22.5.2012 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 143/94 |
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių
(COM(2011) 813 galutinis – 2011/0390 (CNS))
2012/C 143/18
Pranešėjas Wolfgang GREIF
Europos Vadovų Taryba, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 100 straipsnio 2 dalimi ir 304 straipsniu, 2011 m. gruodžio 12 d. nusprendė pasikonsultuoti su Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu dėl
Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių
COM(2011) 813 final – 2011/0390 (CNS).
Užimtumo, socialinių reikalų ir pilietybės skyrius, kuris buvo atsakingas už Komiteto darbo šiuo klausimu organizavimą, 2012 m. sausio 25 d. priėmė savo nuomonę.
478-ojoje plenarinėje sesijoje, įvykusioje 2012 m. vasario 22–23 d. (2012 m. vasario 22 d. posėdis), Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priėmė šią nuomonę 111 narių balsavus už, 1 prieš ir 3 susilaikius.
1. Raginimai ir rekomendacijos
1.1 Ketvirtaisiais finansų krizės metais darbo rinkos perspektyvos visoje Europoje tampa vis niūresnės. EESRK labai nerimauja, kad dėl griežtų politinių taupymo priemonių krizei įveikti, kurių ES priversta šiuo metu imtis, turbūt nebus galima pasiekti strategijos „Europa 2020“ integracinio augimo prioritete nustatytų užimtumo tikslų. Tuo pat metu Europos Sąjungoje pradėjus įgyvendinti taupymo programas kyla pavojus (jei struktūriniams fondams bus skiriama nepakankamai dėmesio) paskatinti savaime stiprėjantį nuosmukį ir dar labiau pabloginti augimo perspektyvas, turėsiančias neigiamo poveikio tiek vidaus paklausai, kuri yra paskutinis esamos ekonomikos ramstis, tiek ir stabilizavimui bei naujų darbo vietų kūrimui.
1.2 Artimiausiais metais užimtumo padėtis Europoje bus ypač įtempta. Tam tikros gyventojų grupės nukentės labiausiai: jaunuoliai, žemos kvalifikacijos darbuotojai, ilgalaikiai bedarbiai, migrantų kilmės asmenys, romai ir vieniši tėvai. Kad taip neatsitiktų, skubiai reikia tikslinių europinių ir nacionalinių aukštą užimtumo lygį skatinančių investicijų, kurių įgyvendinimas turėtų būti koordinuojamas siekiant stipresnio užimtumo politikos poveikio.
1.3 Atsižvelgdamas į vis didėjantį jaunimo nedarbo lygį ir išliekantį aukštą ilgalaikių bedarbių skaičių, EESRK norėtų pateikti šias su užimtumu susijusias politines rekomendacijas dėl užimtumo gairių įgyvendinimo:
— |
Siekiant bendro užimtumo tikslo, ateityje taip pat turėtų būti nustatyti išmatuojami ES atskirų tikslinių grupių, pavyzdžiui, ilgalaikių bedarbių, moterų, vyresnio amžiaus asmenų ir ypač jaunimo užimtumo tikslai (kova su nedarbu, užimtumo padėties gerinimas). Konkrečių užimtumo politikos tikslų formulavimo priskyrimas valstybių narių kompetencijai iki šiol nebuvo labai naudingas. |
— |
Todėl ypač reikėtų apsvarstyti rodiklį, taikomą siekiant iš esmės sumažinti nedirbančių ir nesimokančių žmonių (angl. not in education, employment or training – NEETs) skaičių. |
— |
EESRK palankiai vertina Komisijos pasiūlymą dėl vadinamosios „Jaunimo garantijos“, pagal kurią valstybės narės turi užtikrinti, kad visi jaunuoliai per keturis mėnesius nuo mokyklos baigimo pradėtų dirbti, tęstų mokslą arba dalyvautų aktyvumo skatinimo ir integracijos į darbo rinką programose. Nacionalinėse reformų programose turi būti numatytos tam skirtos konkrečios priemonės. |
— |
Šalims, kuriose jaunimui ypač sunku patekti į darbo rinką ir kurios tuo pat metu turi laikytis griežtų biudžeto reikalavimų, turėtų būti sudarytos palankesnės galimybės gauti lėšų iš ES fondų, skirtų priemonėms, įgyvendinamoms pagal iniciatyvą „Jaunimo garantija“ (paprastesnis lėšų naudojimas, galbūt net laikinas nacionalinių lėšų mokėjimo bendrai finansuojant projektus nutraukimas). |
— |
Nepaisant įtemptos biudžeto padėties valstybėse narėse reikia ir toliau skirti ir, kai būtina, didinti nacionalines ir europines lėšas jaunuolių ir ilgalaikių bedarbių švietimui ir užimtumui. Todėl naujame finansiniame plane nuo 2014 m. jaunimo iniciatyvoms turi būti numatyta skirti pakankamai lėšų iš ESF ir kitų ES fondų. |
— |
Visose ES šalyse reikia peržiūrėti ir, jei reikia, pagerinti darbo neturinčių jaunuolių ir ilgalaikių bedarbių, kurie ieško darbo arba profesinio mokymo vietos, galimybes gauti paramą. Šio patobulinto požiūrio negalima taikyti tiems asmenims, kurie pakartotinai nepasinaudoja įsidarbinimo, švietimo ar mokymo galimybėmis. Atitinkamus tikslus rekomenduojama įtraukti į nacionalines reformų programas. |
— |
EESRK rekomenduoja atsisakyti pernelyg gausių laikinų, ilgalaikių perspektyvų nesiūlančių sprendimų siekiant jaunuolius integruoti į darbo rinką. Vietoj saugumo neužtikrinančio užimtumo ir garantijų nesuteikiančių darbo sutarčių reikėtų įgyvendinti priemones, užtikrinančias, kad laikinas darbas ir blogai apmokamos darbo vietos su menkomis socialinėmis garantijomis netaptų įprastu reiškiniu. |
— |
EESRK rekomenduoja valstybėms narėms ypatingą dėmesį skirti integracinių tarpinių darbo rinkų kūrimui, kuriose viešaisiais ištekliais būtų sukurtas atitinkamas darbo pagal terminuotą darbo sutartį vietų skaičius siekiant užtikrinti, kad ilgalaikiai bedarbiai išsaugotų savo darbo įpročius, pagerintų įgūdžius ir pagilintų žinias. Tai užkirs kelią dirbančiųjų skurdui ir suteiks jiems galimybę lengvai pereiti į atvirą darbo rinką, kai tik pasibaigs krizė. |
— |
Kalbant apie Komisijos iniciatyvą dėl stažuočių, EESRK remia atitinkamą Europos kokybės sistemą siekiant propaguoti mokymąsi darbo vietoje ir įpareigojančių sutarčių sudarymą. Turėtų būti apsvarstyta, ar kitos šalys negalėtų iš dalies perimti kai kuriose valstybėse narėse jau ilgą laiką sėkmingai taikomą „dualistinę“ profesinio mokymo sistemą, pagal kurią bendrasis lavinimas derinamas su profesiniu mokymu. |
2. Įžanga
2.1 2010 m. spalio 21 d. Europos Sąjungos Taryba nusprendė iki 2014 m. nekeisti naujųjų užimtumo politikos gairių, kad būtų galima dėmesį sutelkti į jų įgyvendinimą. Gairės turėtų būti atnaujinamos tik minimaliai.
2.2 Nepaisant to, EESRK, remdamasis SESV 148 straipsnio 2 dalimi, pagal kurią Taryba turi kasmet konsultuotis dėl gairių, norėtų pasinaudoti proga apsvarstyti gairių įgyvendinimą ir
— |
išanalizuoti klausimą, ar, atsižvelgiant į dabartines tendencijas darbo rinkose ir šiuo metu ES daromą spaudimą įgyvendinti politines priemones krizei įveikti, bus galima padaryti pažangą siekiant nustatytų tikslų, |
— |
taip pat atidžiau pažvelgti į vis labiau didėjantį jaunimo ir ilgalaikį nedarbą ir pateikti su tuo susijusias politines rekomendacijas dėl būtinų priemonių. |
2.3 EESRK džiaugiasi, kad į galutinę gairių, dėl kurių 2010 m. Taryba priėmė sprendimą, redakciją, buvo įtraukta nemažai jo pasiūlymų (1), tačiau kartu nurodo, kad nebuvo atsižvelgta į kai kuriuos kitus išdėstytus trūkumus. Todėl Komitetas norėtų sugrįžti prie keleto pagrindinių minėtoje nuomonėje pateiktų pastabų, kurios vis dar yra aktualios. Be kitų dalykų, buvo konstatuota, kad
— |
gairėse, atsižvelgiant į krizę, nepakankamai dėmesio skiriama kovai su nedarbu, kuriai turi būti skirtas didžiausias prioritetas, |
— |
naujosiose gairėse aiškiai nepakankamai akcentuojamas Europos lygmuo, nes, nepaisant keleto pagrindinių Europos tikslų, užimtumo politikos tikslų formulavimas priskiriamas išimtinai valstybių narių kompetencijai, |
— |
siekiant bendro užimtumo tikslo, turi būti taip pat nustatyti išmatuojami ES atskirų tikslinių grupių, pavyzdžiui, ilgalaikių bedarbių, moterų, vyresnio amžiaus asmenų ir jaunimo užimtumo tikslai, |
— |
taip pat būtini ES tikslai tokiose srityse kaip lyčių lygybė, kova su ilgalaikiu nedarbu, darbo santykių su menkomis socialinėmis garantijomis pašalinimas, kova su jaunimo nedarbu ir vaikų bei jaunuolių skurdu, |
— |
gairėse nėra jokių konkrečių teiginių apie darbo kokybę. |
2.4 Šioje nuomonėje bus nagrinėjami minėti punktai atsižvelgiant į dabartines ekonomikos krizės metu Europos darbo rinkose vyraujančias tendencijas.
3. Dėl krizės blogėjanti užimtumo padėtis
3.1 Finansų krizė virto esmine ekonomikos, skolų ir socialine krize (2). Oficialiai tvirtinama, kad ES ekonomikos atsigavimas sustojo. Vis niūresnės tampa ir darbo rinkos perspektyvos (3). Krizės padariniai tampa vis rimtesni ne tik dėl ekonomikos nuosmukio daugelyje ES šalių, bet pirmiausiai dėl to, kad didžioji vyriausybių dauguma vadinamąją skolų krizę, kurią sukėlė pastarųjų metų plataus masto finansų rinkų reguliavimo panaikinimas, siekia įveikti priverstine taupymo politika taip bandydamos nuraminti finansų rinkas. Beveik visų ES šalių viešojo deficito mažinimas, iš dalies skausmingai mažinant viešąsias išlaidas ir ribojant socialines išlaidas bei viešąsias paslaugas, yra svarbiausia būsimo konsolidavimo, siekiant įgyvendinti naujas taisykles dėl ekonomikos valdysenos euro erdvėje ir už jos ribų, dalis (4). Dėl šios politikos sumažėja galimybės patekti į darbo rinką visų pirma tiems asmenims, kurie dar iki krizės priklausė nepalankiose sąlygose esančioms grupėms.
3.2 Todėl artimiausiais metais užimtumo padėtis Europoje bus ypač įtempta. Ketvirtaisiais finansų ir ekonomikos krizės metais ir toliau blogėja užimtumo perspektyvos. Nepaisant to, kad į krizę pirmiausia buvo reaguojama pastangomis gerinti ekonominę padėtį ir kad pavienių ES šalių ekonomika atsigavo, nedarbo lygis ES 2008–2011 m. išaugo nuo 6,9 iki 9,4 proc. (5)
3.3 Taigi šiuo metu ES darbo neturi daugiau kaip 22 mln. žmonių. Padėtis valstybėse narėse labai skiriasi: pavyzdžiui, 2011 m. antrąjį ketvirtį nedarbo lygis svyravo nuo 5,5 proc. Austrijoje, Liuksemburge ir Nyderlanduose iki daugiau kaip 14 proc. Airijoje, Lietuvoje, Latvijoje bei Graikijoje ir 21 proc. Ispanijoje. Darbo neturinčių jaunuolių dalis yra gerokai didesnė. Daugelyje šalių, ne tik Europos pietuose, per krizę padėtis gerokai paaštrėjo: nedarbo lygis išaugo dvigubai Ispanijoje, Airijoje, taip pat ir Danijoje, kurioje iki šiol jis buvo žemas; nedarbo lygis Baltijos šalyse išaugo netgi trigubai; tik Vokietijoje ir Liuksemburge 2010 m. nedarbo lygis sumažėjo. Nepaisant augančios bedarbystės kai kuriose šalyse padidėjo ir laisvų darbo vietų skaičius. Dėl demografinės raidos ir tebesitęsiančių struktūrinių permainų galima tikėtis, kad šis paradoksas artimiausiais metais bus dar stipresnis.
— |
Krizės metu augant nedarbo lygiui pirmiausiai nukentėjo jaunimas ir žemos kvalifikacijos darbuotojai, kurių nedarbo lygis ir prieš krizę buvo aukštesnis už vidutinį. |
— |
Žemo išsilavinimo lygio asmenų nedarbo lygis 2011 m. antrąjį ketvirtį siekė 16,3 proc., vidurinį ir aukštąjį išsilavinimą turinčių asmenų – atitinkamai 8,6 proc. ir 5,3 proc. |
— |
Išaugo visų amžiaus grupių, tiek vyrų, tiek ir moterų, nedarbo lygis. 2011 m. antrąjį ketvirtį jis siekė atitinkamai 9,4 proc. ir 9,5 proc. Pirmuoju krizės etapu greičiau augo vyrų nedarbo lygis, nes nuo krizės pirmiausia nukentėjo pramonės šakos, kuriose daugiausia dirba vyrai (pavyzdžiui, perdirbimo ir statybų sektoriai). Antruoju etapu labiau augo moterų nedarbo lygis, nes srityse, kuriose daugiausia dirba moterys (pavyzdžiui, paslaugos, viešasis sektorius), buvo imtasi taupymo priemonių. |
— |
Darbo migrantai, kurių nedarbo lygis dar prieš krizę buvo didesnis už vidutinį, nuo augančios bedarbystės nukentėjo labiausiai. 2011 m. antrąjį ketvirtį jų nedarbo lygis siekė 16,3 proc. |
— |
Ilgalaikių bedarbių skaičius (ilgiau kaip 12 mėnesių), kuris stipriai išaugus nedarbui statistiškai kurį laiką buvo gerokai sumažėjęs, vėl grįžo į prieškrizinį lygį ir 2011 m. antrąjį ketvirtį ES vidutiniškai siekė 43 proc. Stipriai ir anksti nuo krizės nukentėjusiose šalyse (Ispanija, Airija, Baltijos šalys) nedarbo lygis nuo 2008 m. stipriai išaugo. Dėl darbo jėgos paklausos sąstingio artimiausiu metu ši visuomenės grupė labai išaugs. |
3.4 Kadangi dar prieš krizę nerimą kėlė jaunimo nedarbo mastas, EESRK tai yra įvardijęs kaip vieną grėsmingiausių problemų Europos darbo rinkoje (6). Nedarbo lygis visur dramatiškai augo ir šiuo metu ES vidutiniškai siekia beveik 21 proc. Šiandien daugiau kaip 5 mln. jaunuolių (15–24 m.) neturi darbo arba profesinio mokymo vietos, o tai turi rimtų pasekmių pačiam asmeniui, visuomenei ir ekonomikai. Esamais Eurofound vertinimais, jaunimo nedalyvavimas darbo rinkoje per metus kainuoja daugiau kaip 100 mlrd. eurų (7). Graikijoje ir Ispanijoje daugiau kaip 40 proc. jaunuolių yra bedarbiai, Latvijoje ir Lietuvoje – beveik kas trečias.
— |
Nerimą dėl jaunimo bedarbystės patvirtina du rodikliai – nedarbo lygis (8) ir nedirbančių ir nesimokančių jaunuolių procentas, kurie abu yra išaugę. Nedirbančio ir nesimokančio jaunimo (NEET) rodiklis yra ypač įdomus, nes suteikia informacijos apie 15–24 m. amžiaus nedirbančio ir nesimokančio jaunimo padėtį. |
— |
Esama labai didelių nacionalinių skirtumų: geriausia padėtis Danijoje, Nyderlanduose, Slovėnijoje ir Austrijoje, kuriose šis lygis yra mažesnis nei 7 proc., o Italijoje ir Bulgarijoje, kuriose šis lygis siekia nuo 19,1 proc. iki 21,8 proc., padėtis ypač bloga. 27 ES valstybių narių vidurkis 2010 m. siekė 12,8 proc. Atrodo, kad nedirbančio ir nesimokančio jaunimo dalis dėl krizės ypač išaugo Ispanijoje, Airijoje, Lietuvoje, Estijoje ir Latvijoje. |
— |
Mokyklos nebaigę asmenys – tai dar viena asmenų, kuriems dėl išsilavinimo stokos ypač gresia nedarbas, kategorija. Nepaisant kai kuriose šalyse (pavyzdžiui, Ispanijoje, Portugalijoje, Estijoje, Latvijoje ir Jungtinėje Karalystėje) krizės metu sumažėjusios mokyklos nebaigusių jaunuolių dalies, 2010 m. Europoje ji vidutiniškai siekė 14,1 proc. ir vis dar gerokai viršija strategijoje „Europa 2020“ nustatytą mažiau kaip 10 proc. tikslą (9). Skirtumai šalyse yra labai dideli: Portugalijoje ir Ispanijoje šis lygis – 28 proc., o Maltoje mokyklos nebaigusių asmenų lygis beveik siekia 37 proc. Tuo tarpu Slovakijoje, Čekijoje ir Slovėnijoje – mažiau kaip 5 proc. (10). |
3.5 Šią bedarbystės raidą atsispindi ir užimtumo lygis, kuris krizės metu pastebimai sumažėjo: 20–64 m. užimtumo lygis ES vidutiniškai sumažėjo nuo 70,5 proc. 2008 m. antrąjį ketvirtį iki 68,9 proc. 2011 antrąjį ketvirtį. Dar 2010 m. priimant gaires buvo aišku, kad prireiks viso dešimtmečio susigrąžinti daugiau kaip 10 mln. dėl krizės prarastų darbo vietų. Nuo to laiko padėtis beveik nepagerėjo. Nuo 2010 m. antrojo ketvirčio iki 2011 m. antrojo ketvirčio užimtumas ES vidutiniškai išaugo tik labai nedaug; kai kuriose šalyse praėjusiais metais jis aiškiai padidėjo (Estijoje, Lietuvoje, Latvijoje ir Maltoje), o kitose – ir toliau stipriai mažėja (Graikija, Bulgarija, Slovėnija ir Rumunija). Apskritai ES šalys vis dar yra gerokai nutolusios nuo pagrindinio strategijos „ES 2020“ tikslo – 75 proc. bendro (20–64 m. asmenų) užimtumo lygio (11). Ekonomikos krizės metu jaunimas ne tik labiau nei kitos amžiaus grupės nukentėjo nuo bedarbystės, bet ir ypač sumažėjo jų užimtumo lygis.
3.6 Palyginti su raida Lisabonos etapu, krizės metu toliau palaipsniui augo ne visą darbo dieną dirbančių asmenų užimtumo lygis. Atsižvelgiant į akivaizdžius pavienių šalių skirtumus, bendras ne visą darbo dieną dirbančių asmenų užimtumo lygis ES vidutiniškai išaugo nuo 17,6 proc. 2008 m. antrąjį ketvirtį iki 18,8 proc. 2011 m. antrąjį ketvirtį.
— |
Ne visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius yra neproporcingai didelis ir 2011 m. antrąjį ketvirtį jis sudarė 31,6 proc. palyginti su 8,1 proc. vyrų. |
— |
Ne visą darbo dieną dirbančių jaunų darbuotojų skaičius visoje ES padidėjo; jauni žmonės su šiuo reiškiniu susiduria daug dažniau nei vidutinio ir vyresnio amžiaus darbuotojai. |
— |
Be to, užimtumas ne visą darbo dieną sparčiau padidėjo ir tarp mažiausią išsilavinimą turinčių darbuotojų. |
— |
Krizės metu trumpalaikis darbas suteikia žmonėms galimybę neatitrūkti nuo darbo rinkos ir tinkamai pasirengti perėjimui prie darbo visą darbo dieną, kai pasibaigs krizė. |
— |
Vis dėlto krizės metu labai padidėjo ir dirbančiųjų ne visą darbo dieną ne savo noru (12) skaičius. Labiausiai nuo krizės nukentėjusiose šalyse (Baltijos valstybėse, Ispanijoje, Airijoje) ne visą darbo dieną ne savo noru dirbančių asmenų skaičius 2008–2010 m. padidėjo daug labiau nei vidutiniškai valstybėse narėse. Ne visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius dėl vaikų arba nedarbingų suaugusiųjų priežiūros daugelyje šalių ir toliau išlieka didelis. |
3.7 2007 m. antrąjį ketvirtį terminuotų darbo sutarčių skaičius Europos Sąjungoje pasiekė didžiausią savo rodiklį, t. y. 14,6 proc. Europos Sąjungos darbo jėgos tyrimuose į šią kategoriją įtraukiami ir laikinieji darbuotojai, išskyrus tuos atvejus, kai pasirašoma neterminuota rašytinė darbo sutartis (13). Kadangi krizės metu pagal terminuotą darbo sutartį dirbančių ir laikinųjų darbuotojų nedarbo lygis buvo labai aukštas, 2009 m. antrajame ketvirtyje jų skaičius bendrai sumažėjo iki 13,5 proc. Neseniai užfiksuotas šių darbuotojų skaičiaus padidėjimas iki 14,2 proc. 2011 m. antrajame ketvirtyje rodo, kad įmonės yra linkusios įdarbinti darbuotojus pagal terminuotas darbo sutartis ir pasinaudoti laikinųjų darbuotojų paslaugomis. Ši tendencija rodo ir tai, kad darbdaviai nelabai tikri dėl ekonomikos pakilimo perspektyvų ir stengiasi reaguoti į padėtį.
— |
Su terminuoto užimtumo apimtimi susiję skirtumai tarp valstybių narių yra labai dideli: kai kuriose Vidurio ir Rytų Europos šalyse, pavyzdžiui, Rumunijoje, Bulgarijoje, Lietuvoje ir Estijoje ši dalis nesiekia 5 proc., o Portugalijoje, Ispanijoje ir Lenkijoje sudaro 23–27 proc. |
— |
Pačią didžiausią (2010 m. – 42,2 proc.) pagal terminuotą darbo sutartį dirbančiųjų dalį sudaro jauni darbuotojai (15–24 m.). Tai būdinga beveik visoms šalims. Iki tam tikros ribos tai yra natūralu, kad daugelyje sričių jaunų žmonių pirmas darbas yra laikinas, tačiau dažnai jis laikinas ne savo noru. Tai yra viena iš priežasčių, kodėl krizės metu jaunimo padėtis darbo rinkoje dramatiškai pablogėjo. |
— |
Be to, pagal terminuotą darbo sutartį dirba apie 20 proc. žemos kvalifikacijos darbuotojų – šis skaičius yra daug didesnis nei vidutinę ir aukštą kvalifikaciją turinčių darbuotojų (apie 12–13 proc.). |
— |
2008–2010 m. beveik 2 proc. padidėjo ne savo noru pagal terminuotą darbo sutartį dirbančiųjų skaičius, labiausia tai pastebima Lietuvoje ir Airijoje – dvejose daugiausiai nuo krizės nukentėjusiose šalyse – tačiau ir Čekijoje, Danijoje bei Didžiojoje Britanijoje. |
3.8 Dirbančių asmenų skurdas: 2009 m. Eurostato duomenimis, tiek pagal terminuotas darbo sutartis dirbantiems darbuotojams, tiek ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, taip pat ir jauniems žmonėms bei vienišiems tėvams kyla didesnė rizika, nepaisant turimo darbo, patirti skurdą, nei pagal neterminuotas darbo sutartis ir visą darbą dieną dirbantiems darbuotojams.
— |
Jauniems darbuotojams (18–24 m.) kyla daug didesnė rizika patirti skurdą, nepaisant darbo (14), nei daugelyje ES valstybių narių kylantis toks pats pavojus 25–64 m. amžiaus grupės žmonėms. |
— |
Panaši ir vienišų tėvų padėtis. Jie dažnai neišvengia darbo ne visą darbo dieną, o turintys žemą kvalifikaciją neproporcingai dažnai turi laikiną arba ne visos darbo dienos darbą, o dirbantys visą dieną nepaprastai dažnai gauna nedidelį darbo užmokestį. Dėl šios priežasties jie sudaro nemažą skurstančių dirbančiųjų dalį. |
4. Visos ES griežta taupymo politika blogina padėtį darbo rinkoje ir apsunkina užimtumo tikslų įgyvendinimą
4.1 ES tuo pačiu metu pradėjus įgyvendinti taupymo programas gali būti dar labiau skatinamas savaime stiprėjantis nuosmukis ir gali būti toliau bloginamos augimo perspektyvos. Kadangi kai kurios šalys tuo pat metu neskiria pakankamai dėmesio būtinoms struktūrinėms reformoms ir nesant naujų augimo šaltinių, mažinant išlaidas skatinami neigiami pokyčiai vidaus rinkai, kaip paskutiniam ekonomikos ramsčiui, mažėja pajamos iš mokesčių ir didėja socialinės išlaidos, skirtos padengti pašalpoms. Gresia tolesnis biudžeto deficito augimas, o kartu su juo dar labiau sumažės vis didesnio ES šalių skaičiaus ekonominė veiksmų laisvė. Todėl sprendimas vykdant fiskalinį konsolidavimą daugiausia orientuotis į griežtas taupymo priemones kelia susirūpinimą ne tik socialine prasme – jis apriboja į ateitį orientuoto ekonomikos atsigavimo galimybę. EESRK didelį susirūpinimą kelia tai, kad šios priemonės nepadės įveikti krizės ir nebus įgyvendinti ES užimtumo strategijoje suformuluoti tikslai.
4.2 Todėl EESRK dar kartą pakartoja savo raginimą patvirtinti didelės apimties poveikį darbo rinkai turintį antrą Europos ekonomikos atkūrimo planą, papildomai skiriant 2 proc. BVP (15). Siekiant didesnio poveikio užimtumui, greta papildomų nacionalinių investicijų, kurios turėtų būti koordinuojamos, būtina nustatyti svarbius Europos investicinius projektus. Todėl 1 proc. BVP numatytų išlaidų turėtų būti skirta investicijoms, darančioms didelį poveikį užimtumui bei tik darbo rinkos priemonėms, kurios priklausomai nuo darbo rinkos padėties ES šalyse gali būti įvairios.
4.3 Viešojo sektoriaus biudžeto negalima naudoti viskam: bankams gelbėti, socialinėms investicijoms ir investicijoms į inovacijas, dar ir verslui skatinti. Komiteto nuomone, įgyvendinant pažangų fiskalinį konsolidavimą, greta išlaidų mažinimo, kuris turėtų būti vykdomas socialiniu požiūriu atsakingu būdu, būtina surasti naujų pajamų šaltinių. Visų pirma būtina plėsti valstybių narių mokesčių bazę. Be to, reikėtų iš esmės persvarstyti mokesčių sistemą, deramai įvertinus įmokų nuo įvairių rūšių pajamų ir turto klausimus. Kartu reikia siekti didesnio viešųjų išlaidų veiksmingumo ir tikslingumo.
4.4 Komiteto nuomone, būtina užtikrinti, kad dėl taupymo priemonių nedidėtų skurdo pavojus ir toliau nedidėtų skirtumai, kurie pastaraisiais metais ir taip išaugo. Tačiau imantis priemonių krizei įveikti reikia atkreipti dėmesį į tai, kad šios priemonės neprieštarautų paklausos ir užimtumo skatinimo bei neigiamų socialinių padarinių švelninimo tikslui krizės metu ir jai pasibaigus. Valstybės narės turi atkreipti dėmesį ir į tai, kad ekonomikos krizei ir valstybių įsiskolinimui įveikti skirtos priemonės nekliudytų viešosioms investicijoms į darbo politikos priemones ir švietimo ir profesinio mokymo sektorių. EESRK ragina atlikti veiksmingą socialinio poveikio vertinimą, siekiant išnagrinėti, kaip būtų galima pasiekti tikslą iki 2020 m. padėti bent 20 milijonų žmonių išbristi iš skurdo ir socialinės atskirties.
4.5 Paprastai nuo taupymo priemonių labiausiai nukenčia žmonės, kurie yra priklausomi nuo valstybės mokamų socialinių išmokų, įskaitant ir dirbančius neužtikrintomis darbo sąlygomis bei kitas palankių sąlygų darbo rinkoje neturinčias grupes. Dažniausiai darbą sunkiausia susirasti būtent tiems žmonėms, kurių galimybės gauti paramą yra ir taip ribotos. Todėl reikia sukurti atitinkamus, efektyvius ir tvarius socialinės apsaugos tinklus, ypatingą dėmesį skiriant pagalbai labiausiai nukentėjusioms ir palankių socialinių sąlygų darbo rinkoje neturinčioms grupėms (be kita ko, jaunimui, migrantams, romams, negalią turintiems žmonėms, vienišiems tėvams, žemą kvalifikaciją turintiems darbuotojams).
4.6 EESRK neseniai išreiškė savo požiūrį į dėl Europos gyventojų senėjimo darbo rinkai kylančius iššūkius ir nurodė, kad pati veiksmingiausia strategija yra kuo didesnis turimo užimtumo potencialo išnaudojimas. Tai gali būti pasiekta tik taikant tikslingą augimo politiką ir vykdant galimybes dalyvauti darbo rinkoje teikiančią politiką. Ši politika turėtų apimti darbo sąlygų pritaikymą vyresnio amžiaus žmonėms, plataus masto profesinio ir tęstinio mokymo plėtrą, aukštos kokybės ir našių darbo vietų kūrimą, veiksmingas socialinės apsaugos sistemas ir plačiai įgyvendintas profesinės veiklos ir šeiminio gyvenimo derinimo priemones (16). Be to, reikėtų visapusiškai išnaudoti senjorų ekonomikos (angl. silver economy) potencialą.
5. Jaunimo ir ilgalaikių bedarbių užimtumas: raginimai ir rekomendacijos
5.1 Toli siekiančių ES tikslų jaunimo užimtumo srityje nustatymas
5.1.1 |
Dabartinėse gairėse nurodytas rodiklis, skirtas sumažinti nedirbančių ir nesimokančių jaunuolių (NEET) skaičių. Nors valstybės narės nustatė įvairias priemones, atsižvelgdamos į konkrečius nedirbančių ir nesimokančių jaunuolių pogrupių ypatumus, ypatingą dėmesį skirdamos palankių sąlygų neturinčioms grupėms (17), tačiau iki šiol pasigendama konkrečių tikslų kovai su jaunimo nedarbu ir užimtumo padėties gerinimui. EESRK dar kartą pakartoja savo raginimą, kad šis pagrindinis gairių punktas būtų daug aiškiau pabrėžiamas, visų pirma ragina jį papildyti kiekybiškai išmatuojamais europiniais tikslais jaunimo užimtumo srityje, visų pirma: 1) nustatyti tikslą pastebimai sumažinti jaunimo nedarbą ir 2) nustatyti ne ilgesnį kaip keturių mėnesių laikotarpį, kurio vidutiniškai reikia jaunam asmeniui susirasti darbą arba mokymosi vietą. Sprendimas konkrečių tikslų jaunimo užimtumo srityje nustatymą palikti valstybių narių kompetencijai davė nedaug rezultatų, nes tik keletas šalių savo nacionalinėse reformų programose suformulavo atitinkamus tikslus (18). |
5.2 Valstybės narės turi nuosekliai įgyvendinti nedirbančiam ir nesimokančiam jaunimui skirtą „Jaunimo garantijų“ iniciatyvą
5.2.1 |
EESRK palankiai vertina tai, kad Komiteto raginimas valstybėms narėms užtikrinti, kad visi jaunuoliai per keturis mėnesius nuo mokyklos baigimo būtų įdarbinti, tęstų mokslą arba dalyvautų aktyvumo skatinimo ir integracijos į darbo rinką programose, virto pasiūlymu į „Judaus jaunimo“ pavyzdinę iniciatyvą įtraukti „Jaunimo garantijų“ iniciatyvą (19). EESRK visiškai pritaria Komisijos raginimui valstybėms narėms nedelsiant nustatyti šį tikslą pasiekti trukdančias kliūtis. Nacionalinėse reformų programose turi būti numatytos su tuo susijusios konkrečios priemonės, siekiant pašalinti šias kliūtis. Šiuo tikslu daugelyje šalių prireiks iš esmės padidinti valstybės įdarbinimo tarnybų skiriamą konkrečią paramą, daugiausia dėmesio skiriant palankių sąlygų neturinčioms grupėms (visų pirma migrantų kilmės asmenims ir romams). |
5.2.2 |
Valstybės narės taip pat raginamos užimtumo gairėse bendrai priimtus prioritetus veiksmingai įgyvendinti ir jaunimo srityje ir nustatyti atitinkamai toli siekiančius uždavinius ir tikslus, įskaitant subalansuotas priemones lankstumo ir užimtumo garantijoms padidinti, darbuotojų judumo skatinimo politiką, atitinkamas socialinės apsaugos sistemas, kurios garantuotų saugų darbo vietos pakeitimą ir skatintų verslumą bei tinkamas sistemas, skirtas išlaikyti užimtumą ir kurti darbo vietas, ypač MVĮ sektoriuje. |
5.3 Kovos su jaunimo ir ilgalaikiu nedarbu įrankis – didesnis ES finansavimas ir geresnės galimybės pasinaudoti ES finansavimu
5.3.1 |
Siekiant per trumpą laiką sumažinti jaunimo ir ilgalaikį nedarbą, EESRK ragina taikyti konkrečias socialinės, švietimo ir darbo politikos priemones, visų pirma atsižvelgiant į įtemptos namų ūkių biudžeto padėtį. Neseniai Komisijos paskelbtoje „Jaunimo galimybių iniciatyvoje“ (20) raginama skirti greitą ir nebiurokratišką pagalbą visų pirma tose šalyse, kuriose jaunimo nedarbas yra didžiausias (21). Valstybėms narėms, kuriose darbo rinkos padėtis jaunimo ir ilgalaikių bedarbių atžvilgiu yra ypač įtempta ir kurios tuo pat metu turi laikytis griežtų biudžeto reikalavimų, turėtų būti sudarytos galimybės gauti lėšų iš ES fondų, skirtų visų pirma priemonėms, įgyvendinamoms pagal iniciatyvą „Jaunimo garantija“ bei investicijoms į naujų darbo vietų kūrimą. Reikalingos pragmatiškos ir lanksčios procedūros ir paprastesnis lėšų naudojimo administravimas, įskaitant laikiną nacionalinių lėšų nemokėjimą bendrai finansuojant projektus, naudojantis ESF ir kitų Europos fondų lėšomis. |
5.4 Tinkamas kovos su jaunimo ir ilgalaikiu nedarbu finansavimas naujajame ES biudžete
5.4.1 |
EESRK jau pabrėžė, kad tuo metu, kai ekonomikos krizė verčia pergalvoti biudžeto prioritetus, visose ES narėse reikia ir toliau skirti ir, kai būtina, didinti nacionalines ir europines lėšas jaunuolių ir ilgalaikių bedarbių švietimui, mokymui ir užimtumui (22). Atsižvelgdamas į tai Komitetas ragina Komisiją naujame finansinių plane nuo 2014 m. jaunimo ir ilgalaikių bedarbių iniciatyvoms numatyti pakankamai lėšų iš ESF (23). Be to, EESRK nuomone, reikėtų išnagrinėti kaip būtų galima panaudoti kitų ES fondų lėšas įveikiant jaunimo ir ilgalaikį nedarbą. |
5.5 Geresnės darbo neturinčių jaunų žmonių ir ilgalaikių bedarbių galimybės gauti paramą
5.5.1 |
Galimybė pasinaudoti pagal socialinės apsaugos sistemą mokama parama ir jos apimtis ES valstybėse narėse yra labai skirtinga ne tik jaunimui skirtų išmokų atžvilgiu. Užimtumo gairėse valstybės narės visiškai pagrįstai raginamos suderinti savo socialinės apsaugos sistemas, kad nustačius lankstesnes darbo rinkų sąlygas neatsirastų socialinės apsaugos pažeidimų. Tai taikoma visoms amžiaus grupėms. Tačiau EESRK nuomone, iki šiol daugelyje valstybių narių buvo kreipiama per mažai dėmesio labai apribotoms darbo neturinčių jaunų žmonių galimybėms gauti paramą (24). Kai kurios valstybės narės, taikydamos atitinkamas sąlygas, krizės metu pagerino galimybes gauti bedarbio pašalpą palankių sąlygų neturinčioms grupėms, įskaitant jaunimą. Tačiau šios priemonės numatytos ribotam laikotarpiui arba joms gresia pavojus būti nutrauktoms dėl numatytų taupymo priemonių paketų. |
5.5.2 |
EESRK ragina visose valstybėse narėse peržiūrėti ir, jei reikia, pagerinti darbo neturinčių jaunuolių ir ilgalaikių bedarbių, pasirengusių dirbti ir ieškančių darbo arba profesinio mokymo vietos, galimybes gauti paramą. Be to, į nacionalines reformų programas rekomenduojama įtraukti atitinkamus tikslus. Tai būtų svarbus indėlis sprendžiant klausimus, susijusius su neužtikrinta jaunimo padėtimi pradedant profesinį gyvenimą, klausimus. |
5.6 Kova su nesaugiais darbo santykiais ir nereglamentuojamomis darbo formomis profesinio mokymo ir stažuočių metu
5.6.1 |
15–24 m. amžiaus grupei būdingas ne tik dvigubai didesnis nedarbas palyginti su suaugusiais, bet ir nesaugių darbo santykių mastas (kai kuriose šalyse jis siekia daugiau nei 60 proc.), padidėjęs nereglamentuojamų formų profesinio mokymo ir stažuočių skaičius (visų pirma pietinėse šalyse (25)), be to, padidėjo jaunimo, dirbančio mažiau kvalifikuotą darbą negu turima kvalifikacija. EESRK rekomenduoja atsisakyti pernelyg gausių laikinų, ilgalaikių perspektyvų nesiūlančių sprendimų siekiant jaunuolius integruoti į darbo rinką. Vietoj nesaugaus užimtumo ir saugumo neužtikrinančių darbo sutarčių reikėtų gyvendinti priemones, užtikrinančias, kad blogai apmokamas laikinas darbas ir laikinos darbo vietos su menkomis socialinėmis garantijomis jaunimui netaptų įprastu reiškiniu. |
5.6.2 |
Daugelyje nuomonių EESRK išreiškė savo poziciją dėl veiksmų sričių, kuriose reikėtų imtis priemonių užtikrinant geresnį išsilavinimą ir kvalifikacijas, siekiant, be kita ko, užtikrinti, kad jauni žmonės įgytų darbo rinkoje paklausų išsilavinimą (26). Siekiant panaikinti darbo rinkoje esančius neatitikimus tarp pasiūlos ir paklausos, kurie, be kita ko, kyla dėl nepakankamos kvalifikacijos, riboto geografinio judumo arba netinkamo darbo užmokesčio (27), mokymo institucijos turi savo mokymo planus priderinti ir prie darbo rinkos poreikių. Be to, darbdaviai turi išplėsti savo vykdomą naujų darbuotojų paiešką, kaip ir valdžios institucijos, kurios turi investuoti į veiksmingas aktyvias darbo rinkos priemones. Studentai taip pat yra atsakingi už tai, kokios bus jų galimybės ateityje įsidarbinti. |
5.6.3 |
Kalbant apie Komisijos iniciatyvą dėl stažuočių, EESRK remia atitinkamą Europos kokybės sistemą, kurioje dalyvauti turėtų būti skatinamos ir įmonės, siekiant propaguoti mokymąsi darbo vietoje ir abi puses įpareigojančių sutarčių sudarymą, skirtą visų pirma menką išsilavinimą turinčiam jaunimui. Turėtų būti apsvarstyta, ar kitos šalys negalėtų iš dalies perimti kai kuriose valstybėse narėse jau ilgą laiką sėkmingai taikomą „dualistinę“ profesinio mokymo sistemą, pagal kurią bendrasis lavinimas derinamas su profesiniu mokymu. |
5.7 Kovos su jaunimo nedarbu principai
5.7.1 |
EESRK siūlo jaunimo nedarbo mažinimo priemonių imtis laikantis šių pagrindinių principų: didinti jaunimo galimybes įsidarbinti pertvarkant švietimo sistemą, taip pat kuriant mokyklų, verslo sektoriaus ir socialinių partnerių partnerystes, kad įgūdžiai geriau atitiktų darbo rinkos poreikius; imtis aktyvių darbo rinkos priemonių, tarp jų – labiau padėti jaunimui rasti darbą ir skatinti jaunimą dirbti; įvertinti užimtumo apsaugos teisės aktų poveikį ir remti jaunimo verslumą. |
5.8 Kova su ilgalaikiu nedarbu ir atotrūkiu nuo darbo rinkos
5.8.1 |
Besitęsiančios krizės sukeltas darbo jėgos paklausos sąstingis didina ilgalaikį nedarbą, dėl kurio labai sunku patekti į darbo rinką ir galiausiai auga dirbančiųjų skurdas. EESRK rekomenduoja, kad valstybės narės ypatingą dėmesį skirtų integracinių tarpinių darbo rinkų kūrimui, kuriose viešaisias ištekliais būtu sukurtas atitinkamas darbo pagal terminuotą darbo sutartį vietų skaičius. Tokiu būdu ilgalaikiai bedarbiai išsaugotų savo darbo įpročius, pagerintų įgūdžius ir pagilintų žinias. Tai užkirs kelią dirbančiųjų skurdui ir suteiks jiems galimybę lengvai pereiti į atvirą darbo rinką, kai tik pasibaigs krizė. |
2012 m. vasario 22 d., Briuselis
Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas
Staffan NILSSON
(1) EESRK nuomonė dėl Tarybos sprendimo dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. 2020 m. Europos strategijos integruotų gairių II dalis, pranešėjas Wolfgang Greif (OL C 21/66, 2011 1 21).
(2) EESRK daugelyje savo nuomonių ir įvairiomis progomis pateikė savo poziciją dėl krizės padarinių ir būtinų veiksmų jai įveikti. Geras pavyzdys būtų 2011 m. gruodžio plenarinėje sesijoje paskelbtas Komiteto pirmininko pareiškimas, http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/di_ces20-2011_di_lt.doc.
(3) Žr. Europos Komisijos neseniai paskelbtą 2011–2013 m. rudens prognozę.
(4) Dėl socialinių naujos ekonomikos valdysenos pasekmių žr. EESRK nuomonę „Naujų ekonomikos valdysenos teisės aktų socialinis poveikis“, pranešėja Gabriele Bischoff (Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 23).
(5) Jei nenurodyta kitaip, duomenys pateikiami remiantis Europos Sąjungos darbo jėgos tyrimu (2011 m. antrojo ketvirčio duomenys) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/labour_market/introduction. Paprastai nurodoma 15–64 m. amžiaus grupė.
(6) Žr. EESRK nuomonės „Judus jaunimas“ 7 skyrių, pranešėjas Pavel Trantina, bendrapranešėjis Juan Mendoza Castro (OL C 132/55, 2011 5 3).
(7) Remiantis paskutiniais Eurofound skaičiavimais, dėl jaunuolių nedalyvavimo darbo rinkoje ES per metus susidaro apie 100 mlrd. eurų išlaidų.
(8) Šiuo atveju skaičiuojami visi ekonomiškai aktyvūs jaunuoliai, kad informacija nebūtų iškreipta dėl didelio nedirbančių jaunuolių, kurie dar mokosi, skaičiaus.
(9) http://ec.europa.eu/europe2020/priorities/smart-growth/index_en.htm
(10) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/education/introduction
(11) Žr. EMCO/28/130911/EN-rev3, 27 ir tolesni psl.
(12) Darbas ne visą darbo dieną ne savo noru apibrėžiamas kaip „nesurado visą darbo dieną trunkančio darbo“.
(13) Ateityje Eurostatui rekomenduojama atskirai nurodyti statistiką, susijusią su pagal terminuotas darbo sutartis dirbančiais darbuotojais ir laikinais darbuotojais.
(14) Mažiau nei 60 proc. ekvivalentinių pajamų medianos.
(15) Žr. EESRK nuomonės dėl aukščiausiojo lygio susitikimo užimtumo klausimais rezultatų 3.1 p. Pranešėjas Wolfgang GREIF (OL C 306/70, 2009 12 16).
(16) EESRK nuomonė dėl Europos darbo rinkos ateities. Veiksmingo atsako į demografinę raidą paieškos. Pranešėjas Wolfgang GREIF (OL C 318/1, 2011 10 29).
(17) „Young People and NEETs in Europe: first findings“ – EUROFOUND – EF1172EN http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2011/72/en/1/EF1172EN.pdf
(18) Tik keturios šalys (Belgija, Čekija, Bulgarija, Estija) 2011 m. savo nacionalinėse reformų programose nustatė nacionalinius kovos su jaunimo nedarbu tikslus.
(19) „Judus jaunimas“, COM(2010) 477, 5.4 skyrius.
(20) Žr. atitinkamus Komisijos pasiūlymus naujoje „Jaunimo galimybių iniciatyvoje“ COM(2011) 933.
(21) 7 gairė. Tarybos sprendimas 2010/707/ES.
(22) EESRK nuomonę „Judus jaunimas“ (OL 132/55, 2011 5 3), EESRK nuomonės „Ekonomikos krizė, švietimas ir darbo rinka“, pranešėjas Mário Soares (OL C 318/50, 2011 10 29) 8 punktą.
(23) EESRK ragina skirti mažiausiai 40 proc. ESF išteklių skirti užimtumo skatinimui bei darbuotojų judumui. Tokiu būdu daugelyje naujų projektų daugiausia dėmesio tektų jaunimui skirtoms priemonėms. Žr,1.5 ir 4.1.2 punktas (Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 82).
(24) Eurostato darbo jėgos tyrimo duomenimis, 27 ES valstybėse narėse jaunimas (15–24 m.) turi vidutiniškai tris kartus mažesnes galimybes pasinaudoti nedarbo atveju teikiama parama nei kitos grupės, o krizės periodu nenustatyta jokio ilgalaikio pagerėjimo.
(25) Šiuo klausimu padėtis ne tokia bloga Šiaurės Europos valstybėse, kurios turi per ilgą laiką sukauptą praktinę patirtį, susijusią su reguliuotais besimokančiųjų, mokymo institucijų ir darbdavių santykiais. Tas pat pasakytina ir apie šalis, turinčias brandžias ir pasitvirtinusias „dualistines“ gamybinės praktikos mokymo sistemas (Vokietija, Austrija).
(26) Skatīt EESK atzinumu par tematu “Augstākās izglītības modernizācija” (vēl nav publicēts OV), EESK atzinumu par tematu “Jauniešu nodarbinātība, tehniskās prasmes un mobilitāte” (OV C 68, 6.03.2012., 11. lpp.), ziņotāja — Andersen kdze, un EESK atzinumu par tematu “Pēcvidusskolas profesionālā izglītība un apmācība kā pievilcīga alternatīva augstākajai izglītībai” (OV C 68, 6.03.2012. 1. lpp.), ziņotāja — Drbalová kdze.
(27) Žr. COM(2011) 933, „Jaunimo galimybių iniciatyva“.