KOMISIJOS ATASKAITA TARYBAI IR EUROPOS PARLAMENTUI Veiksmų plano dėl nelydimų nepilnamečių laikotarpio vidurio ataskaita /* COM/2012/0554 final */
I. Įžanga 2010 m. gegužės mėn. Komisija
priėmė Veiksmų planą dėl nelydimų
nepilnamečių (2010–2014 m.)[1],
o 2010 m. birželio mėn. buvo priimtos Tarybos išvados dėl
nelydimų nepilnamečių[2].
Veiksmų plane ir Tarybos išvadose nustatytas bendras ES požiūris, pagrįstas
vaiko interesų principu. Juose nurodytos pagrindinės veiksmų
kryptys, kaip antai prevencija, priėmimas ir tvarių sprendimų,
įgyvendintinų įvairiomis praktinėmis priemonėmis,
kurių imasi Europos Sąjungos (ES) institucijos ir agentūros, ES
valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai, nustatymas. Veiksmų plane ir Tarybos išvadose
Komisija paraginta iki 2012 m. vidurio pateikti jų įgyvendinimo
ataskaitą. Laikotarpio vidurio ataskaitoje akcentuojami 2010 m.
gegužės–2012 m. birželio mėnesiu įvykę pokyčiai
ir nurodomos sritys, kurioms per kitus dvejus metus reikia skirti daugiau
dėmesio ir kuriose reikia imtis tikslinių veiksmų. Prie
ataskaitos pridėtas Tarnybų darbinis dokumentas[3], kuriame išsamiau
apibūdinti ES institucijų bei agentūrų ir ES valstybių
narių nacionalinių administracijų veiksmai. Jame taip pat, kai
tinkama, nurodomi kitų dalyvių veiksmai. Rengiant ataskaitą ir
Tarnybų darbinį dokumentą remtasi tyrimais, konsultacijomis su
valstybėmis narėmis ir nuolatiniu dialogu su pilietinės
visuomenės organizacijomis. II. Esama padėtis Pastarųjų dvejų metų
įvykiai rodo, kad nelydimų nepilnamečių[4] atvykimas yra ne laikinas
reiškinys, bet ilgalaikis migracijos į ES požymis, ir kad ES reikia
laikytis bendro požiūrio į šią migrantų grupę. Nelydimų vaikų atvykimo
priežasčių tebėra daug ir jos tarpusavyje susijusios. Kai kurie
iš jų bėga nuo ginkluotų konfliktų, gaivalinių
nelaimių, diskriminacijos arba persekiojimo. Šiomis aplinkybėmis
galima daryti išvadą, kad tokie įvykiai, kaip konfliktai Afganistane
ir Irake arba su Arabų pavasario įvykiais susiję politiniai
neramumai, yra svarbi tokių srautų priežastis. 2009 m.
pagrindinės į ES atvykstančių nelydimų
nepilnamečių kilmės šalys buvo Afganistanas ir Irakas[5], 2010 m. iš šių
šalių bei iš Somalio pusiasalio šalių taip pat atvyko daug
nelydimų nepilnamečių[6].
Kai kurie vaikai išvyksta ne savo noru, o yra išsiunčiami savo šeimų,
kad būtų apsaugoti nuo politinio persekiojimo, turėtų
galimybių įgyti išsilavinimą ir užsitikrinti gerovę, nes
jų šalyje tokių galimybių nėra, arba tiesiog išvengtų
skurdo ir įsidarbintų ES[7];
yra vaikų, kurie siekia prisijungti prie ES teritorijoje jau
esančių savo šeimos narių. Galiausiai, kai kurie nelydimi
nepilnamečiai atvyksta būdami prekybos žmonėmis aukos, kurias
siekiama išnaudoti. Kaip nurodyta Veiksmų plane, su šia
migrantų grupe susijusių statistinių duomenų turima nedaug
ir ši tendencija nesikeičia, nors duomenų rinkimas šiek tiek
pagerėjo. Patikimiausi turimi duomenys – tai duomenys apie
prieglobsčio prašymą pateikusius nelydimus nepilnamečius. 2011 m.
ES-27 pateikti 12 225 prieglobsčio prašymai – šis skaičius
panašus į ankstesnių metų skaičius[8], todėl galima daryti
išvadą, kad tokios rūšies migracijos mastas vis dar labai didelis.
Mažiau informacijos turima apie kitokio pobūdžio nelydimų
nepilnamečių migraciją. Nurodoma, kad 2011 m.
valstybės narės nelydimiems nepilnamečiams išdavė 4 406
leidimus gyventi[9].
Bendrai pagal turimus duomenis galima spręsti, kad į ES
atvykstančių vaikų skaičius sumažėjo nežymiai ir kad
artimiausiais metais ši tendencija neturėtų keistis. Skiriasi į skirtingas valstybes nares
atvykstančių migrantų srautų mastas ir pobūdis. Į
kai kurias valstybes nares nelydimi pilnamečiai dažniausiai atvyksta
prašyti prieglobsčio. Vienas iš tokių pavyzdžių – Švedija, kurioje
nelydimų nepilnamečių pateikiamų prieglobsčio
prašymų skaičius nuolat auga (nuo 1 510 2008 m. iki 2 655 2011 m.).
Per tą patį laikotarpį Vokietijoje šiai migrantų grupei
priklausančių asmenų pateiktų prieglobsčio
prašymų skaičius išaugo trigubai – nuo 765 iki 2 125[10]. Į kitas valstybes nares
atvykstančių prieglobsčio prašytojų srautai yra
sąlyginai mažesni, palyginti su vaikų, kurie atvyksta kaip
neteisėti migrantai, srautais. Tokia padėtis yra Italijoje ir
Ispanijoje, kurios 2010 m. prieglobsčio neprašiusiems nelydimiems
nepilnamečiams išdavė pirmuosius leidimus (atitinkamai 2 278 ir 819)[11]. Šių neteisėtų
migrantų srautų mastui vis didesnį poveikį daro
politinė suirutė Šiaurės Afrikos šalyse ir kitur. Pavyzdžiui,
Italija pažymėjo, kad pastaraisiais metais iš tradicinių kilmės
šalių, pavyzdžiui, Albanijos, atvyksta mažiau nelydimų
nepilnamečių, tačiau jų daugiau atvyksta iš socialinių
ir politinių neramumų krečiamų Afrikos ir Artimųjų
Rytų šalių. Paskutinei valstybių narių grupei
priskiriamos tranzito šalys, kuriose nelydimi nepilnamečiai pateikia labai
mažai prieglobsčio prašymų (paprastai mažiau nei 60 prašymų per
metus[12]),
tačiau per kurias kai kurie iš jų keliauja į kelionės
tikslo šalį. Šiai kategorijai priklauso daugelis Vidurio ir Rytų
Europos šalių. III. Duomenų rinkimas Duomenų rinkimas tebėra vienas iš
svarbiausių uždavinių. Nelydimi nepilnamečiai yra
nevienalytė grupė ir jais rūpinasi skirtingos institucijos,
todėl ne visi nelydimi nepilnamečiai įtraukiami į valstybių
narių nuolat renkamus duomenis. Nors turima patikimų statistinių
duomenų apie prieglobsčio prašančius nelydimus vaikus,
tačiau statistinių duomenų apie neteisėtai imigravusius
arba parduotus nelydimus vaikus mažiau. Tačiau per pastaruosius dvejus metus
padaryta didelė pažanga tiek kiekybinių bei kokybinių
duomenų rinkimo, tiek keitimosi šiais duomenimis srityse. Po to, kai 2011 m.
pagal Statistikos reglamento[13]
6 straipsnį buvo peržiūrėtos Duomenų rinkimo gairės,
Eurostatui buvo sudarytos sąlygos rinkti duomenis apie papildomą
leidimų kategoriją, t. y. leidimus gyventi, išduotus nelydimiems
nepilnamečiams, kurie nepateikė prieglobsčio prašymo arba
kuriems nebuvo išduotas neteisėtos prekybos žmonėmis aukoms skirtas
leidimas gyventi; tai leidžia įvertinti su prieglobsčiu nesusijusios
migracijos mastą ir dinamiką[14].
2010 m. rugsėjo mėn. FRONTEX paskelbė tikslinį rizikos
vertinimą, kuriame nagrinėjami su prieglobsčio prašančiais
nelydimais nepilnamečiais susiję duomenys: pilietybės, maršrutai
ir prieglobsčio prašantiems nelydimiems migrantams suteiktos pagalbos,
siekiant migruoti, priemonės[15].
Europos migracijos tinklas (EMT) ir toliau atliko svarbų vaidmenį
keitimosi duomenimis apie nelydimus nepilnamečius srityje. 2012 m.
pirmąjį ketvirtį atlikus ad-hoc apklausą gauta
naujausių statistinių duomenų ir informacijos apie taikomą
praktiką, susijusių su prieglobsčio prašančiais nelydimais
nepilnamečiais[16].
Neseniai įsteigtas Europos
prieglobsčio paramos biuras (EASO)[17]
taip pat dalijasi duomenimis ir juos stebi. 2012 m. darbo programoje
numatyta sukurti EASO dalijimosi informacija apie nelydimus nepilnamečius
ir jos stebėjimo sistemą, taip pat rinkti duomenis ir plėtoti
informaciją apie kilmės šalį[18].
Tolesnė
veikla Valstybės narės, ES institucijos ir
agentūros, nevyriausybinės ir tarptautinės organizacijos
turėtų aktyviau rinkti kiekybinius ir kokybinius duomenis,
įskaitant pagal lytį suskirstytus statistinius duomenis, ir jais
dalytis. Būtina toliau gerinti visoje ES renkamų duomenų
palyginamumą. Valstybės narės raginamos toliau rinkti duomenis
apie prieglobsčio prašančius nelydimus nepilnamečius, taip pat
apie nelydimus nepilnamečius, kurie yra neteisėti migrantai arba
prekybos žmonėmis aukos. Pirmiausia reikėtų toliau skirstyti
duomenis apie prekybą nepilnamečiais, kad būtų gauta
informacijos apie nelydimus nepilnamečius, kurie yra prekybos
žmonėmis aukos. Duomenų rinkimas neturėtų
apsiriboti pirminiu duomenų rinkimu, kuris vykdomas nelydimų
vaikų atvykimo į valstybę narę momentu. Taip pat
būtina geriau suvokti, kas nutinka nelydimiems nepilnamečiams, kai
jie atsiduria ES teritorijoje. Jei įmanoma, valstybės narės
turėtų rinkti kiekybinius ir kokybinius duomenis, susijusius su nuo
priežiūros įstaigų besislapstančių nelydimų
nepilnamečių skaičiumi ir įvairiais taikytinų
procedūrų etapais teikiamomis paslaugomis bei parama (pavyzdžiui,
supaprastintomis procedūromis, pasienio procedūromis, amžiaus
nustatymu, šeimų paieška, globėjų paskyrimu ir kt.). Galiausiai
taip pat reikėtų rinkti statistinius duomenis apie grąžintų
nelydimų nepilnamečių skaičių[19]. 2013–2014 m. Komisija atliks tyrimą,
siekdama surinkti ES lygmens duomenis apie vaikų dalyvavimą
baudžiamuosiuose, civiliniuose ir administraciniuose teismo procesuose; šis
tyrimas bus Europos Parlamento remiamo bandomojo projekto dalis. Todėl
atliekant tyrimą bus renkami susijusiais rodikliais pagrįsti
statistiniai duomenys ir bus apžvelgtas nelydimų nepilnamečių
dalyvavimas administraciniuose teismo procesuose ES. EASO toliau sieks palengvinti keitimąsi
informacija ir dalijimąsi žiniomis, rengdamas ekspertų posėdžius
nelydimų vaikų klausimui nagrinėti. Iki 2012 m. pabaigos
EASO parengs kilmės šalies ataskaitą apie Afganistaną, kurioje
bus aptariami atitinkami konkretūs klausimai, susiję su
pažeidžiamomis grupėmis, be kita ko, nelydimais nepilnamečiais. IV. Nesaugios migracijos ir
prekybos žmonėmis prevencija Veiksmų plane pripažįstama, kad
nesaugios migracijos ir prekybos vaikais prevencija – tai pirmas žingsnis,
siekiant veiksmingai spręsti nelydimų nepilnamečių
migracijos problemą. Tuo tikslu ES ir jos valstybės narės
migracijos, visų pirma vaikų, klausimą ir toliau siekia
įtraukti į vystomojo bendradarbiavimo politiką. Jos taip pat
ėmėsi didinti informuotumą ir rengti mokymus, siekdamos gerinti
ankstyvo prekybos žmonėmis aukų nustatymo rezultatus ir suteikti
informacijos vaikams bei jų šeimoms apie su neteisėta migracija
susijusią riziką. Paskutinė veiklos sritis buvo integruotų
vaikų apsaugos sistemų kūrimas. Vykdydama teminę prieglobsčio ir
migracijos programą, teminę programą „Investicijos į
žmones“, Europos demokratijos ir žmogaus teisių priemonę ir Vystomojo
bendradarbiavimo priemonę[20],
ES finansavimo projektus, kuriais siekiama nesaugios migracijos ir prekybos
žmonėmis prevencijos, taip pat geriau informuoti vaikus, kuriems kyla
pavojus, ir mokyti specialistus atpažinti pavojingas situacijas. Be to, ES ir
toliau rėmė trečiąsias šalis, kad jos gerintų savo
teisinius ir administracinius gebėjimus nustatyti prieglobsčio
prašančius vaikus ir vaikus, kurie yra prekybos žmonėmis aukos[21]. Kilmės šalyse, kaip antai Senegalas,
Marokas, Moldova, Egiptas, Kenija, Gvatemala ir Bolivija, veikiančių
centrų, kuriuose apgyvendinami ir mokomi nepilnamečiai, finansavimas
iš nacionalinių ir ES lėšų duoda teigiamų rezultatų[22]. Taip pat rengiamos
informavimo kampanijos ir vykdoma nacionalinių institucijų bei
pasienio pareigūnų gebėjimų stiprinimo veikla[23]. Siekiant nesaugios migracijos ir prekybos
žmonėmis prevencijos labai svarbu nuolat bendradarbiauti su
trečiosiomis šalimis. Nelydimų nepilnamečių klausimu
diskutuota vedant Žmogaus teisių dialogus[24].
ES toliau įgyvendino ES vaiko teisių propagavimo ir apsaugos gaires[25]. Tikimasi, kad 2012 m.
peržiūrint gaires labiausiai pažeidžiamiems asmenims, pavyzdžiui,
nelydimiems vaikams, bus skirta daugiau dėmesio. Nelydimų nepilnamečių klausimas
sprendžiamas vedant migracijos ir judumo dialogus, kaip antai ES ir Afrikos
migracijos, judumo ir užimtumo partnerystė ir „Rabato procesas“ dėl
migracijos ir vystymosi. Šis klausimas su Maroko atstovais aptartas 2011 m.
kovo mėn. įvykusiame Socialinių ir migracijos reikalų darbo
grupės posėdyje, o su Tuniso ir Maroko atstovais – palaikant 2011 m.
spalio mėn. pradėtą Dialogą migracijos, judumo ir saugumo
klausimais. 2012–2016 m. Prahos proceso veiksmų plane taip pat
išvardyti konkretūs veiksmai, susiję su nelydimais
nepilnamečiais[26].
Didžiojo aštuoneto (G8) ir ES bei JAV
bendradarbiavimo migracijos ir pabėgėlių klausimais forume
priimančiosios šalys pasidalijo dirbant su šia migrantų grupe taikoma
praktika ir įgyta patirtimi. 2011 m. Ispanija surengė su ES ir
JAV forumu susijusį seminarą apie nelydimus nepilnamečius,
kuriame ES valstybės narės ir Jungtinės Amerikos Valstijos
galėjo apsikeisti nuomonėmis ir informacija apie taikomą
praktiką[27].
Kad pagerintų galimų migrantų
informavimą, 2011 m. lapkričio mėn. Komisija ES imigracijos
portale patalpino specialią nuorodą, susijusią su nelydimais
nepilnamečiais[28]. Tolesnė
veikla Vykdydamos vystomąjį
bendradarbiavimą ES ir valstybės narės turi toliau spręsti
nelydimų nepilnamečių migracijos klausimą. Kad būtų
kuo geriau pasinaudota turimais ištekliais, būtina aktyviau keistis
informacija apie iniciatyvas, kurių imamasi, ir planuojamus veiksmus. Po
diskusijų dėl 2014–2020 m. ES biudžeto turėtų
būti geriau koordinuojamos išorės lėšos[29]. Be to, būtina nuolat bendradarbiauti su
kilmės ir tranzito šalimis. Nuolat bendradarbiaudamos su trečiosiomis
šalimis ES ir valstybės narės galės geriau suprasti jų
poreikius ir į juos atsižvelgti rengdamos bei įgyvendindamos
būsimus projektus. Svarbu, kad toks bendradarbiavimas neapsiribotų
vien prevencijos priemonėmis, bet būtų sprendžiami ir kiti
svarbūs klausimai, kaip antai šeimos ryšių atkūrimas, saugaus
vaikų grąžinimo užtikrinimas ir pakartotinės prekybos
žmonėmis rizika. Šiuos klausimus taip pat reikėtų spręsti
įgyvendinant judumo partnerystę ir palaikant dialogus su
pagrindinėmis kilmės šalimis. Turėtų būti skatinami tolesni
mainai su ES nepriklausančiomis nelydimų nepilnamečių
kelionės tikslo šalimis, siekiant ne tik dalytis patirtimi ir geriausia
praktika, bet ir ieškoti konkrečių sprendimų, susijusių su
prevencija, šeimos paieška ir saugiu grąžinimu. V. Priėmimas ir
procedūrinės garantijos ES Veiksmų plane pripažįstama
priėmimo priemonių svarba, siekiant užtikrinti, kad į ES
teritoriją atvykusiais nelydimais nepilnamečiais būtų
tinkamai pasirūpinta ir jiems būtų suteikta reikiama pagalba.
Todėl ES toliau stiprina tokių vaikų priėmimo priemones ir
užtikrina jiems galimybę naudotis atitinkamomis procedūrinėmis garantijomis. Siekiant gerinti elgesį su nelydimais
nepilnamečiais pasienyje, pasiūlyta iš dalies pakeisti Šengeno
sienų kodeksą ir Konvenciją dėl Šengeno susitarimo
įgyvendinimo. Šiais pakeitimais bus nustatytas sienos apsaugos
pareigūnams skirtas mokymo modulis, susijęs su nelydimais
nepilnamečiais, ir oficialiai paskelbtas nacionalinių ryšių
palaikymo centrų, kurie konsultuos su nepilnamečiais susijusiais
klausimais, sąrašas; šios priemonės bus privalomos. Vykdant
bendrą operaciją „Hammer“, kuriai vadovauja FRONTEX, parengtos
gairės dėl elgesio su vaikais, įskaitant nelydimus vaikus, prie
išorės sienų. Belgijos vadovavimo ES Tarybai metu surengtame seminare
„Nelydimi nepilnamečiai. Vaikai, kurie ES išorės sienas kerta
ieškodami apsaugos“ parengtas nacionalinėms valdžios institucijoms ir tarptautiniams
subjektams skirtas rekomendacijų rinkinys[30]. Kalbant apie prieglobsčio prašančius
nelydimus nepilnamečius, ES yra bebaigianti derybas dėl
prieglobsčio acquis peržiūros, kurią atlikus tikimasi
sustiprinti šiai grupei priklausančių migrantų apsaugą. 2011 m.
gruodžio mėn. priimta Priskyrimo direktyva[31]. Direktyva sustiprinta
nuostata dėl šeimos narių paieškos ir joje pirmą kartą
pateiktas orientacinis elementų, į kuriuos būtina atsižvelgti
pirmiausia, siekiant nustatyti vaiko interesus, sąrašas. 2011 m. balandžio mėn. Europos
Parlamentas ir Taryba priėmė Direktyvą dėl prekybos
žmonėmis prevencijos, kovos su ja ir aukų apsaugos (Direktyva
dėl prekybos žmonėmis prevencijos)[32].
Direktyvoje įtvirtintos naujos nuostatos dėl pagalbos ir paramos
teikimo prekybos žmonėmis aukomis tapusiems nelydimiems vaikams ir jų
apsaugos užtikrinimo. Visų pirma reikalaujama, kad valstybės
narės imtųsi visų būtinų priemonių, siekdamos
užtikrinti, kad individualiai įvertinus kiekvieno prekybos žmonėmis
auka tapusio vaiko konkrečias aplinkybes būtų imtasi
konkrečių veiksmų siekiant suteikti pagalbą ir paramą
prekybos žmonėmis aukomis tapusiems vaikams ir kad ieškant tvaraus
sprendimo būtų tinkamai atsižvelgta į vaiko nuomonę, jo
poreikius ir jam susirūpinimą keliančius klausimus. Be to,
valstybės narės nuo vaiko identifikavimo momento turėtų
paskirti jam globėją arba atstovą. Komisija sudarė Nelydimų vaikų
padėties migracijos procese ekspertų grupę, kurioje
keičiamasi nuomonėmis ir informacija apie taikomą praktiką
įvairiais šios srities klausimais[33].
2011 m. birželio 21 d. surengtame pirmajame teminiame posėdyje
svarstytas globos klausimas. Posėdyje patvirtinta, kad globa – vienas
svarbiausių vaiko apsaugos elementų ir kad, net ir nesant vieno
globos modelio, visoje ES reikia spręsti bendrus uždavinius, pavyzdžiui,
susijusius su globėjų rengimu. Siekdama paremti globėjų
tinklus, Komisija finansavo projektą „Europos globos institucijų
tinklas. Globos praktika“, kurį įgyvendina fondas NIDOS[34]. Be kita ko, ji finansavo
projektą, kurį įgyvendino Nyderlandų vaikų apsaugos
organizacija ir kurį vykdant suformuluoti pagrindiniai reikalavimai[35], taikytini nelydimų
vaikų globėjams, taip pat projektą, kuriuo siekiama gerinti
Vidurio Europoje prieglobsčio prašymus pateikusių nelydimų
nepilnamečių globos ir priežiūros kokybę[36]. 2012 m. EASO pirmenybę skyrė
amžiaus nustatymo darbo grupės sukūrimui, techninių
dokumentų ir amžiaus nustatymo vadovo rengimui[37]. 2012 m. pavasarį
EASO nusiuntė klausimyną valstybėms narėms ir
pilietinės visuomenės organizacijoms, siekdamas įvertinti šiuo
metu ES taikomą politiką ir praktiką. Į jo rezultatus EASO
darbo grupė atsižvelgs ateityje vykdydama savo veiklą, be to, jais
bus remiamasi rengiant gaires. Ekspertų grupė nelydimų
nepilnamečių klausimams spręsti išsamiai išnagrinėjo šeimos
paieškos procesą[38].
Ji priėjo prie išvados, kad be kilmės šalių pagalbos negalima
nustatyti šeimos, teisėtų globėjų arba tinkamų
nepilnamečių priežiūros įstaigų, atkurti šeimos
ryšių ir grąžinti nepilnamečius į saugią aplinką.
Ispanija ir Prancūzija pristatė bendradarbiavimo su kilmės
šalimis būdus, o Italija paaiškino, kaip paiešką atlieka TMO. Nors
valstybės narės laikosi skirtingų požiūrių dėl
šeimos paieškos, tačiau būtų naudinga, jeigu jos pasidalytų
informacija apie kai kurias nacionaliniu lygiu nustatytas taisykles ir
informacija apie taikomą praktiką. Todėl buvo pasiūlyta
parengti klausimyną, kad būtų surinkta informacijos ir
pasidalyta geriausia patirtimi, susijusia su šeimos paieška. 2010 m. Pagrindinių teisių
agentūros parengtoje lyginamojoje ataskaitoje apie ES valstybėse
narėse prieglobsčio prašančius atskirtus vaikus nagrinėtos
nelydimų vaikų perspektyvos ir patirtis 12 ES valstybių
narių. Joje nurodyta geroji patirtis ir dabartinių sistemų
trūkumai, susiję su tokiais aspektais, kaip apgyvendinimas, galimybės
naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, švietimas ir mokymas, teisinis
atstovavimas, socialinių darbuotojų vaidmuo, amžiaus nustatymas,
šeimos paieška ir susijungimas[39].
2011 m. vasario mėn. Komisija
priėmė ES vaiko teisių darbotvarkę, į kurią
įtraukti pažeidžiamų vaikų, įskaitant nelydimus
nepilnamečius, apsaugos klausimai. Tarp svarstytinų klausimų yra
ir Europos Tarybos gairės dėl vaiko interesus atitinkančio teisingumo,
kuriose įtvirtintos nuostatos dėl nelydimų vaikų. Darbotvarkėje
taip išreiškiama parama ir skatinama Europos lygiu parengti teisėjų
ir kitų specialistų mokymo, susijusio su optimaliu vaikų
dalyvavimu teismų procesuose, programą. 2011 m. EASO atnaujino Europos
prieglobsčio srities mokymo programos modulį „Pokalbio su vaikais
vedimas“. Šiame modulyje vertinama, kokie mokymai, susiję su lytimi,
trauma ir amžiumi, yra reikalingi prieglobsčio pareigūnams. Juo taip
pat užtikrinama, kad pokalbiai su nepilnamečiais būtų vedami
vaikams tinkamu būdu[40]. Finansavimas tebėra labai svarbus
praktiškai įgyvendinant ES požiūrį į nelydimus
nepilnamečius. 2011 m. Europos Parlamentas pritarė bandomajam
projektui, pagal kurį nelydimų vaikų prevencijos, priėmimo,
apsaugos ir integracijos politikos projektams numatoma skirti 1 000 000 EUR[41]. Pripažįstant, kad
sektorinis metodas yra ribotas, 2011 m. Reglamento dėl
prieglobsčio ir migracijos fondo[42]
pasiūlyme nuosekliau ir koordinuočiau nustatyta integracijai,
migracijai, prieglobsčiui ir grąžinimo valdymui skirta finansinė
parama ir sprendžiami su įvairioms tikslinėms grupėms
priskiriamų trečiųjų šalių piliečių,
įskaitant nelydimus nepilnamečius, poreikiais susiję klausimai. Tolesnė
veikla ES įsipareigojusi iki 2012 m.
pabaigos peržiūrėti prieglobsčio acquis. Komisija
pasiūlė taikyti griežtesnius nelydimų vaikų apsaugos
reikalavimus. Reikėtų atkreipti dėmesį į su šia
migrantų grupe susijusių nuostatų perkėlimą į
nacionalinę teisę. Kiek įmanoma, seminaruose, kuriuose
diskutuojama apie Prekybos žmonėmis prevencijos direktyvą, Priskyrimo
direktyvą arba kitas direktyvas, kurios ateityje bus priimtos
prieglobsčio srityje, turėtų būti svarstomas ir
nelydimų vaikų klausimas. Komisija ir toliau nuolat užtikrins, kad
būtų teisingai įgyvendinami su nelydimais nepilnamečiais
susiję ES teisės aktai ir šalinamos galimos apsaugos spragos. Bendradarbiaudamas su FRONTEX, EASO apsvarstys
papildomas galimybes rengti mokymus, kurių tema – elgesys su vaikais prie
ES išorės sienų, į kuriuos būtų įtrauktos amžiaus
ir įrodymų vertinimo procedūros. Be to, rengdamas įvairius
ekspertų posėdžius nelydimų vaikų klausimais, jis
palengvins keitimąsi informacija ir dalijimąsi žiniomis. EASO ir valstybių narių remiama
Komisija tęs darbą, susijusį su šeimos paieška tiek ES, tiek
trečiosiose šalyse, siekdama nustatyti ir skatinti taikyti geriausią
praktiką. Be to, ES ir valstybės narės turėtų labiau
skatinti bendradarbiavimą su nelydimų nepilnamečių
kilmės šalimis. Komisija toliau skirs finansinių
išteklių su nelydimais vaikais susijusiems projektams. Vis dėlto
reikia dėti daugiau pastangų, kad šios lėšos būtų
panaudotos. Valstybės narės ir pilietinės visuomenės
organizacijos raginamos pateikti tikslinius pasiūlymus, kuriais
būtų toliau įgyvendinamas bendras ES požiūris į
nelydimus nepilnamečius. Daug naudos duotų nauji projektai, kuriuose
daugiausia dėmesio būtų skiriama geriausiai praktikai,
susijusiai su vaikų, kuriais rūpinas priežiūros institucijos,
dingimo prevencija, apgyvendinimo sąlygų gerinimu ir atvejais, kai
vaikams sueina 18 metų. Galiausiai būtina užtikrinti, kad
būtų numatyta finansinių išteklių 2013-iesiems ir
vėlesniems metams. Būsimas Prieglobsčio ir migracijos fondas
turėtų padėti finansuoti su nelydimais nepilnamečiais
susijusius projektus. VI. Tvarių sprendimų
paieška Daugelis ES valstybių narių į
nacionalinę teisę perkėlė Grąžinimo direktyvos[43] nuostatas. Dėl to keliose
valstybėse narėse labai pagerėjo nelydimų
nepilnamečių apsauga. Direktyvos perkėlimo į
nacionalinę teisę laikotarpiu Grąžinimo direktyvos ryšių
palaikymo komiteto posėdžiuose nelydimiems vaikams buvo skiriamas
ypatingas dėmesys. Europos grąžinimo fondo lėšomis
Komisija finansavo Europos nelydimų nepilnamečių grąžinimo
forumą ir Europos reintegracijos priemonės projektą, kurį
vykdo Nyderlandų repatriacijos ir išvykimo tarnyba ir kurio viena iš
tikslinių grupių yra nelydimi vaikai. Tyrimo dėl
nepilnamečių grąžinimo srityje taikomos praktikos, kurį
finansuoja Komisija, dokumente valstybėms narėms pateiktas
kontrolinis sąrašas, kuriuo remdamosi jos gali taikyti geriausią
praktiką priimdamos sprendimus dėl vaikų grąžinimo į
trečiąsias šalis[44].
Grąžinimo fondo 2011 m. darbo programoje raginama įgyvendinti
šeimos paieškos, grąžintų nepilnamečių stebėjimo ir
grąžintų nelydimų nepilnamečių priėmimo
centrų projektus. Europos pabėgėlių fondas ir
Europos fondas trečiųjų šalių piliečių
integracijai teikia pirmenybę šiai migrantų grupei, jeigu susijusiai
veiklai galima taikyti didesnes bendrojo finansavimo normas[45]. Po to, kai 2012 m. kovo mėn. buvo iš
dalies pakeistas Europos pabėgėlių fondas[46] sukuriant Bendrąją
pabėgėlių perkėlimo programą, sustiprėjo ES
vaidmuo teikiant tarptautinę pagalbą nelydimiems nepilnamečiams.
Pagal naująją programą numatytomis finansinėmis paskatomis
valstybės narės skatinamos dalyvauti į ES perkeliant nelydimus
vaikus, kuriems pabėgėlio statusas suteiktas ES
nepriklausančioje šalyje. Tolesnė
veikla Grąžinimo direktyvos taikymo ataskaitoje,
kurią Komisija turi parengti iki 2013 m. gruodžio mėn., be kita
ko, bus išsamiai išnagrinėta, kaip įgyvendinamos nuostatos dėl
nelydimų nepilnamečių. Iš Grąžinimo fondo ir toliau bus
skiriamos lėšos veiklai, susijusiai su šia migrantų grupe.
Valstybės narės ir pilietinės visuomenės organizacijos
raginamos pasinaudoti visomis šio fondo finansinių išteklių teikiamomis
galimybėmis. Komisija ir toliau ragins į Asmenų
perkėlimo į Sąjungą programą, kurią
Prieglobsčio ir migracijos fondas numato vykdyti 2014–2020 m.,
įtraukti nelydimus nepilnamečius. VII. Išvados ES veiksmų planas dėl nelydimų
nepilnamečių ir Tarybos išvados yra svarbūs formuojant bendrą
ir teisėmis pagrįstą ES požiūrį į šią
vaikų migrantų grupę. Taikant bendrą ES požiūrį
galima veiksmingiau apsvarstyti įvairius politikos aspektus, susijusius su
vaikų padėtimi, neatsižvelgiant į jų migracijos
statusą, o ES institucijoms, nacionalinėms valdžios institucijoms,
tarpvyriausybinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms yra lengviau
diskutuoti įvairiose politinėse arenose, aktyviau dalytis su
nelydimais nepilnamečiais susijusiomis žiniomis ir informacija apie taikomą
praktiką. Bendru ES požiūriu užtikrinta, kad sprendžiant tų
vaikų padėties klausimą daugiau dėmesio būtų
skiriama finansavimo priemonėms. Aiškiai pripažinus, kad pagrindinis
taikytinas principas yra vaiko interesai, naujuose ES teisės aktuose
įtvirtintos nuostatos, kuriomis užtikrinama geresnė apsauga šiai
ypač pažeidžiamų migrantų grupei. Nelydimų vaikų atvykimas į ES
teritoriją – tai ne laikinas reiškinys, bet ilgalaikis migracijos į
ES požymis. Poreikis taikyti bendrą ES požiūrį į nelydimus
nepilnamečius yra dabar ir išliks ateityje, siekiant, kad į šį
sudėtingą tarptautinio masto reiškinį tiek nacionaliniu, tiek
Europos lygiu būtų reaguojama veiksmingai ir užtikrinant vaiko
teises. Pastaruosius dvejus metus Komisija
ypatingą dėmesį skyrė tam, kad užtikrintų geresnį
įvairių su nelydimais vaikais susijusių teisinių,
finansinių ir politikos priemonių koordinavimą ir
nuoseklumą. Dėl įgyvendintų veiksmų pagerėjo
duomenų rinkimas, geriau užtikrinama nesaugios migracijos ir prekybos
žmonėmis prevencija ir vaikų apsauga nuo jų atvykimo į ES
momento, taip pat geriau nustatomi tvarūs sprendimai. Vis dėlto bendro ES požiūrio į
nelydimus nepilnamečius kūrimas yra nuolatinis ir besivystantis
procesas. Jį taikant raginama aktyviau dalytis žiniomis apie šį
reiškinį ir rengti bei įgyvendinti teisines ir neteisines priemones,
siekiant užtikrinti tinkamą vaikų apsaugą ir visų pirma
gerinti tvarių sprendimų nustatymo metodus. Šiomis aplinkybėmis
ES Tarybai pirmininkaujančios Danijos ir tarptautinio aljanso „Gelbėkit
vaikus“ 2012 m. birželio mėn. surengtos konferencijos, kurioje
nagrinėtas nelydimų nepilnamečių klausimas, rezultatai bus
labai naudingi įgyvendinant antrąjį veiksmų plano
etapą. Kalbant apie finansavimą, Komisija ir
toliau pirmenybę skirs su nelydimais nepilnamečiais susijusiems
projektams. Valstybės narės, tarptautinės ir
nevyriausybinės organizacijos raginamos visapusiškai pasinaudoti turimais
finansiniais ištekliais. Be to, priėmus būsimos finansinės
priemonės – Prieglobsčio ir migracijos fondo – teisės aktus,
turėtų būti užtikrintas nuoseklus su šia migrantų grupe
susijusios veiklos finansavimas. ES ir toliau pagal išorės pagalbos
priemones finansuos trečiosiose šalyse ir regionuose vykdomas iniciatyvas,
susijusias su nelydimais nepilnamečiais. Kitos ES institucijos taip pat raginamos apsvarstyti,
kaip jos gali prisidėti, kad įgyvendinimas būtų
veiksmingesnis. Tarpvyriausybinės ir nevyriausybinės organizacijos,
kurios šioje srityje yra svarbios suinteresuotosios šalys ir dalyvės,
raginamos ir toliau prisidėti įgyvendinant bendrą ES požiūrį.
ES ir jos valstybės narės turi
labiau stengtis bendradarbiauti su ES nepriklausančiomis kilmės,
tranzito ir kelionės tikslo šalimis, kad taikant bendrą ES
požiūrį į nelydimus nepilnamečius būtų daroma
pažanga. Šių vaikų padėtį reikėtų vertinti atsižvelgiant
į išorės migracijos politiką, kaip nurodyta Visuotiniame
požiūryje į migraciją ir judumą. Be kilmės šalių
dalyvavimo neįmanoma pasiekti pažangos sprendžiant tokius klausimus, kaip
šeimos narių susijungimas arba saugaus grąžinimo užtikrinimas. Galiausiai,
su trečiosiomis šalimis vykdomą bendradarbiavimą nesaugios
migracijos prevencijos klausimais reikia derinti su parama vystymuisi ir
bendradarbiavimo pagalba. [1] COM(2010) 213 galutinis. [2] Tarybos išvados dėl nelydimų
nepilnamečių, 3018-as Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos
posėdis, Liuksemburgas, 2010 m. birželio 3 d. [3] Komisijos tarnybų darbinis dokumentas SWD(2012) 281. [4] Sąvoka „nelydimi nepilnamečiai“ apibrėžta
Tarybos direktyvos 2001/55/EB 2 straipsnio f punkte. [5] 2009 m. Afganistanas, Somalis ir Irakas buvo trys
pagrindinės į ES atvykusių nelydimų nepilnamečių
kilmės šalys. FRONTEX (2010 m.) „Nelydimų nepilnamečių
padėtis migracijos procese“. [6] „Ad-Hoc query on Unaccompanied Minors – updated facts
and statistics“, EMT, pateikta skyriuje „EMT ad-hoc apklausos /
apsauga“ (Nr. 367) adresu http://www.emn.europa.eu. [7] Pirmiausia Prancūzijoje. FRONTEX (2010 m.)
„Nelydimų nepilnamečių padėtis migracijos procese“. [8] Atitinkamai 10 845
prieglobsčio prašymai 2010 m., 12 245 – 2009 m. ir 11 715
– 2008 m. Eurostatas. [9] Eurostatas. [10] Eurostatas. [11] Atitinkamai 2010 m. nelydimų
nepilnamečių, kurie pateikė prieglobsčio prašymus,
Ispanijoje buvo 15, Italijoje 305. Eurostatas. [12] Pavyzdžiui, 2011 m. nelydimi vaikai Čekijoje ir
Lietuvoje pateikė 10 prieglobsčio prašymų, Slovakijoje – 20,
Bulgarijoje – 25, Rumunijoje – 55 ir Vengrijoje bei Slovėnijoje – 60.
Tokių prieglobsčio prašymų nepateikta Estijoje ir Latvijoje.
Eurostatas. [13] Reglamentas (EB) Nr. 862/2007. [14] Eurostatas. Dėl kitų priežasčių
išduoti pirmieji leidimai: priežastis, galiojimo trukmė ir pilietybė http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=migr_resoth. [15] FRONTEX (2010 m.) „Nelydimų
nepilnamečių padėtis migracijos procese“. [16] „Ad-Hoc Query_Unaccompanied Minors - updated facts and
statistics“. Nuorodos nr. 367, EMT interneto svetainė http://emn.intrasoft-intl.com/html/index.html. [17] 2010 m. gegužės 19 d. Reglamentas (ES)
Nr. 439/2010 dėl Europos prieglobsčio paramos biuro
įsteigimo. [18] 2012 m. EASO darbo programa http://ec.europa.eu/home-affairs/policies/asylum/docs/easo/EASO_2011_00110000_EN_TRA.pdf. [19] Europos Komisijos Vidaus reikalų generalinis
direktoratas „Comparative Study on Practices in the Field of Return of
Minors'“, HOME/2009/RFXX/PR/1002; GALUTINĖ ATASKAITA, 2011 m.
gruodžio mėn., pateikta adresu http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/immigration/immigration_studies_en.htm,
p. 27. [20] Išsamus projektų sąrašas pateiktas Komisijos
tarnybų darbiniame dokumente, žr. 3 išnašą. [21] Ten pat. [22] Informaciją pateikė AT, BE, ES, IT, NL ir SE. [23] Informaciją pateikė BG, EL, ES, FI, IE, HU, IT,
LT, PO, SI, SK ir UK. [24] Žmogaus teisių dialogai su Afrikos Sąjunga, Baltarusija,
Bangladešu, Egiptu, Gruzija, Indija, Izraeliu, Japonija, Jordanija, Kambodža,
Kanada, Kazachstanu, Kinija, Kirgizija, Laosu ir Libanu ir šalimis
kandidatėmis (buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija, Kroatija,
Turkija). [25] ES vaiko teisių propagavimo ir apsaugos gairės,
Europos Sąjungos Taryba, ES žmogaus teisių ir tarptautinės
humanitarinės teisės gairės, 2009 m. [26] 2012–2016 m. Prahos proceso veiksmų planas,
Priedo I.3 ir II.4 punktai. [27] Seminaras „Understanding the situation of unaccompanied
minors in the US and the EU and sharing best practices in both regions“, 2011 m.
gegužės 31 d. Madridas. [28] Žr. http://ec.europa.eu/immigration,
skyrius „Kaip išvengti pavojaus“, antraštė „Vaikai, keliaujantys vieni“. http://ec.europa.eu/immigration/tab3.do?subSec=17&language=7$en#anchor3. [29] Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai,
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų
komitetui „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“, COM(2011) 500 galutinis. [30] ES Tarybai pirmininkavusios Belgijos seminaras „'Unaccompanied
Minors: children crossing the external borders of the EU in search of
protection“, kuris 2010 m. gruodžio 9–10 d. vyko Briuselyje.
Konferenciją bendrai finansavo Komisija (Išorės sienų fondas).
Seminare daugiausia dėmesio skirta vaikų apsaugai nuo pirmo
susitikimo ir jo metu parengtas rekomendacijų rinkinys. [31] 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių
piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie
tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso
pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims
ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija).
Europos Sąjungos oficialusis leidinys, L 337/9, 2011 m. gruodžio
20 d. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:337:0009:0026:LT:PDF. [32] Europos Sąjungos oficialusis
leidinys, L 101/1, 2011 m. balandžio 15 d. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:101:0001:0011:LT:PDF. [33] Nelydimų nepilnamečių padėties
migracijos procese ekspertų grupė (E02402) http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/detailGroup.cfm?groupID=2402.
Posėdžiuose dalyvauja ES valstybių narių, nevyriausybinių
organizacijų, tarptautinių organizacijų, ES institucijų ir
agentūrų ekspertai. [34] 2011 m. Europos
pabėgėlių fondo Bendrijos veiksmai. [35] Projektas „Closing a protection gap: Core Standards
for guardians of separated children in Europe“, kurį vykdė
Nyderlandų vaikų apsaugos skyrius, finansuotas pagal programą
DAPHNE III ir buvo užbaigtas 2011 m. Daugiau informacijos gali rasti
adresu http://www.defenceforchildren.nl/images/69/1632.pdf. [36] „Improving the Quality of Unaccompanied Minor Asylum
Seekers' Guardianship and Care in Central European Countries“, kurį
įgyvendina Tarptautinė migracijos organizacija, http://www.iom.hu/PDF/guardianship_brochure.pdf. [37] 2012 m. Europos prieglobsčio paramos biuro darbo
programa http://ec.europa.eu/home-affairs/policies/asylum/docs/easo/EASO_2011_00110000_LT_TRA.pdf. [38] 2012 m.
kovo 26 d. posėdis. http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/detailGroup.cfm?groupID=2402. [39] http://fra.europa.eu/fraWebsite/attachments/SEPAC-comparative-report_EN.pdf. [40] http://www.asylum-curriculum.eu/eacweb/Specialised-learning/61-interviewing-children.html. [41] Biudžeto eilutė 18 03 18: „Bandomasis projektas –
Sąjungoje taikomos nelydimų nepilnamečių priėmimo,
apsaugos ir integracijos politikos analizė“. [42] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
įsteigiamas Prieglobsčio ir migracijos fondas, pasiūlymas (COM(2011)
751 galutinis). [43] Direktyva 2008/115/EB, Europos Sąjungos
oficialusis leidinys, L 348/98, 2012 m. gruodžio 24 d. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:348:0098:0098:EN:PDF. [44] Europos Komisijos Vidaus reikalų generalinis
direktoratas „Comparative Study on Practices in the Field of Return of Minors“,
HOME/2009/RFXX/PR/1002. Galutinė ataskaita, 2011 m. gruodžio
mėn., pateikta adresu http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/immigration/immigration_studies_en.htm,
p. 160. [45] 75 proc., o ne 50 proc. [46] 2012 m. kovo 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos
sprendimas Nr. 281/2012/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 573/2007/EB
dėl Europos pabėgėlių fondo 2008–2013 m. laikotarpiui pagal
Solidarumo ir migracijos srautų valdymo bendrąją programą
įsteigimo.