, lytį ir įvairovę. Į partnerystę orientuoto
požiūrio formavimas (2)
Nustatytų, kurios valdžios institucijos yra
atsakingos už „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos nustatymą ir
valdymą ir koordinuoja partnerystės veiklą visais lygmenimis ir
visuose sektoriuose. (3)
Užtikrintų, kad jaunimas gautų visą
informaciją apie galimas paslaugas ir paramą; tam reikia stiprinti
užimtumo tarnybų, karjeros planavimo konsultantų, švietimo ir mokymo
institucijų ir jaunimo paramos tarnybų bendradarbiavimą, taip
pat reikia visokeriopai panaudoti visus tinkamus informacijos kanalus. (4)
Stiprintų darbdavių ir atitinkamų
darbo rinkos veikėjų (užimtumo tarnybų, įvairaus lygmens
valdžios institucijų, profesinių sąjungų ir jaunimo
tarnybų) bendradarbiavimą siekiant suteikti jaunimui daugiau
užimtumo, gamybinės praktikos ir stažuotės galimybių. (5)
Plėtotų viešųjų ir
privačių užimtumo tarnybų, karjeros planavimo ir konsultavimo
tarnybų partnerystę su kitomis specializuotomis jaunimo tarnybomis
(NVO, jaunimo centrų ir asociacijų), kad padėtų po nedarbo
laikotarpio, neveiklumo ar studijų sklandžiai pereiti į darbo
rinką. (6)
Užtikrintų aktyvų socialinių
partnerių dalyvavimą visais lygmenimis, rengdamos ir
įgyvendindamos jaunimui skirtas politines priemones; skatintų
sinergiją įgyvendinant iniciatyvas, kad būtų
plėtojamos gamybinės praktikos ir stažuotės iniciatyvos. (7)
Užtikrintų jaunimo ir (arba) jaunimo
organizacijų atstovų dalyvavimą rengiant ir įgyvendinant
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvą, kad paslaugos atitiktų paramos
gavėjų poreikius ir kad veiktų kaip informacijos platintojai. Ankstyva intervencija ir aktyvavimas (8)
Plėtotų veiksmingą į
jaunimą orientuotą aprėpties strategiją, siekdamos
užtikrinti užimtumo tarnybų pasiekiamumą ir galimybes užsiregistruoti
jose, itin daug dėmesio skiriant pažeidžiamam jaunimui, kuriam yra daug
kliūčių (pavyzdžiui, socialinė atskirtis, skurdas ir
diskriminacija), ir jaunuoliams, kurie nei dirba, nei mokosi, atsižvelgiant
į jų skirtingas aplinkybes (ypač dėl skurdo,
neįgalumo, menko išsilavinimo ar priklausymo etninėms mažumoms ir
(arba) buvimo migrantu). (9)
Labiau remtų jaunimą ir užtikrintų,
kad būtų geriau informuojama apie esamus pasiūlymus, galbūt
steigiami ryšių centrai, t. y. organizacijos, galinčios užtikrinti
visų susijusių institucijų ir organizacijų
koordinavimą, visų pirma kartu su valdžios institucija, atsakinga už
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvos valdymą, kad būtų galima
dalytis informacija apie mokyklas metantį jaunimą, ypač tuos
jaunuolius, kuriems kyla pavojus negauti darbo ar neturėti galimybių
toliau mokytis. (10)
Sudarytų sąlygas užimtumo tarnyboms,
kartu su kitais jaunimą remiančiais partneriais, teikti individualias
konsultacijas ir padėtų planuoti veiksmus, įskaitant specialiai
sukurtas individualias paramos iniciatyvas, pagrįstas abipusio
įsipareigojimo ankstyvame etape principu. Integraciją į darbo rinką
skatinančios paramos priemonės Įgūdžių gerinimas (11)
Siūlytų mokyklos nebaigusiems ir
nekvalifikuotiems jaunuoliams galimybių grįžti į švietimo ar
mokymo sistemą ar antros galimybės mokytis programas, pagal kurias
būtų sudarytos mokymosi sąlygos, atitinkančios
konkrečius poreikius, ir suteikta galimybių įgyti neturimą
kvalifikaciją. (12)
Užtikrintų, kad visais pagal „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvą įgyvendinamais veiksmais, kuriais siekiama
padidinti įgūdžius ir kompetenciją, būtų sprendžiama
įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikimo ir aptarnavimo
rinkos darbo jėgos poreikio problema, visų pirma žaliosios
ekonomikos, IRT ir sveikatos priežiūros sektoriaus atžvilgiu. (13)
Užtikrintų, kad įgūdžių ir
kompetencijos didinimo pastangos taip pat apimtų IRT ir (arba)
skaitmeninius įgūdžius. Skatintų didinti profesinių
žinių ir kompetencijos statusą, užtikrindamos, kad IRT mokymo
programos ir sertifikatai atitiktų standartus ir būtų palyginami
tarptautiniu mastu. (14)
Ragintų mokyklas (pradines ir vidurines),
įskaitant profesinio mokymo centrus ir užimtumo tarnybas, skatinti jaunimo
verslumą ir nuolat teikti konsultacijas verslumo ir savarankiško darbo
klausimais, taip pat rengti verslumo kursus. (15)
Užtikrintų formalaus ir neformalaus mokymosi
metu įgytų įgūdžių, žinių ir kompetencijos
įteisinimą pripažįstant per tą veiklą įgytus
įgūdžius, žinias ir kompetenciją ir tai, kad tie
įgūdžiai, žinios ir kompetencija didina darbo ieškotojų
galimybes darbo rinkoje. Su darbo rinka susijusios priemonės (16)
Sumažintų su darbo užmokesčiu
nesusijusias išlaidas darbo jėgai, kad padidintų jaunimo galimybes
įsidarbinti. (17)
Skirtų tikslines ir gerai suplanuotas darbo
užmokesčio ir atlyginimo subsidijas, kad paskatintų darbdavius
sudaryti jaunimui galimybių, pavyzdžiui, atlikti gamybinę
praktiką, stažuotę ar gauti darbą, ypač labiausiai nuo
darbo rinkos nutolusiam jaunimui, kartu taikant galiojančias
valstybės pagalbos taisykles. (18)
Skatintų darbo jėgos judumą
sudarydamos galimybes jaunimui sužinoti apie darbo pasiūlymus, stažuotes
ir gamybinę praktiką ir įvairiose vietovėse, regionuose ir
šalyse galimą paramą, pvz., per tarnybas ir iniciatyvas, pavyzdžiui,
EURES, skatinančias žmones judėti ir gyventi ES. Užtikrintų, kad
jaunimui, radusiam darbą kitoje vietovėje ar valstybėje
narėje, būtų teikiama tinkama parama, padedanti prisitaikyti
prie naujos aplinkos. (19)
Sukurtų daugiau verslo steigimo paslaugų;
tai būtų galima daryti ir glaudžiau bendradarbiaujant užimtumo tarnyboms,
verslo paramos ir (mikro)finansų teikėjams. (20)
Tobulintų paramos jaunuoliams,
nebedalyvaujantiems aktyvavimo iniciatyvose ir nebegalintiems gauti
pašalpų, mechanizmus. ES struktūrinių fondų
lėšų naudojimas (21)
Kitą 2014–2020 m. etapą optimaliai
pasinaudotų visomis sanglaudos politikos finansavimo priemonėmis
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvai remti. Tuo tikslu valstybės
narės turėtų užtikrinti, kad būtų nustatytas
būtinas prioritetas ir atitinkami ištekliai paskirstyti minėtų
priemonių parengimui ir įgyvendinimui, įskaitant galimybes iš
Europos socialinio fondo finansuoti tikslines įdarbinimo subsidijas. Taip
pat jos turėtų maksimaliai pasinaudoti finansavimu, galimu per
2007–2013 m. programavimo laikotarpį. (22)
Rengiantis 2014–2020 m. laikotarpiui,
valstybės narės partnerystės sutartyje turi tinkamą
dėmesį turi skirti konkretiems tikslams, susijusiems su „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvų įgyvendinimu, ir aprašyti veiklos
programose veiksmus, kurie turėtų būti remiami kaip tinkamas
Europos socialinio fondo investicinis prioritetas, visų pirma veiksmus,
susijusius su tinkama jaunimo, kuris nei dirba, nei mokosi, integracija į
darbo rinką, ir parama jauniems verslininkams ir socialinėms
įmonėms bei jų pastangoms siekiant konkrečių
tikslų. Iniciatyvų vertinimas ir nuolatinis
tobulinimas (23)
Stebėtų ir vertintų visus „Jaunimo
garantijų“ veiksmus ir programas, kad būtų galima sukurti
daugiau įrodymais pagrįstų politinių ir intervencijos
priemonių, atsižvelgiant į tai, kas, kur ir kodėl veikia, taip
užtikrinant veiksmingą išteklių panaudojimą ir teigiamą
investicijų grąžą. Nuolat apžvelgtų, kiek finansavimo
skirta „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos sukūrimui ir
įgyvendinimui, visų pirma pagal sanglaudos politikos veiksmų
programas. (24)
Skatintų visų šalių,
kovojančių su jaunimo nedarbu, abipusio mokymosi veiklą
nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmeniu, kad būtų pagerintas
būsimų „Jaunimo garantijų“ iniciatyvų rengimas ir
įgyvendinimas. Panaudotų visus remiamų projektų, įgyvendinamų
rengiantis „Jaunimo garantijų“ iniciatyvoms, rezultatus. (25)
Didintų visų suinteresuotųjų
subjektų, įskaitant atitinkamas užimtumo tarnybas,
dalyvaujančias rengiant, įgyvendinant ir vertinant „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvas, gebėjimus, kad būtų pašalintos
visos vidinės ir išorinės kliūtys, susijusios su politika ir
tokių iniciatyvų plėtojimo būdais. „Jaunimo garantijų“ iniciatyvų
įgyvendinimas (26)
Kuo greičiau įgyvendintų „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvas ir užtikrintų, kad jos būtų tinkamai
integruotos į būsimas ES bendro finansavimo programas, pageidautina,
kad tai būtų padaryta pradėjus įgyvendinti
2014–2020 m. daugiametę finansinę programą.
PAŽYMI, KAD KOMISIJA
Finansavimas (27)
Atsižvelgdama į atitinkamus Europos socialinio
fondo 2014–2020 m. programavimo laikotarpio investicinius prioritetus
ragina valstybes nares kuo geriau pasinaudoti Europos socialinio fondo parama
„Jaunimo garantijų“ iniciatyvoms, kaip kovos su jaunimo nedarbu ir
socialine atskirtimi ir prevencinei priemonei, kurti ir įgyvendinti. (28)
Remia programavimo darbą, remiamą ES
bendros strateginės programos fondų (Europos socialinio fondo,
Europos regioninės plėtros fondo, Sanglaudos fondo, Europos
žemės ūkio fondo kaimo plėtrai, Europos jūrų
reikalų ir žuvininkystės fondo), taip pat ir per savitarpio mokymosi,
tinklų kūrimo veiklą, techninę pagalbą. Geroji patirtis (29)
Kiek tik galima naudojasi naująja
Socialinių pokyčių ir inovacijų programa gerosios
patirties, susijusios su „Jaunimo garantijų“ iniciatyva, pavyzdžiams
rinkti nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmeniu. (30)
Naudojasi Europos strategijos tarpusavio mokymosi
programa ir skatina valstybes nares dalytis savo patirtimi ir gerąja
patirtimi. Stebėsena (31)
Toliau stebi pokyčius, susijusius su „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvų, kurios yra Europos viešųjų užimtumo
tinklo tarnybų veiklos metinės programos dalis, rengimu,
įgyvendinimu ir rezultatais, ir reguliariai rengia ataskaitas. (32)
Stebi ir įgyvendina šią
rekomendaciją, per Užimtumo komitetą nustato daugiašalę „Jaunimo
garantijų“ iniciatyvų įgyvendinimo stebėseną,
vykdomą per Europos semestrą, analizuodama įdiegtų politinių
priemonių poveikį ir prireikus rengdama valstybėms narėms
skirtas rekomendacijas. Informavimas (33)
Remia informavimo apie „Jaunimo garantijų“
nustatymą veiklą valstybėse narėse per Europos jaunimo
portalą ir ryšių palaikymą, visų pirma informacines kampanijas. Priimta Briuselyje Tarybos
vardu Pirmininkas [1] Taikant Eurostato darbo jėgos pagrindinius
rodiklius (remiantis pagal sezoną koreguotais ketvirtiniais duomenimis),
jaunimas yra jaunesni negu 25 metų asmenys, suaugusieji – vyresni negu 25
metų. [2] 2012 m. lapkričio 28 d.
COM(2012) 750. [3] Daugiau informacijos rasite http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=88&eventsId=641. [4] Daugiau informacijos apie „Jaunimo garantijų“
iniciatyvos įgyvendinimo sąnaudų ir naudos santykį galima
rasti pridedamame Tarnybų darbiniame dokumente. [5] Eurofound (2012), NEETs – Young people not in
employment, education, or training: Characteristics, costs and policy responses
in Europe (Nedirbantis ir nesimokantis jaunimas. Būdingi bruožai,
išlaidos ir politinė reakcija), Europos Sąjungos leidinių
biuras, Liuksemburgas. [6] 2010 m. lapkričio 24 d. Tarybos
sprendimas 2010/707/ES, OL L 308/46. [7] 2005 m. rugpjūčio 6 d. Tarybos
sprendimas 2005/600/EB, OL L 205/21. [8] Užimtumo politikos gairės (2008–2010 m.),
208 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2008/618/EB,
OL L 198/51. [9] 2010 m. liepos 6 d. P7-TA(2010) 0262. [10] 2011 m. liepos 1 d. OL C 191/01. [11] 2012 m. balandžio 18 d.
COM(2012) 173. [12] 2012 m. spalio 10 d. COM(2012) 582. [13] 2012 m. gegužės 24 d.
Europos Parlamento rezoliucija dėl Jaunimo galimybių iniciatyvos
(2012/2617(RSP)). [14] 2012 m. lapkričio
20 d. COM(2012) 669. [15] 2012 m. lapkričio
28 d. COM(2012) 750. [16] „Jaunimo garantijų“ iniciatyvos
išlaidos nacionalinėse sąskaitose nepatenka į bendrojo
pagrindinio kapitalo formavimo kategoriją.