01994A1223(01) — LT — 08.06.2023 — 002.001
Šis tekstas yra skirtas tik informacijai ir teisinės galios neturi. Europos Sąjungos institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį. Autentiškos atitinkamų teisės aktų, įskaitant jų preambules, versijos skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikiamos svetainėje „EUR-Lex“. Oficialūs tekstai tiesiogiai prieinami naudojantis šiame dokumente pateikiamomis nuorodomis
PASAULIO PREKYBOS ORGANIZACIJOS STEIGIMO SUTARTIS (OL L 336 1994.12.23, p. 3) |
Iš dalies keičiamas:
|
|
Oficialusis leidinys |
||
Nr. |
puslapis |
data |
||
L 284 |
3 |
30.10.2015 |
||
L 148 |
3 |
8.6.2023 |
PASAULIO PREKYBOS ORGANIZACIJOS STEIGIMO SUTARTIS
Sutarties šalys,
pripažindamos, kad jų prekybos ir ekonomikos ryšiai turėtų būti plėtojami siekiant kelti pragyvenimo lygį, užtikrinti visišką užimtumą ir nuolatinį realių pajamų bei mokiosios paklausos didėjimą, taip pat plėtoti prekių ir paslaugų gamybą bei plėsti jų prekybą, optimaliai naudojant pasaulio išteklius siekiant išsaugoti ir išlaikyti aplinką, laikytis tolygaus plėtojimo principo ir aktyviau taikyti tam skirtas priemones taip, kad jos atitiktų skirtingo ekonominio lygio šalių atitinkamus poreikius ir interesus,
toliau pripažindamos, kad reikalingos konstruktyvios pastangos, siekiant užtikrinti, kad besivystančios šalys, ypač mažiausiai išsivysčiusios atsižvelgiant į jų ekonominės plėtros poreikius, galėtų atitinkamai dalyvauti tarptautinėje prekyboje,
siekdamos prisidėti prie šių tikslų įgyvendinimo sudaro abipusiai naudingas sutartis dėl didelio tarifų ir kitų prekybos barjerų sumažinimo bei diskriminacinio tarptautinių prekybinių santykių režimo panaikinimo,
dėl to nusprendė plėtoti integruotą, gyvybingesnę ir patikimesnę daugiašalę prekybos sistemą, apimančią Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos, ankstesniųjų liberalizavimo pastangų rezultatus bei visus daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo rezultatus.
Pasiryžusios laikytis pagrindinių principų ir siekti tikslų, kuriais grindžiama tokia daugiašalės prekybos sistema, Sutarties šalys
susitaria:
I straipsnis
Organizacijos įsteigimas
Šiuo dokumentu įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija (toliau vadinama „PPO“).
II straipsnis
PPO taikymo sritis
III straipsnis
PPO funkcijos
IV straipsnis
PPO struktūra
V straipsnis
Ryšiai su kitomis organizacijomis
VI straipsnis
Sekretoriatas
VII straipsnis
Biudžetas ir įnašai
Biudžeto, finansų ir administravimo komitetas siūlo Generalinei tarybai finansų reglamentą, kuriame numatoma:
įnašų apimtis, paskirstant PPO valstybių narių išlaidas;
priemonės, kurių reikia imtis valstybių narių atžvilgiu dėl įsiskolinimų.
Pagal galimybes finansų reglamentas turi būti grindžiamas GATT 1947 reglamentu ir praktika.
VIII straipsnis
PPO statusas
IX straipsnis
Sprendimų priėmimas
Prašymas dėl šios Sutarties įsipareigojimų atidėjimo Ministrų konferencijai svarstyti turi būti pateikiamas laikantis nustatytos sprendimų priėmimo konsensuso būdu praktikos. Ministrų konferencija nustato 90 dienų neviršijantį laikotarpį, per kurį svarstomas prašymas. Jeigu per šį laikotarpį nepasiekiamas susitarimas konsensuso būdu, sprendimas suteikti įsipareigojimų atidėjimą turi būti priimamas trimis ketvirčiais valstybių narių balsų.
Prašymas dėl 1A ar 1B, ar 1C prieduose nurodytų daugiašalių prekybos sutarčių ir jų priedų įsipareigojimų atidėjimo, pirmiausia turi būti pateikiami atitinkamai Prekių prekybos tarybai, Paslaugų prekybos tarybai ar TRIPS tarybai svarstyti per laikotarpį, kuris neviršytų 90 dienų. Šio laikotarpio pabaigoje atitinkama taryba pateikia Ministrų konferencijai ataskaitą.
X straipsnis
Pakeitimai
šios Sutarties IX straipsnis;
GATT 1994 I ir II straipsniai;
GATS II straipsnio 1 dalis;
TRIPS Sutarties 4 straipsnis.
XI straipsnis
Valstybės narės – steigėjos
XII straipsnis
Prisijungimas
XIII straipsnis
Daugiašalių prekybos sutarčių netaikymas kai kurioms valstybėms narėms
XIV straipsnis
Priėmimas, įsigaliojimas ir deponavimas
XV straipsnis
Pasitraukimas
XVI straipsnis
Įvairios nuostatos
PRIIMTA Marakeše vienas tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt ketvirtų metų balandžio mėnesio penkioliktą dieną vieninteliu egzemplioriumi anglų, prancūzų ir ispanų kalbomis, visi tekstai yra autentiški.
Aiškinamosios pastabos
Šioje Sutartyje ir daugiašalėse prekybos sutartyse vartojami terminai „valstybė“ arba „valstybės“, apibrėžia ir bet kokią atskirą muitų teritoriją, kuri yra PPO valstybė narė.
Atskirai PPO valstybės narės muitų teritorijai, kai šioje Sutartyje ir daugiašalėse prekybos sutartyse vartojamas terminas „nacionalinis (-ė)“ turi būti suprantamas kaip „būdingas tai muitų teritorijai“, jeigu nenurodoma kitaip.
PRIEDŲ SĄRAŠAS
1 priedas |
|
1A priedas. |
DAUGIAŠALĖS SUTARTYS DĖL PREKIŲ PREKYBOS |
Bendrasis susitarimas dėl muitų tarifų ir prekybos 1994 |
|
Sutartis dėl žemės ūkio |
|
Sutartis dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo |
|
Sutartis dėl tekstilės ir aprangos |
|
Sutartis dėl techninių prekybos kliūčių |
|
Sutartis dėl su prekyba susijusių investicinių priemonių (TRIMS) |
|
Sutartis dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos 1994 VI straipsnio įgyvendinimo |
|
Sutartis dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos 1994 VII straipsnio įgyvendinimo |
|
Sutartis dėl tikrinimo prieš pakraunant |
|
Sutartis dėl kilmės taisyklių |
|
Sutartis dėl importo licencijos išdavimo tvarkos |
|
Sutartis dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių |
|
Susitarimas dėl žuvininkystės subsidijų |
|
Sutartis dėl specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių |
|
1B priedas. |
BENDRASIS SUSITARIMAS DĖL PREKYBOS PASLAUGOMIS |
1C priedas. |
SUTARTIS DĖL INTELEKTINĖS NUOSAVYBĖS TEISIŲ ASPEKTŲ, SUSIJUSIŲ SU PREKYBA |
2 priedas |
SUSITARIMAS DĖL GINČŲ SPRENDIMO TAISYKLIŲ IR TVARKOS |
3 priedas |
PREKYBOS POLITIKOS PERŽIŪROS MECHANIZMAS |
4 priedas |
Sutartis dėl viešųjų pirkimų |
Tarptautinis susitarimas dėl pieno |
|
Susitarimas dėl galvijienos |
1 PRIEDAS
1A PRIEDAS
DAUGIAŠALĖS SUTARTYS DĖL PREKIŲ PREKYBOS
Bendro pobūdžio aiškinamoji pastaba 1A priedui:
Tuo atveju, jeigu atsiranda prieštaravimas tarp kurios nors Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos 1994 nuostatos ir kurios nors 1A priede prie Sutarties, įsteigiančios Pasaulio prekybos organizaciją (1A priedo Sutartyse vadinamą „PPO sutartimi“), išvardytos Sutarties nuostatos, viršenybę turi pastarosios Sutarties nuostatos.
BENDRASIS SUSITARIMAS DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS (GATT 1994)
1994 m. Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos („GATT 1994“) sudaro:
Bendrasis susitarimas dėl muitų tarifų ir prekybos, įsigaliojęs 1947 m. spalio 30 d. („GATT 1947“) ir tapęs Baigiamojo akto („Final Act“) priedu. Baigiamasis aktas priimtas Jungtinių Tautų Organizacijos Prekybos ir darbo konferencijos parengiamojo komiteto antrojoje sesijoje (išskyrus Laikinojo taikymo protokolą) su visomis pataisomis ir pakeitimais, įsigaliojusiais iki PPO (WTO) sutarties įsigaliojimo dienos;
žemiau išvardytos teisinių dokumentų nuostatos, įsigaliojusios pagal GATT 1947 iki PPO sutarties įsigaliojimo dienos:
protokolai ir patvirtinimai, susiję su tarifų nuolaidomis;
prisijungimo protokolai (išskyrus (a) nuostatas dėl laikinojo taikymo bei jo atšaukimo ir (b) nuostatas, numatančias, kad GATT 1947 II dalis gali būti laikinai taikoma tiek, kiek ji neprieštarauja įstatymams, galiojusiems Protokolo priėmimo dieną);
nutarimai dėl įsipareigojimų atidėjimo („waiver“), suteikti pagal GATT 1947 XXV straipsnį ir dar galiojantys PPO sutarties įsigaliojimo dieną ( 5 );
kiti GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ nutarimai;
šie, žemiau išvardyti Susitarimai:
Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos II straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimo;
Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos XVII straipsnio aiškinimo;
Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos Mokėjimų balanso nuostatų;
Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos XXIV straipsnio aiškinimo;
Susitarimas dėl įsipareigojimų atidėjimo („waiver“) pagal 1994 m. Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos;
Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos XXVIII straipsnio aiškinimo;
GATT 1994 Marakešo protokolas.
Paaiškinimai
GATT 1994 nuostatų sąvoka „Susitariančioji Šalis“ suprantama kaip „Šalis narė“. Nuorodos į „mažiausiai išsivysčiusią susitariančiąją šalį“ ir į „išsivysčiusią susitariančiąją šalį“ skaitomos kaip „besivystančioji Šalis narė“ ir „išsivysčiusi Šalis narė“. Nuorodos į „vyriausiąjį sekretorių“ skaitomos kaip „PPO generalinis direktorius“.
Nuorodos į SUSITARIANČIĄSIAS ŠALIS, veikiančias kartu GATT 1994 XV straipsnio 1, 2 ir 8 dalyse, XXXVIII straipsnyje ir XII ir XIII straipsnių pastabose, taip pat nuostatose dėl specialių valiutos keitimo susitarimų XV straipsnio 2, 3, 6 ir 7 dalyse suprantamos kaip nuorodos į PPO. Kitas funkcijas, kurios pagal GATT 1994 nuostatas priskiriamos kartu veikiančioms SUSITARIANČIOSIOMS ŠALIMS, nustato Ministrų Konferencija.
GATT 1994 tekstas yra autentiškas anglų, prancūzų ir ispanų kalbomis;
GATT 1994 tekstas prancūzų kalba turi būti pakeistas taip, kaip tai nurodyta MTN.TNC/41 dokumento A priede;
autentiškas GATT 1994 tekstas ispanų kalba yra tekstas, įtrauktas į Pagrindinių susitarimų ir rinktinių dokumentų („The Basic Instruments and Selected Documents“) serijos IV tomą. Šis tekstas turi būti pakeistas taip, kaip tai nurodyta MTN.TNC/41 dokumento B priede.
GATT 1994 II dalies nuostatos netaikomos toms priemonėms, kurių imasi Šalys narės pagal specialius įstatymus, priimtus toje Šalyje narėje, iki jai tampant GATT 1994 Susitariančiąja Šalimi, kuriais draudžiama komerciniais tikslais naudoti, parduoti ar nuomoti užsienyje pastatytus ar rekonstruotus laivus, plaukiojančius nacionaliniuose ar išskirtinės ekonominės zonos vandenyse. Ši išimtis taikoma: a) tebegaliojančiai ar staiga atnaujintai prieštaraujančiai tokio įstatymo nuostatai; ir b) prieštaraujančios tokio įstatymo nuostatos pataisai tiek, kiek ta pataisa netrukdo, kad ši nuostata atitiktų GATT 1947 II dalį. Šios išimties taikymas, kuris galimas pagal anksčiau apibūdintus įstatymus, apie kuriuos pranešta iki PPO sutarties įsigaliojimo dienos, yra ribotas. Jeigu vėliau tokie įstatymai pakeičiami taip, kad jie mažiau atitinka GATT 1994 II dalį, jie pagal šį punktą neapibrėžiami.
Ministrų Konferencija apsvarsto tą išimtį ne vėliau kaip po penkerių metų nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos ir kas dveji metai po to tol, kol galioja ta išimtis tam, kad patikrintų, ar tebevyrauja aplinkybės, dėl kurių reikėjo įvesti tą išimtį.
Šalys narės, kurioms yra taikoma ši išimtis, kasmet pateikia detalų statistinį pranešimą, kuriame nurodomas faktinis ir planuojamas atitinkamų laivų pristatymo penkerių metų kintamasis vidurkis, taip pat papildoma informacija apie atitinkamų laivų, kuriems taikoma ši išimtis, panaudojimą, pardavimą, nuomą ar remontą.
Šalis narė, kurios nuomone, ši išimtis veikia tokiu būdu, kad galima pateisinti abipusį ir proporcingą laivų, pastatytų šia išimtimi besinaudojančios Šalies narės teritorijoje, panaudojimo, pardavimo, nuomos ar remonto apribojimą, gali laisvai įsivesti tokius apribojimus, prieš tai pranešusi apie tai Ministrų Konferencijai.
Ši išimtis nevaržo sprendimų dėl specifinių, su šia išimtimi susijusių įstatymų, aspektų, dėl kurių buvo susitarta sektoriniuose GATS (Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis) susitarimuose ar kituose dokumentuose.
SUSITARIMAS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS II STRAIPSNIO 1 DALIES B PUNKTO AIŠKINIMO
Šalys narės susitaria:
Siekiant užtikrinti juridinių teisių ir pareigų, atsirandančių pagal II straipsnio 1 dalies b punktą, aiškumą, „kitų muitų ir mokesčių“, kuriais apmokestinamos prekės su „įšaldytais“ muitų tarifais, prigimtis ir dydis, kaip nurodoma to punkto nuostatoje, įrašomi į Tarifinių įsipareigojimų ir nuolaidų sąrašus (toliau – Sąrašai), pridėtus prie GATT 1994, to muito tarifo grafoje, kuriam jie taikomi. Toks įrašymas nepakeičia „kitų muitų ir mokesčių“ pobūdžio.
Diena, nuo kurios „įšaldomi“ tie „kiti muitai ar mokesčiai“, II straipsnyje yra 1994 metų balandžio 15 diena. Todėl „kiti muitai ir mokesčiai“ įrašomi į Sąrašus tokie, kokie yra taikomi tą dieną. Kiekvieną kartą vėliau, susiderėjus dėl nuolaidų pakeitimo ar naujų nuolaidų taikymo, naujo tarifo taikymo data bus naujos nuolaidos įtraukimo į atitinkamą Sąrašą data. Tačiau dokumento, kuriuo pirmiausia nuolaida konkrečiam tarifui buvo įtraukta į GATT 1947 ar GATT 1994, data taip pat turi būti nurodyta vėliau parengto Sąrašo papildymo („Loose-Leaf Schedules“) 6-ajame stulpelyje.
„Kiti muitai ir mokesčiai“ turi būti užfiksuoti visų „įšaldytų“ tarifų atžvilgiu.
Jeigu tarifui jau anksčiau buvo taikoma nuolaida, tai „kitų muitų ir mokesčių“ dydis, įrašytas į atitinkamą Sąrašą, neturi būti didesnis už tą dydį, kuris buvo, kai nuolaida pirmą kartą buvo įtraukta į tą Sąrašą. Kiekviena Šalis narė turi teisę užprotestuoti „kitą muitą ar mokestį“ remdamasi tuo, kad „kitas muitas ar mokestis“ neegzistavo atitinkamos prekės muito tarifo „įšaldymo“ metu. Taip pat galima užprotestuoti ir „kito muito ar mokesčio“ įregistruotą dydį dėl to, kad jis neatitinka anksčiau „įšaldyto“ dyd ˛io. Tai galima padaryti per trejus metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos, arba, esant vėlesniam laikui, per trejus metus nuo tada, kai PPO generaliniam direktoriui buvo įteiktas dokumentas, kuriuo atitinkamas Sąrašas buvo pridėtas prie GATT 1994.
„Kitų muitų ir mokesčių“ įrašymas į Sąrašus nepažeidžia GATT 1994 numatytų teisių ir įsipareigojimų, išskyrus tuos, kuriems turi įtakos šio Susitarimo 4 dalis. Visos Šalys narės turi teisę bet kada užprotestuoti, ar „kiti muitai ir mokesčiai“ atitinka tokius įsipareigojimus.
Šio Susitarimo tikslu GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos taikomos taip, kaip jos yra taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
„Kiti muitai ir mokesčiai“, kurie nebuvo įtraukti į Sąrašą to dokumento, kuriuo Sąrašas buvo pridėtas prie GATT 1994, deponavimo metu GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ generaliniam direktoriui iki PPO sutarties įsigaliojimo, ar PPO generaliniam direktoriui, vėliau nėra į jį įtraukiami. Taip pat joks „kitas muitas ir mokestis“, įrašytas mąesnis negu tuo metu galiojęs, neturi būti pakeltas iki to dyd ˛io, išskyrus kai tokie papildymai ar pakeitimai padaromi ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo dokumento deponavimo.
2 dalyje nurodytas nutarimas dėl kiekvienai nuolaidai taikomos datos pagal GATT 1994 II straipsnio 1 dalies b punktą turi viršenybę prieš nutarimą dėl taikomos datos, priimtą 1980 m. kovo 26 d. (BISD 27S/24).
SUSITARIMAS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS XVII STRAIPSNIO AIŠKINIMO
Šalys narės,
pažymėdamos, kad XVII straipsnyje numatytos Šalių narių pareigos, susijusios su valstybinės prekybos įmonių veikla, nurodytos XVII straipsnio 1 dalyje, kurios neturi prieštarauti bendriesiems nediskriminavimo režimo principams, numatytiems GATT 1994 ir skirtiems vald ˛ios vykdomoms priemonėms, kurios turi įtakos privačių prekiautojų vykdomam importui ir eksportui;
taip pat pažymėdamos, kad Šalys narės turi laikytis GATT 1994 savo prisiimtų įsipareigojimų, susijusių su vald ˛ios vykdomomis priemonėmis, kurios turi įtakos valstybinės prekybos įmonėms;
pripažindamos, kad šis Susitarimas nepažeidžia XVII straipsnyje numatytų esminių taisyklių,
susitaria:
Siekdamos užtikrinti valstybinės prekybos įmonių veiklos aiškumą, Šalys narės praneša apie tokias įmones Prekybos prekėmis tarybai, kad pagal šio Susitarimo 5 dalį sudaryta darbo grupė atliktų pranešimų peržiūrą vadovaudamasi šiuo apibrėžimu:
„Valdžios įstaigos ir nevalstybinės įmonės, įskaitant marketingo valdybas, kurioms suteiktos išimtinės ar ypatingos teisės bei privilegijos, įskaitant įstatymų ar jų įstatais nustatytus įgaliojimus, kuriais pasinaudodamos, tokios įmonės per pirkimo-pardavimo operacijas daro įtaką importo ar eksporto lygiui ar krypčiai“.
Tokio pranešimo nereikalaujama, kai prekės importuojamos greitam ir galutiniam vald ˛ios įstaigų ar įmonės, apibrėžtos anksčiau, suvartojimui, o ne perparduoti ar panaudoti gamybai turint tikslą parduoti.
Kiekviena Šalis narė, atsižvelgdama į šio Susitarimo nuostatas, peržiūri savo vykdomą politiką dėl valstybinės prekybos įmonių ir pateikia pranešimus apie tai Prekybos prekėmis tarybai. Atlikdama tokią peržiūrą, kiekviena Šalis narė atsižvelgia į tai, kad pranešimuose turi būti užtikrintas visiškas aiškumas tam, kad būtų galima tiksliai įvertinti tų įmonių veiklos pobūdį ir tos veiklos įtaką tarptautinei prekybai.
Pranešimai turi būti pateikti pagal klausimyną dėl valstybinės prekybos, priimtą 1960 m. gegužės 24 d. (BISD 9S/184-185), kadangi Šalys narės praneša apie šio Susitarimo 1 dalyje apibrėžtas įmones, nesvarbu, ar faktiškai vyko importas ar eksportas.
Jeigu kuri nors Šalis narė turi pagrindo manyti, kad kita Šalis narė tinkamai neįvykdė savo įsipareigojimo dėl pranešimo, ji gali dėl to pasiaiškinti su ta Šalimi nare. Jeigu reikalas neišsprendžiamas patenkinamai, nepatenkintoji Šalis gali Prekybos prekėmis tarybai pateikti kontrpranešimą, kad pagal šio Susitarimo 5 dalį įsteigta darbo grupė tai apsvarstytų, tuo pat metu informuodama apie tai Šalį narę, apie kurią pranešama.
Prekybos prekėmis tarybos vardu sudaroma darbo grupė gautiems pranešimams ir kontrpranešimams peržiūrėti. Remiantis peržiūrų rezultatais ir nepažeidžiant XVII straipsnio 4 dalies c punkto, Prekybos prekėmis taryba gali pateikti rekomendacijas dėl pranešimų tinkamumo ir dėl to, ar reikia papildomos informacijos. Darbo grupė taip pat peržiūri, ar gauti pranešimai atitinka anksčiau minėtą klausimyną dėl valstybinės prekybos ir ar apima šio Susitarimo 1 dalyje pateiktą aprašymą apie valstybinės prekybos įmones. Darbo grupė taip pat sudaro paaiškinamąjį sąrašą, kuriame atsispindi santykių tarp valdžios įstaigų ir įmonių tipai bei tų įmonių vykdomos veiklos rūšys, kas gali būti reikalinga XVII straipsnio tikslais. Yra susitarta, kad Sekretoriatas aprūpins darbo grupę pagrindiniais dokumentais apie valstybinės prekybos įmonių dalyvavimą tarptautinėje prekyboje. Visos Šalys narės, pareiškusios pageidavimą, gali dalyvauti šios darbo grupės veikloje. Darbo grupė turi susirinkti ne vėliau kaip praėjus vieneriems metams nuo PPO sutarties įsigaliojimo, o po to – ne rečiau kaip kartą per metus, ir kasmet turi atsiskaityti Prekybos prekėmis tarybai ( 6 ).
SUSITARIMAS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS MOKĖJIMŲ BALANSO NUOSTATŲ
Šalys narės,
pripažindamos GATT 1994 XII straipsnio ir XVIII straipsnio B skyriaus bei Deklaracijos dėl prekybos priemonių mokėjimų balansui sureguliuoti, priimtos 1979 m. lapkričio 28 d. (BISD 26S/205-209, šiame Susitarime – „Deklaracija-1979“) nuostatas, taip pat siekdamos aiškiai pateikti tas nuostatas ( 7 ), susitarė:
Priemonių taikymas
Šalys narės įsipareigoja kuo greičiau paskelbti tvarkaraščius, pagal kuriuos bus atšaukiamos importą ribojančios priemonės, taikytos mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais. Susitarta, kad tokie tvarkaraščiai gali būti keičiami, atsižvelgiant į tai, kaip keičiasi mokėjimų balanso būklė. Jeigu Šalis narė viešai nepaskelbia savo tvarkaraščio, ji nurodo priežastis.
Šalys narės įsipareigoja teikti pirmenybę toms priemonėms, kurios turi mažiausiai neigiamos įtakos prekybai. Tokios priemonės (šiame Susitarime – „priemonės, kurios remiasi kainomis“) apima importo priemokas, reikalavimus dėl užstatų importuojant ar kitas prekybai taikomas priemones, turinčias įtakos importuotų prekių kainai. Susitarta, kad, neatsįvelgiant į II straipsnio nuostatas, priemones, kurios remiasi kainomis ir įvestas mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, Šalys narės gali taikyti viršydamos savo Sąrašuose nurodytus muitus. Be to, tokia Šalis narė atskirai ir aiškiai nurodo, kokia suma tokių priemonių taikymas viršija „įšaldytą“ muitą, padarydama tai šiame Susitarime nustatyta tvarka.
Šalys narės vengia naudotis naujais kiekybiniais apribojimais mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, išskyrus atvejus, kai dėl kritinės mokėjimų balanso padėties, priemonės, kurios remiasi kainomis, negali sustabdyti ryškaus tarptautinių atsiskaitymų padėties pablogėjimo. Tais atvejais, kai Šalis narė taiko kiekybinius apribojimus, ji paaiškina, kodėl priemonės, kurios remiasi kainomis, yra nepakankamos reguliuojant mokėjimų balanso būklę. Kiekybinius apribojimus įsivedusi Šalis narė po to rengiamose konsultacijose parodo, kokią padarė pažangą, mažindama tokias priemones bei ribojantį poveikį. Susitarta, kad tai pačiai prekei gali būti taikoma ne daugiau kaip vienos rūšies importą ribojanti priemonė, skirta mokėjimų balansui sureguliuoti.
Šalys narės patvirtina, kad importą ribojančios priemonės, įvestos mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, gali būti taikomos tiktai dėl bendro importo lygio kontrolės ir negali viršyti to, kas būtina, norint sureguliuoti mokėjimų balansą. Siekdama kuo labiau sumažinti atsitiktinę apsaugos įtaką, Šalis narė įsiveda ir taiko tuos apribojimus taip, kad visiems būtų aišku. Importuojančiosios Šalies narės valdžios institucijos tinkamai pagrindžia kriterijus, pagal kuriuos nustatatomos prekės, kurioms taikomi apribojimai. Kaip numatyta XII straipsnio 3 dalyje ir XVIII straipsnio 10 dalyje, Šalys narės, būtiniausių prekių atveju, gali pašalinti ar apriboti priemokų, taikomų kertant sieną, ar kitų priemonių, taikomų mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, taikymą. Sąvoka „būtiniausios prekės“ reiškia gaminius, patenkinančius pagrindinius vartotojų poreikius arba kuriomis Šalis narė stengiasi pagerinti savo mokėjimų balanso padėtį, pvz., gamybos priemonės ar gamybai reikalingos žaliavos. Administruodama kiekybinius apribojimus, Šalis narė gali išduoti licencijas savo nuožiūra tik tuomet, kai tai yra neišvengiama, ir nuosekliai jų atsisako. Nustatant leistinus importo mastus ar vertę, turi būti pateikiamas tinkamas kriterijų pagrindimas.
Konsultacijų dėl mokėjimų balanso rengimo ir darbo tvarka
Mokėjimų balanso apribojimų komitetas (šiame Susitarime – „Komitetas“) rengia konsultacijas, kad peržiūrėtų visas importą ribojančias priemones, taikomas mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais. Visos Šalys narės, pareiškusios pageidavimą, turi teisę būti Komiteto narėmis ir dirbti jame. Komitetas laikosi konsultacijų dėl mokėjimų balanso apribojimų rengimo ir darbo tvarkos, patvirtintos 1970 m. balandžio 28 d. (BISD 18S/48-53, šiame Susitarime – „visos konsultacijų procedūros“), remdamasis žemiau išdėstytomis nuostatomis.
Šalis narė, įsivedusi naujus apribojimus ar pakėlusi esamų apribojimų lygį, labai suintensyvindama taikomas priemones, konsultuojasi Komitete ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo tokių priemonių įvedimo. Tokias priemones taikanti Šalis narė gali reikalauti, kad konsultacija būtų surengta pagal XII straipsnio 4 dalies a punktą arba pagal XVIII straipsnio 12 dalies a punktą, kuris tuo atveju būtų tinkamesnis. Nesant tokio reikalavimo, tokiai konsultacijai Šalį narę kviečia Komiteto pirmininkas. Konsultacijos metu nagrinėjami veiksniai, be kita ko, gali apimti naujų rūšių ribojančių priemonių, skirtų mokėjimų balanso sureguliavimo tikslams, įvedimą ar taikomų priemonių lygio išaugimą arba prekių, kurioms taikomi apribojimai, pavadinimų skaičiaus išaugimą.
Visus apribojimus, taikomus mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, Komitetas periodiškai peržiūri pagal XII straipsnio 4 dalies b punktą ar XVIII straipsnio 12 dalies b punktą, dėl to, kad susitarus su konsultacijose dalyvaujančia Šalimi nare arba pagal konkrečią peržiūrėjimo procedūrą, kurią gali rekomenduoti Generalinė Taryba, gali būti pakeistas konsultacijų periodiškumas.
Mažiausiai išsivysčiusioms ar besivystančioms Šalims narėms, vykdančioms liberalizavimo politiką pagal tvarkaraštį, pateiktą Komitetui ankstesniųjų konsultacijų metu, konsultacijos gali būti surengtos supaprastinta tvarka, patvirtinta 1972 m. gruodžio 19 d. (BISD 20S/47-49, šiame Susitarime – „supaprastinta konsultacijų tvarka“). Supaprastinta konsultacijų tvarka taip pat gali būti naudojama, jei besivystančios Šalies narės Prekybos politikos apžvalga („Trade Policy Review“) yra numatyta tais pačiais kalendorinias metais kaip ir minėtų konsultacijų data. Tokiais atvejais sprendimas, ar reikalinga naudoti visas konsultacijų procedūras, bus priimamas, atsižvelgiant į „Deklaracijos-1979“ 8 dalyje išvardytus veiksnius. Visoms Šalims narėms, išskyrus mažiausiai išsivysčiusias, galima pasinaudoti ne daugiau kaip dviem viena po kitos rengiamomis konsultacijomis pagal supaprastintą konsultacijų tvarką.
Pranešimai ir dokumentai
Šalis narė praneša Generalinei Tarybai apie bet kokius įvestus pakeitimus taikant importą ribojančias priemones, skirtas mokėjimų balansui sureguliuoti, taip pat apie bet kokius tvarkaraščių, pagal kuriuos, remiantis šio Susitarimo 1 dalimi, tos priemonės atšaukiamos, pakeitimus. Apie reikšmingus pakeitimus Generalinei Tarybai pranešama iki jų paskelbimo arba ne vėliau kaip 30 dienų po paskelbimo. Kiekviena Šalis narė pateikia Sekretoriatui metinius suvestinius pranešimus, kuriuose nurodomi visi įstatymų, kitų teisės aktų pakeitimai, pareiškimai apie tos srities politiką ar vieši pranešimai, kad kitos Šalys narės galėtų visa tai išnagrinėti. Pranešimuose, kiek įmanoma, turi būti visa informacija apie tarifų lygį, apie taikomų priemonių rūšis, kriterijus, pagal kuriuos administruojamos tos priemonės, prekių sąrašą ir prekybos srautus, kuriems tai turi įtakos.
Bet kurios Šalies narės pageidavimu pranešimus gali peržiūrėti Komitetas. Tokiais peržiūrėjimais tiktai išsiaiškinami konkretūs pranešime esantys klausimai arba išnagrinėjama, ar konsultacija turi būti surengta pagal XII straipsnio 4 dalies a punktą ar pagal XVIII straipsnio 12 dalies a punktą. Šalys narės, turinčios pagrindą manyti, kad kitos Šalies narės įvestos importą ribojančios priemonės yra skirtos mokėjimų balansui sureguliuoti, gali atkreipti į tai Komiteto dėmesį. Komiteto pirmininkas pareikalauja informacijos apie tą priemonę ir išplatina ją visoms Šalims narėms. Nepažeidžiant Komiteto narių teisių konsultacijų metu gauti kuo išsamesnius paaiškinimus, svarstomus klausimus galima iš anksto pateikti Šaliai narei, kuri nori konsultacijų, kad ši galėtų juos apsvarstyti.
Besikonsultuojančioji Šalis narė konsultacijoms parengia Pagrindinį dokumentą, kuriame be kitos reikiamos informacijos turėtų būti: (a) mokėjimų balanso padėties apžvalga ir prognozės, įskaitant vidaus ir išorės veiksnių, veikiančių mokėjimų balanso padėtį, analizę, taip pat vidaus politikos priemonės, priimtos tam, kad būtų galima tvirtu ir ilgalaikiu pagrindu atkurti pusiausvyrą; (b) išsamus apribojimų, taikomų mokėjimų balanso sureguliavimo tikslais, aprašymas, tų apribojimų teisinis pagrindas, ir kas daroma, siekiant sumažinti atsitiktinę apsauginę įtaką; (c) priemonės, kurių imtasi po paskutinės konsultacijos, kad būtų liberalizuoti muitų apribojimai, atsižvelgiant į Komiteto išvadas; (d) likusių apribojimų pašalinimo ir nuoseklaus sušvelninimo planas. Reikalui esant, galima pateikti nuorodas į informaciją, esančią kituose PPO pranešimuose ar ataskaitose. Pagal supaprastintą konsultacijų tvarką, besikonsultuojanti Šalis narė pateikia rašytinį pareiškimą su esmine informacija tomis temomis, kurios yra Pagrindiniame dokumente.
Siekdamas padėti Komitetui surengti konsultacijas, Sekretoriatas parengia faktų apžvalgą, kurioje nagrinėjami įvairūs konsultacijų plano aspektai. Besivystančių Šalių narių atveju Sekretoriato dokumentą turi sudaryti atitinkama apžvalga ir analitinė medžiaga apie užsienio prekybos aplinkos poveikį mokėjimų balanso padėčiai ir besikonsultuojančios Šalies narės perspektyvai. Teikdamas techninės pagalbos paslaugas, Sekretoriatas besivystančios Šalies narės pageidavimu padeda parengti konsultacijoms reikalingus dokumentus.
Konsultacijų dėl mokėjimų balanso išvados
Komitetas už konsultacijas atsiskaito Generalinei Tarybai. Konsultacijai vykus pagal visas konsultacijų procedūras, ataskaitoje nurodomos Komiteto išvados visomis konsultacijų plano temomis bei pateikiami faktai ir priežastys, kurių pagrindu padarytos išvados. Į savo išvadas Komitetas stengiasi įtraukti pasiūlymus, skirtus rekomendacijoms, kurių tikslas – skatinti XII straipsnio ir XVIII straipsnio B skyriaus, „Deklaracijos-1979“ ir šio Susitarimo įgyvendinimą. Tais atvejais, kai yra pateiktas importą ribojančių priemonių, skirtų mokėjimų balanso sureguliavimo tikslams, pašalinimo tvarkaraštis, Generalinė Taryba gali rekomenduoti, kad to tvarkaraščio besilaikanti Šalis narė būtų laikoma kaip vykdanti savo įsipareigojimus, numatytus GATT 1994. Generalinei Tarybai pateikus konkrečias rekomendacijas, Šalių narių teisės ir pareigos vertinamos atsižvelgiant į tas rekomendacijas. Nesant Generalinės Tarybos rekomendacijoms skirtų konkrečių pasiūlymų, Komiteto išvadose turi būti pateikti įvairūs jo išreikšti požiūriai. Konsultacijai vykus pagal supaprastintą konsultacijų tvarką, ataskaitoje turi būti pagrindinių Komitete aptartų temų santrauka ir sprendimas, ar reikalingos visos konsultacijų procedūros.
(Suderinti Šalių narių Sąrašai bus pridėti prie Marakešo Protokolo PPO sutarties egzemplioriuje.)
SUSITARIMAS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS XXIV STRAIPSNIO AIŠKINIMO
Šalys narės,
atsižvelgdamos į GATT 1994 XXIV straipsnio nuostatas;
pripažindamos, kad nuo GATT 1947 įsigaliojimo labai pakito muitų sąjungų ir laisvosios prekybos zonų skaičius, padidėjo jų reikšmė ir šiuo metu jos užima svarbią pasaulio prekybos dalį;
pripažindamos tą indėlį į pasaulio prekybos plėtrą, kurio galima pasiekti glaudžiau integruojant tokių susitarimų šalių ūkius;
taip pat pripažindamos, kad toks indėlis dar labiau padidėtų, jeigu šiose šalyse (teritorijose) muitai ir kitas komerciją ribojantis reguliavimas būtų panaikintas visai prekybai, ir sumažėtų, jeigu kokiam nors prekybos sektoriui tai nebūtų taikoma;
dar kartą patvirtindamos, kad tokių susitarimų tikslas – palengvinti atitinkamų šalių (teritorijų) tarpusavio prekybą ir nesudaryti kliūčių kitų Šalių narių prekybai su pirmosiomis šalimis (teritorijomis); ir kad sudarant ar plečiant tokius susitarimus, jų šalys, kiek įmanoma, vengtų daryti neigiamą įtaką kitų Šalių narių prekybai;
įsitikinusios taip pat tuo, kad reikia stiprinti Prekybos prekėmis tarybos darbo efektyvumą peržiūrint susitarimus, apie kuriuos pranešama pagal XXIV straipsnį, aiškinantis naujų ar išplėstų susitarimų įvertinimo kriterijus bei tvarką ir siekiant kuo didesnio visų susitarimų pagal XXIV straipsnį aiškumo;
pripažindamos, kad reikalingas vienodas XXIV straipsnio 12 dalyje numatytų Šalių narių pareigų supratimas,
susitarė:
Tam, kad muitų sąjungos, laisvosios prekybos zonos ir laikinosios („interim“) sutartys, kurių pagrindu ruošiama sudaryti muitų sąjungą ar laisvosios prekybos zoną, atitiktų XXIV straipsnio reikalavimus, be kita ko, turi atitikti ir to straipsnio 5, 6, 7 ir 8 dalių nuostatas.
XXIV straipsnio 5 dalis
Muitų ir kitokio komercijos reguliavimo bendrosios veikimo sferos vertinimas, numatytas XXIV straipsnio 5 dalies a punkte, taikomas iki muitų sąjungos sudarymo ir po to, muitų ir mokesčių atžvilgiu turi būti grindžiamas svertinio muitų tarifų vidurkio ir surinktų muitų bendruoju apskaičiavimu. Tas apskaičiavimas grindžiamas importo statistika už ankstesnį nustatytą laikotarpį, kurią pateikia muitų sąjunga prekių grupėmis pagal vertę ir kiekį išskiriant tai pagal prekės kilmės šalį. Sekretoriatas apskaičiuoja svertinių muitų tarifų vidurkį ir surinktus muitus pagal metodiką, naudotą vertinant tarifų pasiūlymus Urugvajaus raundo daugiašalių prekybos derybų metu. Todėl muitams ir mokesčiams, į kuriuos reikia atsižvelgti, turi būti taikomos muitų tarifų normos. Yra susitarta, kad bendram kitokio komercijos reguliavimo veikimo sferos apskaičiavimui, kai sunku orientuotis į kiekius ir į sudėtinius rodiklius, gali būti reikalaujama individualių priemonių, reguliavimo, prekių sąrašų ir prekybos srautų, kuriems tai turi įtakos, analizės.
„Protingai pagrįstas laikotarpis“, minimas XXIV straipsnio 5 dalies c punkte, tik išimtiniais atvejais gali trukti ilgiau kaip 10 metų. Tais atvejais, kai Šalys narės, sudariusios laikinąsias sutartis, mano, kad 10 metų laikotarpis yra nepakankamas, jos pateikia išsamų paaiškinimą Prekybos prekėmis tarybai, kodėl reikalingas ilgesnis laikotarpis.
XXIV straipsnio 6 dalis
XXIV straipsnio 6 dalyje nustatoma tvarka, pagal kurią muitų sąjungą sudaranti Šalis narė siūlo padidinti „įšaldytą“ muito tarifo normą. Todėl Šalys narės dar kartą patvirtina, kad XXVIII straipsnyje numatyta tvarka, pagal 1980 m. lapkričio 10 d. priimtą instrukciją (BISD 27S/26-28) ir Susitarimą dėl GATT 1994 XXVIII straipsnio aiškinimo, turi būti pradėta taikyti iki tarifų nuolaidų pakeitimo arba panaikinta sudarius muitų sąjungą ar laikinąją („interim“) sutartį, kurios pagrindu ruošiamasi sudaryti muitų sąjungą.
Tokios derybos vyksta geros valios ir savitarpio pasitikėjimo pagrindu, siekiant įvesti visas puses tenkinantį kompensacinį sureguliavimą. Pagal XXIV straipsnio 6 dalį derybų metu turi būti atsižvelgta į muitų sumažinimus tai pačiai prekių grupei, kuriuos, kuriant muitų sąjungą, atliko kitos šios sąjungos šalys (teritorijos). Jeigu tokių sumažinimų nepakanka būtinam kompensaciniam sureguliavimui, muitų sąjunga pasiūlo kompensaciją, kuri gali būti atliekama kitų prekių grupių muitų tarifų mažinimo forma. Į tokį pasiūlymą turi atsižvelgti tos Šalys narės, kurios turi derybines teises dėl „įšaldymo“ pakeitimo ar atšaukimo. Jeigu kompensacinis sureguliavimas yra nepriimtinas, derybos yra tęsiamos. Jeigu, nepaisant visų pastangų, derybų metu dėl kompensacinio sureguliavimo, kaip numatyta XXVIII straipsnyje pagal Susitarimą dėl GATT 1994 XXVIII straipsnio aiškinimo, susitarimas per protingai pagrįstą laiką nuo derybų pradžios nėra pasiektas, muitų sąjunga turi visą teisę pakeisti ar panaikinti nuolaidas; o dėl to nukentėjusios Šalys narės taip pat turi teisę panaikinti iš esmės lygiavertes nuolaidas, kaip numatyta XXVIII straipsnyje.
GATT 1994 neįpareigoja Šalių narių, turinčių naudos dėl muitų sumažinimo, sudarius muitų sąjungą ar laikinąją („interim“) sutartį, kurios pagrindu ruošiamasi kurti muitų sąjungą, suteikti kompensacijas tos muitų sąjungos šalims (teritorijoms).
Muitų sąjungų ir laisvosios prekybos zonų apžvalga
Darbo grupė visus pranešimus, pateikiamus pagal XXIV straipsnio 7 dalies a punktą, turi patikrinti pagal atitinkamas GATT 1994 ir šio Susitarimo 1 dalies nuostatas. Darbo grupė dėl to turi pateikti ataskaitą Prekybos prekėmis tarybai, į kurią įtraukia ir savo išvadas. Prekybos prekėmis taryba gali pateikti Šalims narėms rekomendacijas, jeigu mano esant tai reikalinga.
Dėl laikinųjų („interim“) sutarčių – darbo grupė savo ataskaitoje gali pateikti atitinkamas rekomendacijas apie siūlomus laiko terminus ir priemones, kokių reikia, norint baigti muitų sąjungos ar laisvosios prekybos zonos formavimą. Jeigu reikia, ji gali rekomenduoti tolesnį susitarimo peržiūrėjimą.
Šalys narės, kurios yra laikinosios („interim“) sutarties šalys, praneša Prekybos prekėmis tarybai apie esminius toje sutartyje esančio plano ir tvarkaraščio pakeitimus, kuriuos Prekybos prekėmis taryba išnagrinėja, jeigu į ją dėl to kreipiamasi.
Jeigu laikinojoje („interim“) sutartyje, apie kurią pranešama pagal XXIV straipsnio 7 dalies a punktą, nėra plano ir tvarkaraščio, kaip numatyta XXIV straipsnio 5 dalies c punkte, darbo grupė savo ataskaitoje rekomenduoja parengti tokį planą ir tvarkaraštį. Tokiai sutarčiai šalys negali suteikti galios, jeigu jos nėra pasirengusios ją pakeisti remiantis šiomis rekomendacijomis. Turi būti įvesta nuostata dėl tolesnio patikrinimo, ar yra vykdomos pateiktos rekomendacijos.
Apie tai, kaip veikia atitinkamas susitarimas, muitų sąjungos ir laisvosios prekybos zonų šalys (teritorijos) periodiškai atsiskaito Prekybos prekėmis tarybai, kaip yra numatyta GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ instrukcijoje GATT 1947 Tarybai dėl ataskaitų apie regionų susitarimus (BISD 18S/38). Apie bet kokius svarbius susitarimų pakeitimus ir (ar) patobulinimus turi būti nedelsiant pranešama.
Ginčų sprendimas
Kilus bet kokiems klausimams dėl XXIV straipsnio nuostatų (dėl muitų sąjungų, laisvos prekybos zonų ar laikinųjų („interim“) sutarčių, kuriomis rengiamasi sudaryti muitų sąjungą ar laisvos prekybos zoną) taikymo, gali būti panaudotos GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
XXIV straipsnio 12 dalis
Pagal GATT 1994 kiekviena Šalis narė yra atsakinga už tai, kad būtų laikomasi visų GATT 1994 nuostatų, ir imasi tokių protingai pagrįstų priemonių, kuriomis ji gali užtikrinti, jog jos teritorijoje esančios regionų ir vietos valdžios institucijos laikytųsi tų nuostatų.
Kilus bet kokiems klausimams dėl priemonių, veikiančių Šalies narės teritorijoje esančių regionų ir vietos valdžios institucijų laikymąsi GATT 1994 nuostatų, gali būti panaudotos GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo. Ginčų sprendimo komitetui nustačius, kad nesilaikoma kokios nors GATT 1994 nuostatos, atsakingoji Šalis narė imasi tokių protingai pagrįstų priemonių, kuriomis ji galėtų užtikrinti, jog būtų laikomasi tos nuostatos. Nuostatos dėl kompensacijų ir nuolaidų ar kitų įsipareigojimų sustabdymo yra taikomos tais atvejais, kai neįmanoma užtikrinti, kad būtų laikomasi GATT 1994 nuostatų.
Kiekviena Šalis narė įsipareigoja atidžiai išnagrinėti ir surengti konsultaciją dėl kitos Šalies narės padarytų pareiškimų dėl priemonių, trukdančių veikti pagal GATT 1994 pastarosios šalies teritorijoje.
SITARIMAS DĖL ĮSIPAREIGOJIMŲ, PRISIIMTŲ PAGAL1994 M. BENDRĄJĮ SUSITARIMĄ DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS ATIDĖJIMO („WAIVERS“)
Šalys narės susitaria:
Prašyme dėl įsipareigojimų atidėjimo („waiver“) ar jau galiojančio atidėjimo pratęsimo turi būti aprašytos priemonės, kurias Šalis narė ketina įsivesti, konkretūs politikos, kurios Šalis narė siekia laikytis, tikslai ir priežastys, dėl kurių Šalis narė, taikydama priemones, atitinkančias jos įsipareigojimus, prisiimtus pagal GATT 1994, negali įgyvendinti minėtų tikslų.
Bet koks įsipareigojimų atidėjimas, galiojantis PPO sutarties įsigaliojimo dieną, pasibaigia, išskyrus tuos atvejus, kai atidėjimas yra pratęsiamas šio Susitarimo 1 dalyje ir PPO sutarties IX straipsnyje nustatyta tvarka. Tais atvejais įsipareigojimų atidėjimas baigiasi nustatytą dieną arba per dvejus metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo, ˛iūrint, kuri diena yra pirmesnė.
Bet kuri Šalis narė, kurios nuomone nauda, kurią ji turi gauti pagal GATT 1994, yra visiškai negaunama arba sumažinama dėl to, kad:
Šalis narė, kuriai buvo atidėtas įsipareigojimų vykdymas, nesilaikė to atidėjimo terminų ir sąlygų; ar
yra taikoma priemonė, neprieštaraujanti įsipareigojimų atidėjimo terminams ir sąlygoms, gali pasinaudoti GATT 1994 XXIII straipsnio nuostatomis, taikomomis pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
SUSITARIMAS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS XXVIII STRAIPSNIO AIŠKINIMO
Šalys narės susitaria:
Dėl nuolaidų pakeitimo ar panaikinimo yra laikoma, kad Šalis narė, kurios nuolaidų veikiamo eksporto (t. y. prekės eksporto į Šalies narės, keičiančios ar panaikinančios nuolaidą, rinką) santykis su jos visu eksportu yra didžiausias, turi pirmaeilį tiekimo interesą, jeigu ji dar neturi pirminės derybų teisės arba pirmaeilio tiekimo intereso pagal XXVIII straipsnio 1 dalį. Tačiau yra sutarta, kad Prekybos prekėmis taryba peržiūrės šį punktą praėjus penkeriems metams po PPO sutarties įsigaliojimo, kad galėtų nuspręsti, ar šis kriterijus pasiteisino perskirstant derybines teises mažų ir vidutinių eksportuojančiųjų Šalių narių naudai. Jeigu pasirodytų, kad jis nepasiteisino, bus svarstomi kiti galimi patobulinimai, įtraukiant ir, esant reikalingiems duomenims, kriterijaus patvirtinimą, kuris būtų pagrįstas nuolaidų veikiamo prekės eksporto santykiu su tos prekės eksportu į visas rinkas.
Jeigu Šalis narė mano turinti pirmaeilį tiekimo interesą pagal šio Susitarimo 1 dalį, raštu išdėstytą savo pretenziją kartu su patvirtinančiais dokumentais ji pateikia tai Šaliai narei, kuri ketina pakeisti ar atšaukti nuolaidą, ir kartu praneša apie tai Sekretoriatui. Tokiais atvejais taikoma „Derybų tvarkos pagal XXVIII straipsnį“, priimtos 1980 m. lapkričio 10 d. (BISD 27S/26-28), 4 dalis.
Norint nustatyti, kurios Šalys narės turi pirmaeilį tiekimo interesą (pagal šio Susitarimo 1 dalį ar pagal XXVIII straipsnio 1 dalį) ar esminį suinteresuotumą, yra atsižvelgiama tik į veikiamo produkto prekybą, vykstančią didžiausio palankumo ręimo pagrindu. Tačiau į veikiamo produkto prekybą, vykusią pagal nesutartines preferencijas (lengvatas), taip pat reikia atsižvelgti, jeigu tokia prekyba nieko nelaimėjo dėl to preferencinio režimo, ir derybų dėl nuolaidos pakeitimo ar atšaukimo metu pavirto prekyba, kuri remiasi didžiausio palankumo ręimu, ar pavirs tokia toms deryboms pasibaigus.
Kai tarifinė nuolaida yra keičiama ar atšaukiama naujai prekei (t. y. prekei, apie kurią nėra 3 metų statistinių duomenų), laikoma, kad Šalis narė, turinti pirminę derybinę teisę toje prekių grupėje, kuriai minėta prekė priklauso ar priklausė anksčiau, turi pirminę derybinę teisę dėl minėtos nuolaidos. Nustatant pirmaeilius tiekimo interesus bei esminį suinteresuotumą, taip pat skaičiuojant kompensacijas, be kita ko, reikia atsižvelgti į eksportuojančios Šalies narės veikiamo produkto gamybos pajėgumus ir investicijas bei įvertinti eksporto augimą, taip pat į paklausos tam produktui importuojančiojoje Šalyje narėje prognozes. Šioje Susitarimo dalyje suprantama, kad „nauja prekė“ apima tą tarifo punktą, kuris atsiranda suskaidžius esamą prekių grupę.
Jeigu Šalis narė mano turinti pirmaeilį tiekimo interesą ar esminį suinteresuotumą pagal šio Susitarimo 4 dalį, raštu išdėstytą savo pretenziją kartu su patvirtinančiais dokumentais ji pateikia tai Šaliai narei, kuri ketina pakeisti ar panaikinti nuolaidą, ir kartu praneša apie tai Sekretoriatui. Tokiais atvejais taikoma anksčiau minėtos „Derybų tvarkos pagal XXVIII straipsnį“ 4 dalis.
Neribotą tarifo nuolaidą pakeitus tarifine kvota, numatyta kompensacijos suma turėtų būti didesnė už prekybos, faktiškai paveiktos nuolaidos pakeitimu, mastus. Kompensacijai apskaičiuoti kaip pagrindas imama suma, kuria vyksiančios prekybos planai viršija kvotos lygį. Suprantama, kad vyksiančios prekybos planai grindžiami didesniąja iš šių sumų:
metinės prekybos vidurkis pastarųjų trejų metų laikotarpiu, pridėjus metinės importo padidėjimo normos vidurkį už tą patį laikotarpį arba padidinus dešimčia procentų, pasirenkant didesnę sumą; arba
pastarųjų metų prekyba padidinta 10 procentų.
Šalies narės kompensavimo prievolė jokiu būdu neviršija tos, kuri būtų buvusi visiškai nuolaidą panaikinus.
Bet kuriai Šaliai narei, pagal šio Susitarimo 1 dalį ar pagal XXVIII straipsnio 1 dalį turinčiai pirmaeilį tiekimo interesą į nuolaidą, kuri yra keičiama ar panaikinama, suteikiama pirminė derybinė teisė į kompensacines nuolaidas, išskyrus atvejus, kai tos Šalys narės susitaria dėl kitokios kompensavimo formos.
SUSITARIMO DĖL PREKYBOS LENGVINIMO PRIEDAS
PRANEŠIMAS APIE A KATEGORIJOS ĮSIPAREIGOJIMUS, TEIKIAMAS PAGAL SUSITARIMĄ DĖL PREKYBOS LENGVINIMO
ALBANIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Albanijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad toliau nurodytas Susitarimo nuostatas, kurios bus įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
|
|
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
|
|
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
|
|
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
|
|
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 6 dalis |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
|
|
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
8 straipsnis |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnio 3 dalis |
Tranzito privalomieji mokėjimai, taisyklės ir formalumai |
11 straipsnio 4 dalis |
Nediskriminavimo stiprinimas tranzito srityje |
11 straipsnio 1–5 dalys |
Tranzito garantijos |
11 straipsnio 12 ir 13 dalys |
Tranzito srities bendradarbiavimas ir koordinavimas |
12 straipsnis |
Muitinių bendradarbiavimas |
BOTSVANA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtas Prekybos lengvinimo parengiamasis komitetas (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, gavo narių pranešimus apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Botsvanos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Botsvanos Respublika toliau nurodytas Susitarimo I skirsnio nuostatas priskiria A kategorijos įsipareigojimams, kurie bus įgyvendinami įsigaliojus Susitarimui:
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
5 straipsnio 1 dalis |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 6 dalis |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
BRAZILIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Brazilijos diplomatinė atstovybė Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui praneša, kad A kategorijos įsipareigojimams priskiria visas Susitarimo I skirsnio nuostatas, išskyrus:
BRUNĖJAUS DARUSALAMAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiamas narių pranešimas apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą.
Į tai atsižvelgdama Brunėjaus Darusalamo vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Brunėjaus Darusalamas A kategorijos įsipareigojimams priskiria visas Susitarimo 1–12 straipsnių nuostatas, išskyrus:
1 straipsnio 2 dalį |
Internetu prieinama informacija, 2.1 punkto a ir b papunkčiai |
4 straipsnį |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
7 straipsnio 6 dalį |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas, 6.2 punktas |
7 straipsnio 7 dalį |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
ČILĖ
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Čilė praneša, kad visos Susitarimo I skirsnio nuostatos priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams ir bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, išskyrus 7 straipsnio 7 dalį dėl įgaliotųjų veiklos vykdytojų.
KINIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiamas narių pranešimas apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Kinijos Liaudies Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Kinijos Liaudies Respublika A kategorijos įsipareigojimams priskiria visas Susitarimo I skirsnio nuostatas, išskyrus:
— 7 straipsnio 6 dalį |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
— 10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
— 10 straipsnio 9 dalį |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti ir |
— 12 straipsnį |
Muitinių bendradarbiavimas |
KOLUMBIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Kolumbija praneša, kad visos Susitarimo I skirsnio nuostatos priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams ir bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, išskyrus:
— 5 straipsnio 3 dalį |
Tyrimų procedūros |
— 7 straipsnio 9 dalį |
Greitai gendančios prekės |
KONGAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Kongo Respublikos vyriausybė praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
3 straipsnio 1 dalis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnio 1 dalis |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
5 straipsnio 3 dalis |
Tyrimų procedūros |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
KOSTA RIKA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimo (WT/MIN(13)/36) 2 ir 3 dalis ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Kosta Rika praneša, kad visos Susitarimo I skirsnio nuostatos priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams, išskyrus:
— 10 straipsnio 1.1 punktą |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
— 10 straipsnio 2.2 punktą |
Kopijų priėmimas |
DRAMBLIO KAULO KRANTAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Dramblio Kaulo Kranto Respublika praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnio 1 dalis |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
5 straipsnio 3 dalis |
Tyrimų procedūros |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
DOMINIKOS RESPUBLIKA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Dominikos Respublikos vyriausybė praneša Parengiamajam komitetui, kad A kategorijai priskiria šias Susitarimo I skirsnio nuostatas:
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 3 dalis |
Informacijos centrai |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 7 dalis |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
12 straipsnis |
Muitinių bendradarbiavimas |
13 straipsnio 2 dalis |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
EKVADORAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Ekvadoro Respublika praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
Straipsnio numeris/Straipsnio dalys (*1) |
Aprašymas |
2.1 |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
4 |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
7.1 |
Įforminimas iki atvežimo |
7.6 |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
9 |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10.3 |
Tarptautinių standartų taikymas |
10.5 |
Patikra iki išsiuntimo |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10.7 |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10.8 |
Atmestos prekės |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11.1 |
Tranzito laisvė |
11.2 |
Tranzito laisvė |
11.3 |
Tranzito laisvė |
11.4 |
Tranzito laisvė |
11.5 |
Tranzito laisvė |
11.6 |
Tranzito laisvė |
11.16 |
Tranzito laisvė |
11.17 |
Tranzito laisvė |
(*1)
Jei nurodomos konkrečios dalys, Ekvadoro Respublika prisiima įsipareigojimus, susijusius tik su tomis konkrečiomis dalimis, o ne su visu straipsniu. |
EGIPTAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Egiptas praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
Straipsnis |
Aprašymas |
4 straipsnis (1, 3, 4 ir 5 dalys) |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis (3.2, 3.4, 3.5 ir 3.6 punktai) |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 3 dalis (3.1, 3.2, 3.3, 3.4 ir 3.5 punktai) |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 5 dalis (5.1 punktas) |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis (2, 3, 11, 12, 13, 14, 15 ir 16 dalys) |
Tranzito laisvė |
SALVADORAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Salvadoras praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
1 straipsnis |
Informacijos skelbimas ir prieinamumas |
2 straipsnis |
Galimybė teikti pastabas, informacija iki įsigaliojimo ir konsultacijos |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros, 1, 2, 3, 4 ir 5 dalys |
5 straipsnis |
Kitos nešališkumo, nediskriminavimo ir skaidrumo didinimo priemonės |
6 straipsnis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, procedūros ir sankcijų procedūros, 1 ir 3 dalys |
7 straipsnis |
Prekių išleidimas ir įforminimas, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (7.3, 7.4, 7.5, 7.6 punktai) 8 ir 9 dalys |
8 straipsnis |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas, 1 dalis |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnis |
Su importu, eksportu ir tranzitu susiję formalumai, 1, 2 (2.2 ir 2.3 punktai), 3, 5 (5.1 punktas) 6, 7, 8 ir 9 dalys |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16 ir 17 dalys |
12 straipsnis |
Muitinių bendradarbiavimas, 1, 3, 4, 5 (5.1 ir 5.2 punktai) ir 12 dalys |
GABONAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Gabono Respublika praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
GVATEMALA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Gvatemalos vyriausybė praneša Parengiamajam komitetui, kad pagal PPO 2014 m. liepos 7 d. dokumentą WT/PCTF/W/27 visos Susitarimo I skirsnio nuostatos priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams, išskyrus:
HONDŪRAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Hondūras praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 3 dalis |
Informacijos centrai |
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros (išskyrus 6 straipsnio 1.3 ir 1.4 punktus) |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos (išskyrus 7 straipsnio 8.2 punkto d papunktį) |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės (išskyrus 7 straipsnio 9.3 punktą) |
8 straipsnis |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas (išskyrus 8 straipsnio 2 dalies c, d ir e punktus) |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
12 straipsnio 12 dalis |
Dvišaliai ir regioniniai susitarimai |
HONKONGAS, KINIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Honkongo, Kinijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Honkongas, Kinija visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) 1–12 straipsnių nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai.
INDONEZIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Indonezijos Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad toliau nurodytas Susitarimo nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
IZRAELIS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui, be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo.
Į tai atsižvelgdama Izraelio Valstybė Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui praneša, kad Izraelio Valstybė A kategorijai priskiria visas I skirsnio nuostatas.
JORDANIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Jordanijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad A kategorijai priskiria visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus visiškai įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui, išskyrus:
1 straipsnio 1 dalį |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalį |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 3 dalį |
Informacijos centrai |
3 straipsnio 1 dalį |
Išankstiniai sprendimai |
6 straipsnio 1 dalį |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
7 straipsnio 1 dalį |
Įforminimas iki atvežimo |
10 straipsnio 1 dalį |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalį |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
11 straipsnio 5–10 dalis |
Tranzito procedūros ir kontrolės priemonės |
KORĖJA
Pranešu, kad pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Be to, Parengiamajam komitetui pranešu, kad Korėjos Respublikos vyriausybė nusprendė visas Susitarimo 1–12 straipsnių nuostatas priskirti A kategorijai.
KUVEITAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Kuveito Valstybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Kuveito Valstybė A kategorijai priskiria visas I priedo nuostatas, išskyrus:
3 straipsnio 1 dalį |
Išankstiniai sprendimai |
6 straipsnio 2 dalį |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
7 straipsnio 4 dalį |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalį |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 7 dalį |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
7 straipsnio 9 dalį |
Greitai gendančios prekės |
8 straipsnį |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas |
10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
11 straipsnio 11–15 dalis |
Tranzito garantijos |
12 straipsnį |
Muitinių bendradarbiavimas |
KIRGIZIJOS RESPUBLIKA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdami, Kirgizijos Respublikos Ekonomikos ministerijos vardu Parengiamajam komitetui pranešame, kad Kirgizijos Respublika A kategorijai priskiria toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui:
4 straipsnis |
Visos nuostatos (Apskundimo ar peržiūros procedūros) |
5 straipsnis |
2 dalis (Sulaikymas) |
9 straipsnis |
(Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas) |
10 straipsnis |
5 dalis (Patikra iki išsiuntimo) |
11 straipsnis |
1–4 dalys (Tranzito privalomieji mokėjimai, taisyklės, formalumai ir nediskriminavimas) |
MAKAO, KINIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Makao, Kinijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Makao, Kinija visas Susitarimo 1–12 straipsnių nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai, išskyrus:
7 straipsnio |
4 dalį Rizikos valdymas |
7 straipsnio |
5 dalį Po įforminimo atliekamas auditas |
9 straipsnį |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio |
4 dalį Vieno langelio principas |
MALAIZIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Malaizijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Malaizija A kategorijos įsipareigojimams priskiria visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) 1–12 straipsnių nuostatas, išskyrus:
7 straipsnio 8 dalį |
(Skubios siuntos) ir |
11 straipsnio 9 dalį |
(Išankstinis tranzito dokumentų pildymas ir duomenų tvarkymas iki prekių atvežimo) |
MAURICIJUS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Mauricijaus Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Mauricijaus Respublika toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 1 dalis |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9.1 punktas |
Laikinasis prekių įvežimas |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
23 straipsnio 2 dalis |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
MEKSIKA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Meksikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad A kategorijai priskiria visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus visiškai įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui.
MOLDOVA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Moldovos Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Moldovos Respublika toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas priskiria A kategorijos įsipareigojimams, kurie bus įgyvendinami įsigaliojus Susitarimui:
1 straipsnis |
1 ir 4 dalys (Skelbimas, Pranešimas) |
3 straipsnis |
(IŠANKSTINIAI SPRENDIMAI) |
4 straipsnis |
(APSKUNDIMO AR PERŽIŪROS PROCEDŪROS) |
5 straipsnis |
2 dalis (Sulaikymas) |
6 straipsnis |
2 dalis (Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros) |
7 straipsnis |
2, 4 ir 5 dalys (Elektroninis mokėjimas, Rizikos valdymas, Po įforminimo atliekamas auditas) |
8 straipsnis |
(PASIENIO TARNYBŲ BENDRADARBIAVIMAS) |
9 straipsnis |
(MUITINĖS PRIŽIŪRIMAS IMPORTUI SKIRTŲ PREKIŲ JUDĖJIMAS) |
10 straipsnis |
3, 5–9 dalys (Tarptautinių standartų taikymas, Patikra iki išsiuntimo, Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis, Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai, Atmestos prekės, Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti) |
12 straipsnis |
Visos nuostatos |
MONGOLIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Mongolijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Mongolija toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, specialiosios procedūros |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
JUODKALNIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (wt/min(13)/36, wt/l/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Juodkalnijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Juodkalnija toliau nurodytas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
3 straipsnio 1 dalis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
5 straipsnio 3 dalis |
Tyrimų procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 7 dalis |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
8 straipsnis |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnio 1–3 dalys |
Tranzito privalomieji mokėjimai, taisyklės ir formalumai |
11 straipsnio 4 dalis |
Nediskriminavimo stiprinimas tranzito srityje |
11 straipsnio 11–15 dalys |
Tranzito garantijos |
11 straipsnio 16 ir 17 dalys |
Tranzito srities bendradarbiavimas ir koordinavimas |
12 straipsnis |
Muitinių bendradarbiavimas |
MAROKO KARALYSTĖ
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo.
Į tai atsižvelgdama Maroko Karalystė Parengiamajam komitetui praneša, kad A kategorijai priskiria šias nuostatas:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 3 dalis |
Informacijos centrai |
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
5 straipsnio 3 dalis |
Tyrimų procedūros |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 2 dalis |
Elektroninis mokėjimas |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 6 dalis |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
7 straipsnio 7 dalis |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
8 straipsnis |
Pasienio agentūrų bendradarbiavimas |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
12 straipsnis |
Muitinių bendradarbiavimas |
13 straipsnio 2 dalis |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
NIKARAGVA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Nikaragvos vyriausybė praneša Parengiamajam komitetui, kad A kategorijai priskiria šias Susitarimo I skirsnio nuostatas:
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
3 straipsnis |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
12 straipsnio 1 dalis |
Priemonės, skatinančios laikytis reikalavimų ir bendradarbiauti |
12 straipsnio 2 dalis |
Informacijos mainai |
12 straipsnio 3 dalis |
Patikros |
12 straipsnio 4 dalis |
Prašymai |
12 straipsnio 5 dalis |
Apsauga ir konfidencialumas |
12 straipsnio 6 dalis |
Informacijos teikimas |
12 straipsnio 7 dalis |
Prašymo atidėjimas ar atmetimas |
12 straipsnio 8 dalis |
Abipusiškumas |
12 straipsnio 9 dalis |
Administracinė našta |
12 straipsnio 10 dalis |
Apribojimai |
12 straipsnio 11 dalis |
Neteisėtas naudojimas ar atskleidimas |
12 straipsnio 12 dalis |
Dvišaliai ir regioniniai susitarimai |
13 straipsnio 2 dalis |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
NIGERIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Nigerijos Federacinės Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Nigerija toliau nurodytas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Dokumentų tvarkymas iki prekių atvežimo |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnio 3 dalis |
Savanoriški apribojimai |
11 straipsnio 4 dalis |
Nediskriminavimas |
11 straipsnio 6 dalis |
Dokumentų reikalavimai |
11 straipsnio 8 dalis |
Sutarties dėl techninių prekybos kliūčių netaikymas |
11 straipsnio 9 dalis |
Išankstinis tranzito dokumentų pildymas ir duomenų tvarkymas |
11 straipsnio 10 dalis |
Skubus tranzito operacijų užbaigimas ir |
11 straipsnio 11 dalis |
Tranzito garantijos |
OMANAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Omano Sultonato vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Omanas toliau nurodytas Susitarimo nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnis |
Skelbimas |
1.1 |
Internetu prieinama informacija |
1.4 |
Pranešimas |
2 straipsnis |
Galimybė teikti pastabas, informacija iki įsigaliojimo ir konsultacijos |
2.2 |
Konsultacijos |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
4.1 |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5 straipsnis |
Kitos nešališkumo, nediskriminavimo ir skaidrumo didinimo priemonės |
5.1 |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5.2 |
Sulaikymas |
5.3 |
Tyrimų procedūros |
6 straipsnis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, procedūros |
6.1 |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6.2 |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, specialiosios procedūros |
7 straipsnis |
Prekių išleidimas ir įforminimas |
7.3 |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnis |
Su importu, eksportu ir tranzitu susiję formalumai |
10.3 |
Tarptautinių standartų taikymas |
10.5 |
Patikra iki išsiuntimo |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10.7 |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10.8 |
Atmestos prekės |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
11.1.3 |
Tranzito privalomieji mokėjimai, taisyklės ir formalumai |
11.4 |
Nediskriminavimo stiprinimas tranzito srityje |
11.11.1 |
Tranzito garantijos |
13 straipsnis |
Institucinės procedūros |
13.2 |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
PANAMA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimo (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) 2 ir 3 dalis ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Panama praneša, kad toliau nurodytos Susitarimo I skirsnio nuostatos, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
1 straipsnio 3 dalis |
Informacijos centrai |
4 straipsnis |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 1 dalis |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
5 straipsnio 2 dalis |
Sulaikymas |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalis |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
7 straipsnio 6 dalis |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
7 straipsnio 7 dalis |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė |
12 straipsnio 1 dalis |
Priemonės, skatinančios laikytis reikalavimų ir bendradarbiauti |
12 straipsnio 2 dalis |
Informacijos mainai |
12 straipsnio 3 dalis |
Patikros |
12 straipsnio 4 dalis |
Prašymai |
12 straipsnio 5 dalis |
Apsauga ir konfidencialumas |
12 straipsnio 6 dalis |
Informacijos teikimas |
12 straipsnio 7 dalis |
Prašymo atidėjimas ar atmetimas |
12 straipsnio 8 dalis |
Abipusiškumas |
12 straipsnio 9 dalis |
Administracinė našta |
12 straipsnio 10 dalis |
Apribojimai |
12 straipsnio 11 dalis |
Neteisėtas naudojimas ar atskleidimas |
12 straipsnio 12 dalis |
Dvišaliai ir regioniniai susitarimai |
PARAGVAJUS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Paragvajaus Respublika praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
Straipsnio numeris/Straipsnio dalys (*1) |
Aprašymas |
3 |
Išankstiniai sprendimai |
4 |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5.2 |
Sulaikymas |
7.2 |
Elektroninis mokėjimas |
7.4 |
Rizikos valdymas |
9 |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10.2 |
Kopijų priėmimas |
10.3 |
Tarptautinių standartų taikymas |
10.4 |
Vieno langelio principas |
10.5 |
Patikra iki išsiuntimo |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10.8 |
Atmestos prekės |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 |
Tranzito laisvė |
12 |
Muitinių bendradarbiavimas |
(*1)
Jei nurodomos konkrečios dalys, Paragvajaus Respublika prisiima įsipareigojimus, susijusius tik su tomis konkrečiomis dalimis, o ne su visu straipsniu. |
PERU
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Peru praneša, kad visos Susitarimo I skirsnio nuostatos, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams, išskyrus:
— 3 straipsnį |
Išankstiniai sprendimai |
— 5 straipsnio 1 dalį |
Pranešimai apie sustiprintas kontrolės priemones ar patikras |
— 5 straipsnio 3 dalį |
Tyrimų procedūros |
— 6 straipsnio 3 dalį |
Sankcijų procedūros |
— 8 straipsnį |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas |
— 10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
— 12 straipsnį |
Muitinių bendradarbiavimas |
FILIPINAI
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Filipinų vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad A kategorijos įsipareigojimams priskiria toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, išskyrus:
1 straipsnio 1 dalį |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalį |
Internetu prieinama informacija |
1 straipsnio 3 dalį |
Informacijos centrai |
1 straipsnio 4 dalį |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalį |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
3 straipsnį |
Išankstiniai sprendimai |
4 straipsnį |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5 straipsnio 2 dalį |
Sulaikymas |
5 straipsnio 3 dalį |
Tyrimų procedūros |
6 straipsnio 1 dalį |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalį |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų už muitinį įforminimą, taikomų importui ar eksportui arba susijusių su importu ar eksportu, specialiosios procedūros |
6 straipsnio 3 dalį |
Sankcijų procedūros |
7 straipsnio 1 dalį |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 3 dalį |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
7 straipsnio 4 dalį |
Rizikos valdymas |
7 straipsnio 6 dalį |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
7 straipsnio 7 dalį |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
7 straipsnio 8 dalį |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalį |
Greitai gendančios prekės |
9 straipsnį |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 2 dalį |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 3 dalį |
Tarptautinių standartų taikymas |
10 straipsnio 5 dalį |
Patikra iki išsiuntimo |
10 straipsnio 6 dalį |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 9 dalį |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnį |
Tranzito laisvė |
12 straipsnį |
Muitinių bendradarbiavimas |
KATARAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiamas narių pranešimas apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Kataro Valstybės vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Kataro Valstybė A kategorijos įsipareigojimams priskiria visas Susitarimo I skirsnio nuostatas, išskyrus:
— 7 straipsnio 7 dalį |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
SAUDO ARABIJOS KARALYSTĖ
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Saudo Arabijos Karalystės vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus visiškai įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai, išskyrus:
— 2 straipsnio 1 dalį |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
— 10 straipsnio 4 dalį |
Vieno langelio principas |
SENEGALAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) dėl Susitarimo dėl prekybos lengvinimo Senegalas praneša apie toliau išvardytas nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
|
STRAIPSNIS/STRAIPSNIO DALIS |
APRAŠYMAS |
1 |
2.1 |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 |
2.2 |
Konsultacijos |
3 |
4 |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
4 |
5.2 |
Sulaikymas |
5 |
5.3 |
Tyrimų procedūros |
6 |
7.1 |
Įforminimas iki atvežimo |
7 |
7.2 |
Elektroninis mokėjimas |
8 |
7.3 |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
9 |
7.4 |
Rizikos valdymas |
10 |
7.6 |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
11 |
9 |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
12 |
10.2 |
Kopijų priėmimas |
13 |
10.3 |
Tarptautinių standartų taikymas |
14 |
10.4 |
Vieno langelio principas |
15 |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
16 |
10.7 |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
17 |
10.8 |
Atmestos prekės |
18 |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
19 |
12 |
Muitinių bendradarbiavimas |
SINGAPŪRAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Singapūro Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Singapūro Respublika visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) 1–12 straipsnių nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai.
ŠRI LANKA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Šri Lankos Demokratinės Socialistinės Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Šri Lanka toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
Nuostatos |
Pavadinimas |
4.1 |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
5.2 |
Sulaikymas |
6.3 |
Sankcijų procedūros |
7.2 |
Elektroninis mokėjimas |
7.8 |
Skubios siuntos |
9 |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10.7 |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10.8 |
Atmestos prekės |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 |
Tranzito laisvė |
TAIVANO, PENGHU, KINMENO IR MACU ATSKIROJI MUITŲ TERITORIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Taivano, Penghu, Kinmeno ir Macu atskiroji muitų teritorija Parengiamajam komitetui praneša, kad visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) 1–12 straipsnių nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai.
TADŽIKISTANAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtas Prekybos lengvinimo parengiamasis komitetas įgaliojamas, be kita ko, gauti narių pranešimus apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Tadžikistano vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad toliau nurodytas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus visiškai įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnis |
|
1 dalis |
Skelbimas |
2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
4 straipsnis |
Visos nuostatos |
5 straipsnis |
|
2 dalis |
Sulaikymas |
3 dalis |
Tyrimų procedūros |
6 straipsnis |
Visos nuostatos |
7 straipsnis |
|
1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
3 dalis |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
4 dalis |
Rizikos valdymas |
5 dalis |
Po įforminimo atliekamas auditas |
6 dalis |
Vidutinių išleidimo terminų nustatymas ir skelbimas |
8 dalis |
Skubios siuntos |
9 dalis |
Greitai gendančios prekės |
8 straipsnis |
1 dalis |
9 straipsnis |
Visos nuostatos |
10 straipsnis |
|
1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
2 dalis |
Kopijų priėmimas |
3 dalis |
Tarptautinių standartų taikymas |
5 dalis |
Patikra iki išsiuntimo |
6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
8 dalis |
Atmestos prekės |
9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Visos nuostatos |
TAILANDAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Karališkoji Tailando vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Tailandas visas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai, išskyrus:
3 straipsnį |
Išankstiniai sprendimai, 5 ir 6 dalys |
4 straipsnį |
Apskundimo ar peržiūros procedūros, 4 dalis |
5 straipsnį |
Kitos priemonės, 1 dalis (Pranešimai) ir 3 dalis (Tyrimų procedūros) |
6 straipsnį |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų procedūros, 3.4 ir 3.7 punktai (Sankcijų procedūros) |
7 straipsnį |
Prekių išleidimas ir įforminimas, 1.1 punktas (Įforminimas iki atvežimo) |
10 straipsnį |
Formalumai, 8 dalis (Atmestos prekės) ir 9 dalis (Laikinasis įvežimas) |
11 straipsnį |
Tranzito laisvė, 1, 8 ir 9 dalys |
12 straipsnį |
Muitinių bendradarbiavimas, 2 dalis (Informacijos mainai), 5.1 punkto c–f papunkčiai ir 6.1 punktas (Informacijos teikimas) |
TUNISAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo II skirsnio 15 straipsnį Tuniso Respublikos vyriausybė praneša apie nuostatas, kurios priskiriamos A kategorijos įsipareigojimams:
Straipsnis ar straipsnio dalis (*1) |
Aprašymas |
1.1 |
Skelbimas |
1.2 |
Internetu prieinama informacija |
1.3 |
Informacijos centrai |
1.4 |
Pranešimas |
2.1 |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
4 |
Apskundimo ar peržiūros procedūros |
5.2 |
Sulaikymas |
6.3 |
Sankcijų procedūros |
7.1 |
Įforminimas iki atvežimo |
7.3 |
Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo |
9 |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10.2 |
Kopijų priėmimas |
10.5 |
Patikra iki išsiuntimo |
10.6 |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10.7 |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
10.8 |
Atmestos prekės |
10.9 |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11, išskyrus 11.5 punktą |
Tranzito laisvė, išskyrus galimybės naudotis fiziškai atskira infrastruktūra vežimui tranzitu sudarymą |
12 |
Muitinių bendradarbiavimas |
23.2 |
Nacionalinis prekybos lengvinimo komitetas |
(*1)
Jei nurodoma konkreti straipsnio dalis, Tunisas prisiima įsipareigojimus, susijusius tik su ta konkrečia dalimi, o ne su visomis straipsnio nuostatomis. |
TURKIJA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Turkijos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad visas Susitarimo (pridedamo prie pirmiau nurodyto Ministrų sprendimo) I skirsnio nuostatas, kurios bus visiškai įgyvendintos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai, išskyrus:
7 straipsnio 9 dalį |
Greitai gendančios prekės |
UKRAINA
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Ukrainos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Ukraina toliau nurodytas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 1 dalis |
Skelbimas |
1 straipsnio 2 dalis |
Internetu prieinama informacija |
7 straipsnio 1 dalis |
Įforminimas iki atvežimo |
7 straipsnio 4 dalis |
Rizikos valdymas (išskyrus 7 straipsnio 4.1, 4.2 ir 4.3 punktus) |
7 straipsnio 7 dalis |
Prekybos lengvinimo priemonės, taikomos įgaliotiesiems veiklos vykdytojams |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
7 straipsnio 9 dalis |
Greitai gendančios prekės (išskyrus 7 straipsnio 9.1 ir 9.2 punktus) |
8 straipsnis |
Pasienio tarnybų bendradarbiavimas |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 8 dalis |
Atmestos prekės (išskyrus 10 straipsnio 8.2 punktą) |
10 straipsnio 9 dalis |
Laikinasis prekių įvežimas ir laikinasis įvežimas perdirbti bei laikinasis išvežimas perdirbti |
11 straipsnis |
Tranzito laisvė (išskyrus 11 straipsnio 3, 4, 5, 6, 7, 8 ir 10 dalis) |
URUGVAJUS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36) ir pagal Susitarimo dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas) II skirsnio 15 straipsnį Urugvajaus Rytų Respublika visas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijos įsipareigojimams, išskyrus 7 straipsnio 3 dalį „Prekių išleidimo atskyrimas nuo galutinio muitų, mokesčių, rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų nustatymo“, kuri priskiriama B kategorijos įsipareigojimams.
VIETNAMAS
Pagal 2013 m. gruodžio 7 d. Ministrų sprendimą (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) prie Generalinės tarybos įsteigtam Prekybos lengvinimo parengiamajam komitetui (toliau – Parengiamasis komitetas), be kita ko, teikiami narių pranešimai apie A kategorijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos lengvinimo (toliau – Susitarimas).
Į tai atsižvelgdama Vietnamo Socialistinės Respublikos vyriausybė Parengiamajam komitetui praneša, kad Vietnamas toliau nurodytas Susitarimo I skirsnio nuostatas, kurios bus įgyvendinamos įsigaliojus Susitarimui, priskiria A kategorijai:
1 straipsnio 3 dalis |
Informacijos centrai |
1 straipsnio 4 dalis |
Pranešimas |
2 straipsnio 1 dalis |
Galimybė teikti pastabas ir informacija iki įsigaliojimo |
2 straipsnio 2 dalis |
Konsultacijos |
4 straipsnio 1 dalis |
Apskundimo ar peržiūros teisė |
6 straipsnio 1 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, bendrosios procedūros |
6 straipsnio 2 dalis |
Rinkliavų ir kitų privalomųjų mokėjimų, taikomų importui ir eksportui ar susijusių su importu ir eksportu, specialiosios procedūros |
7 straipsnio 8 dalis |
Skubios siuntos |
9 straipsnis |
Muitinės prižiūrimas importui skirtų prekių judėjimas |
10 straipsnio 1 dalis |
Formalumai ir dokumentų reikalavimai |
10 straipsnio 2 dalis |
Kopijų priėmimas |
10 straipsnio 6 dalis |
Naudojimasis muitinės tarpininkų paslaugomis |
10 straipsnio 7 dalis |
Bendros pasienio procedūros ir vienodi dokumentų reikalavimai |
11 straipsnio 1–3 dalys |
Tranzito privalomieji mokėjimai, taisyklės ir formalumai |
11 straipsnio 4 dalis |
Nediskriminavimo stiprinimas tranzito srityje |
1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS MARAKEŠO PROTOKOLAS
Šalys narės,
surengusios derybas pagal GATT 1947, kaip numatyta Ministrų Deklaracijoje dėl Urugvajaus raundo,
susitarė:
Prie šio Protokolo pridėtas Šalies narės Tarifinių įsipareigojimų ir nuolaidų sąrašas (toliau – Sąrašas) tampa GATT 1994 tos Šalies narės Sąrašu nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos toje Šalyje narėje. Bet koks sąrašas, įteiktas pagal Ministrų sprendimą dėl priemonių, naudingų mažiausiai išsivysčiusioms šalims, turi būti laikomas šio Protokolo priedu.
Tarifų nuolaidos, dėl kurių visos Šalys narės yra susitarusios, turi būti vykdomos penkis kartus vienodai mažinant tarifų normas, išskyrus atvejus, kai Šalis narė savo Sąraše nurodo kitaip. Pirmasis sumažinimas turi būti atliktas PPO sutarties įsigaliojimo dieną, o kiekvienas kitas sumažinimas turi būti atliktas kiekvienų paskesnių metų sausio 1 dieną, o paskutinis normos sumažinimas turi būti atliktas ne vėliau kaip praėjus ketveriems metams po PPO sutarties įsigaliojimo, išskyrus atvejus, kai Šalis narė Sąraše nurodo kitaip. Nesant kitokio nurodymo dėl Sąrašo, Šalyje narėje, priėmusioje PPO sutartį po jos įsigaliojimo, tą dieną, kai joje įsigalioja PPO sutartis, turi įsigalioti visi atlikti muitų tarifų sumažinimai ir tie sumažinimai, kuriuos ji būtų turėjusi atlikti nuo kitų metų sausio 1 d., kaip nurodyta ankstesniajame sakinyje, taip pat ir visi kiti Sąrašuose nurodyti muitų tarifų sumažinimai, kaip numatyta ankstesniajame sakinyje. Sumažinta norma kiekviename etape turi būti suapvalinta dešimtosios dalies tikslumu. Kaip apibūdinta Sutarties dėl žemės ūkio 2 straipsnyje, žemės ūkio produktams sumažinimų etapai vykdomi, kaip konkrečiai nurodyta atitinkamose Sąrašų dalyse.
Šalys narės turi atlikti daugiašalę nuolaidų ir įsipareigojimų, esančių prie šio Protokolo pridėtuose Sąrašuose, vykdymo analizę. Tai nepažeidžia Šalių narių teisių ir pareigų, numatytų PPO sutarties 1 A priede esančiose Sutartyse.
Po to, kai prie šio Protokolo pridėtas Šalies narės Sąrašas pagal šio Susitarimo 1 dalies nuostatas tampa GATT 1994 Sąrašu, ta Šalis narė gali bet kuriuo metu sulaikyti ar atšaukti visą Sąraše esančią nuolaidą ar jos dalį bet kuriai prekei, kurios pagrindinis tiekėjas yra bet kuris kitas Urugvajaus raundo dalyvis, kurio sąrašas dar nėra tapęs GATT 1994 Sąrašu. Tačiau tai galima padaryti tik po to, kai Prekybos prekėmis tarybai raštu yra pranešta apie nuolaidos sulaikymą ar atšaukimą ir kai, esant pageidavimui, būna surengtos konsultacijos su Šalimi nare, kurios atitinkamas sąrašas yra tapęs GATT 1994 Sąrašu ir kuri turi esminį suinteresuotumą ta preke. Bet kokios tokiu būdu sulaikytos ar atšauktos nuolaidos turi būti taikomos nuo tos dienos, kai Šalies narės, turinčios pirmaeilį tiekimo interesą, sąrašas tampa GATT 1994 Sąrašu.
Nepažeidžiant Sutarties dėl žemės ūkio 4 straipsnio 2 dalies nuostatų, remiantis GATT 1994 II straipsnio 1 dalies b ir c punktų nuorodomis į tos Sutarties datą, nuolaidų taikymo data kiekvienai prekei, esančiai nuolaidos, numatytos prie šio Protokolo pridėtame Sąraše, objektu, turi būti šio Protokolo data.
Remiantis GATT 1994 II straipsnio 6 dalies a punkto nuorodomis į tos Sutarties datą, nuolaidų taikymo data prie šio Protokolo pridėtam Sąrašui, turi būti šio Protokolo data.
Nuolaidų, susijusių su netarifinėmis priemonėmis (pagal Sąrašo III dalį), keitimo ar atšaukimo atveju yra taikomos GATT 1994 XXVIII straipsnio nuostatos ir „Derybų tvarka pagal XXVIII straipsnį“, priimta 1980 m. lapkričio 10 d. (BISD 27S/26-28). Tai nepažeidžia Šalių narių teisių ir įsipareigojimų, numatytų pagal GATT 1994.
Kiekvienu atveju, kai sąrašą pridėjus prie šio Protokolo paaiškėja, kad kuriai nors prekei taikomas režimas tampa mažiau palankus, negu buvo pagal GATT 1947 Sąrašus iki PPO sutarties įsigaliojimo, bus laikoma, kad ta Šalis narė, su kuria susijęs tas sąrašas, ėmėsi tinkamų veiksmų, kurių ir būtų reikėję imtis pagal atitinkamas GATT 1947 ar 1994 XXVIII straipsnio nuostatas. Šios Susitarimo dalies nuostatos taikomos tik Egiptui, Peru, Pietų Afrikai ir Urugvajui.
Prie šio Protokolo pridėti Sąrašai yra autentiški anglų, prancūzų ar ispanų kalbomis, kaip konkrečiai nurodyta kiekviename Sąraše.
Šio Protokolo data yra 1994 m. balandžio 15 d.
[Suderinti Šalių narių Sąrašai bus pridėti prie Marakešo Protokolo PPO sutarties egzemplioriuje.]
SUTARTIS DĖL ŽEMĖS ŪKIO
Valstybės narės,
nusprendusios sukurti pagrindą, reikalingą inicijuoti prekybos žemės ūkio produkcija reformų, atitinkančių derybose numatytus tikslus, išdėstytus Punta del Estės deklaracijoje, procesui;
atsimindamos, kad jų ilgalaikis tikslas, dėl kurio buvo susitarta Urugvajaus raundo peržiūroje, atliktoje įpusėjus raundui, yra „sukurti teisingą ir į rinką orientuotą prekybos žemės ūkio produkcija sistemą ir kad reformų procesas turėtų būti pradėtas derybomis dėl įsipareigojimų dėl paramos ir rinkos apsaugos ir sukuriant griežtesnes ir veiksmingesnes GATT taisykles bei tvarką“;
atsimindamos, kad „aukščiau minimas ilgalaikis tikslas yra sudaryti sąlygas, kurios leistų iš esmės ir laipsniškai mažinti žemės ūkiui teikiamą paramą ir rinkos apsaugą, taikytas nuo sutarto laikotarpio, ir kad tą tikslą pasiekus būtų ištaisytas esamas ir užkirstas kelias galimam žemės ūkio rinkų apribojimui ir iškraipymui pasaulyje“;
įsipareigojusios įvykdyti specialius „įšaldymo“ įsipareigojimus, prisiimtus kiekvienoje iš šių sričių: rinkos atvėrimas, vidaus parama, konkurencija eksporto srityje, ir pasiekti susitarimą sanitarijos ir fitosanitarijos klausimais;
susitarusios, kad, vykdydamos savo rinkos atvėrimo įsipareigojimus, išsivysčiusios valstybės narės visapusiškai atsižvelgs į specifines besivystančių valstybių narių sąlygas ir poreikius sudarydamos sąlygas didinti galimybes patekti į rinką tiems žemės ūkio produktams, kurie yra itin svarbūs toms valstybėms narėms, įskaitant visišką prekybos atogrąžų žemės ūkio produktais liberalizavimą, kaip buvo susitarta Raundo peržiūroje, atliktoje įpusėjus Raundui, bei ypatingą reikšmę turinčių produktų gamybos išplėtimą nukreipiant ją nuo neteisėto narkotinių augalų auginimo;
pažymėdamos, kad įsipareigojimai pagal reformų programą turėtų būti vykdomi nešališkai tarp visų valstybių narių, atsižvelgdamos į neprekybinius reikalus, tarp jų – maisto produktų saugumą ir poreikį saugoti aplinką; atsižvelgdamos į susitarimą, kad ypatingas ir diferencinis režimas besivystančioms šalims yra neatskiriamas derybų elementas; atsižvelgdamos į galimą neigiamą reformų programos įgyvendinimo poveikį mažiausiai išsivysčiusioms ir tik maisto produktus importuojančioms šalims;
SUSITARIA:
I DALIS
1 straipsnis
Terminų apibrėžimas
Šioje sutartyje, jeigu pagal kontekstą nesuteikiama kitokia reikšmė:
„bendrasis paramos dydis“ (BPD) – metinis paramos dydis, išreikštas piniginiais vienetais, kai parama teikiama pagrindinių žemės ūkio produktų gamintojams tam tikro žemės ūkio produkto atžvilgiu arba kai teikiama su produktu nesusijusi parama apskritai žemės ūkio produktų gamintojams, išskyrus paramą, teikiamą pagal programas, kurios pagal šios sutarties 2 priedą laikomos išimtimis iš įsipareigojimų dėl paramos mažinimo, tai yra parama, teikiama:
baziniu periodu, nustatytu atitinkamose pagalbinės informacinės medžiagos lentelėse, įtrauktose į valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalį, ir
bet kuriais įgyvendinimo laikotarpio metais ir jam pasibaigus, apskaičiuoto pagal šios sutarties 3 priedo nuostatas ir atsižvelgiant į sudedamus duomenis ir metodologiją, naudotą pagalbinės informacinės medžiagos lentelėse, įtrauktose į valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalį;
„pagrindinis žemės ūkio produktas“ – įsipareigojimų dėl vidaus paramos atžvilgiu apibrėžiamas kaip produktas, esantis arčiausiai pirmiausia parduotinų produktų kategorijos, kaip nustatyta valstybių narių įsipareigojimų sąrašuose ir atitinkamoje pagalbinėje informacinėje medžiagoje;
„biudžetinės išlaidos“ arba „išlaidos“ reiškia ir atitinkamų valstybės pajamų atsisakymą;
„ekvivalentinis paramos dydis“ (EPD) – metinis paramos dydis, išreikštas piniginiais vienetais, kai parama teikiama pagrindinių žemės ūkio produktų gamintojams taikant vieną ar daugiau priemonių, kurių apskaičiuoti pagal BPD metodologiją neįmanoma, išskyrus paramą, teikiamą pagal programas, kurios pagal šios sutarties 2 priedą laikomos išimtimis iš įsipareigojimų dėl paramos mažinimo, tai yra parama, teikiama:
baziniu periodu, nustatytu atitinkamose pagalbinės informacinės medžiagos lentelėse, kurios įtrauktos į valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalį, ir
bet kuriais įgyvendinimo laikotarpio metais ir jam pasibaigus, apskaičiuoto pagal šios sutarties 4 priedo nuostatas ir atsižvelgiant į sudedamus duomenis ir metodologiją, naudotą pagalbinės informacinės medžiagos lentelėse, įtrauktose į valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalį;
„eksporto subsidijos“ – subsidijos, kurių skyrimas priklauso nuo eksporto rodiklių, įskaitant eksporto subsidijas, išvardytas šios sutarties 9 straipsnyje;
„įgyvendinimo laikotarpis“ – šešerių metų laikotarpis, prasidedantis 1995 metais, išskyrus 13 straipsnyje minimą laikotarpį, kuris reiškia devynerių metų laikotarpį, prasidedantį 1995 metais;
„nuolaidos, susijusios su rinkos atvėrimu“ – yra visi rinkos atvėrimo įsipareigojimai, prisiimti pagal šią sutartį;
„visas bendrasis paramos dydis“ ir „visas BPD“ – visos vidaus paramos, teikiamos žemės ūkio gamintojams, suma, apskaičiuojama sudedant visus bendrus paramos pagrindiniams žemės ūkio produktams dydžius, visus su produktais nesusijusios paramos bendrus dydžius ir visus ekvivalentinius paramos žemės ūkio produkcijai dydžius; ir tai yra:
paramos, teikiamos baziniu periodu, dydis (t. y. „visas bazinio periodo BPD“) ir maksimalus paramos, kurią leidžiama teikti bet kuriais įgyvendinimo laikotarpio metais ar tam laikotarpiui pasibaigus, dydis (t. y. „metinis ir galutinis „įšaldytų“ įsipareigojimų lygis“), kaip nurodyta valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalyje;
paramos, faktiškai suteiktos per bet kuriuos įgyvendinimo laikotarpio metus ir jiems pasibaigus, dydis (t. y. „visas einamasis BPD“), apskaičiuojamas pagal šios sutarties nuostatas, įskaitant 6 straipsnį, ir pagal sudedamus duomenis ir metodologiją, naudojamą pagalbinės informacinės medžiagos lentelėse, įtrauktose į valstybių narių įsipareigojimų sąrašo IV dalį;
„metai“ pirmiau minėtame šio straipsnio f punkte ir atitinkamos valstybės narės įsipareigojimų atžvilgiu reiškia kalendorinius, finansinius arba rinkodaros metus, nustatytus tos valstybės narės įsipareigojimų sąraše.
2 straipsnis
Produktai, kuriuos apima ši sutartis
Ši sutartis taikoma produktams, išvardytiems šios sutarties 1 priede, toliau tekste vadinamiems žemės ūkio produktais.
II DALIS
3 straipsnis
Nuolaidų ir įsipareigojimų įtraukimas į įsipareigojimų sąrašą
III DALIS
4 straipsnis
Rinkos atvėrimas
5 straipsnis
Nuostatos dėl specialiųjų rinkos apsaugos (protekcinių) priemonių
Nepaisant GATT 1994 II straipsnio 1 dalies b punkto nuostatų, kiekviena valstybė narė gali, remdamasi toliau išdėstytomis šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatomis, ieškoti išeities iš padėties, susijusios su importu tam tikro žemės ūkio produkto, kurio atžvilgiu priemonės, numatytos šios sutarties 4 straipsnio 2 dalyje, buvo paverstos (konvertuotos) įprastiniais muito mokesčiais ir kuris tos valstybės narės įsipareigojimų sąraše yra pažymėtas ženklu „SSG“ – specialioji rinkos apsaugos (protekcinė) priemonė, tokiu būdu tam produktui tampant objektu nuolaidos, kurios atžvilgiu gali būti taikomos šio straipsnio nuostatos, jeigu:
to produkto importuojamas kiekis, patenkantis į valstybės narės, teikiančios nuolaidas bet kuriais metais, muitinės teritoriją, viršija slenkstinį lygį, susijusį su esančiomis rinkos atvėrimo galimybėmis, kaip nustatyta šio straipsnio 4 dalyje, arba, bet ne tuo pačiu metu:
kaina, kuria to produkto importuojamas kiekis gali patekti į nuolaidą teikiančią valstybės narės muitinės teritoriją, nustatyta atitinkamos siuntos CIF importo kainos, išreikštos vietine valiuta, pagrindu, krinta žemiau slenkstinės kainos, kuri yra lygi aptariamojo produkto 1986–1988 metų referencinės kainos ( 9 ) vidurkiui.
Kiekvienas papildomas muitas, įvedamas pagal šio straipsnio 1 dalies a punktą, gali būti taikomas tik iki tų metų, kuriais jis buvo įvestas, pabaigos, ir gali būti įvedamas tik iki tokio lygio, kuris neviršija vieno trečdalio įprastų tais metais, kuriais imamasi priemonių, taikomų muitų tarifų lygio. Slenkstinis lygis yra nustatomas pagal toliau pateikiamą schemą, pagrįstą rinkos atvėrimo galimybėmis, kurios apibrėžiamos kaip atitinkamumo vidaus suvartojimo ( 10 ) importo procentinė dalis per trejus praėjusius metus, kurių duomenys yra prieinami. Kai rinkos atvėrimo galimybės tam produktui yra:
10 % arba mažesnės, tai pagrindinis slenkstinis lygis yra 125 %;
didesnės negu 10 %, bet ne didesnės kaip 30 %, tai pagrindinis slenkstinis lygis yra 110 %;
didesnės negu 30 %, tai pagrindinis slenkstinis lygis yra 105 %.
Visais atvejais ir kiekvienais metais gali būti įvedami papildomi muitai, kai absoliuti aptariamojo produkto importo, patenkančio į valstybės narės, teikiančios nuolaidą, muitinės teritoriją apimtis viršija sumą, kurią sudaro (x) pirmiau pateikta pagrindinio slenkstinio lygio suma, padauginta iš vidutinio importo kiekio per paskutinius trejus metus, kurių duomenys yra prieinami, ir (y) absoliutus aptariamojo produkto vidaus suvartojimo apimties pasikeitimas per paskutinius metus, kurių duomenys prieinami, palyginti su praėjusiais metais, su sąlyga, kad slenkstinis lygis yra ne mažesnis kaip 105 % vidutinio importo kiekio, pateikto pirmiau nurodytame (x).
Papildomas muitas, įvedamas pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą, yra nustatomas pagal tokią schemą:
jeigu skirtumas tarp CIF siuntos importo kainos, išreikštos vietine valiuta (toliau vadinama „importo kaina“), ir slenkstinės kainos, kaip nustatyta pagal tą punktą, yra ne didesnis negu 10 % kainos, joks papildomas muito mokestis neįvedamas;
jeigu skirtumas tarp importo kainos ir slenkstinės kainos (toliau tekste vadinamas „skirtumu“) yra didesnis kaip 10 %, bet ne didesnis kaip 40 % slenkstinės kainos, papildomas muitas yra lygus 30 % tos sumos, kuria skirtumas viršija 10 %;
jeigu skirtumas yra didesnis kaip 40 %, bet ne didesnis kaip 60 % slenkstinės kainos, papildomas muitas yra lygus 50 % tos sumos, kuria skirtumas viršija 40 %, pridedant papildomą muitą, leistiną pagal b punktą;
jeigu skirtumas yra didesnis kaip 60 %, bet ne didesnis kaip 75 %, papildomas muitas yra lygus 70 % tos sumos, kuria skirtumas viršija 60 % slenkstinės kainos, pridedant papildomą muitą, leistiną pagal b ir c punktus;
jeigu skirtumas yra didesnis kaip 75 % slenkstinės kainos, papildomas muitas yra lygus 90 % tos sumos, kuria skirtumas viršija 75 %, pridedant papildomą muitą, leistiną pagal b, c ir d punktus.
IV DALIS
6 straipsnis
Įsipareigojimai dėl vidaus paramos
Iš valstybės narės nėra reikalaujama įtraukti į jos viso einamojo BPD apskaičiavimą duomenis ir neturi būti reikalaujama sumažinti:
konkretiems produktams teikiamos vidaus paramos dydžio, kurį kitu atveju būtų reikalaujama įtraukti į valstybės narės einamojo BPD apskaičiavimą, jeigu tokios paramos dydis ne didesnis kaip 5 % visos tos valstybės narės pagrindinio žemės ūkio produkto gamybos per atitinkamus metus vertės;
su produktu nesusijusios vidaus paramos dydžio, kurį kitu atveju būtų reikalaujama įtraukti į valstybės narės einamojo BPD apskaičiavimą, jeigu tokios paramos dydis ne didesnis kaip 5 % visos tos valstybės narės žemės ūkio produkcijos vertės.
Besivystančioms valstybėms narėms procentas de minimis pagal šį punktą yra 10 %.
Tiesioginėms išmokoms pagal produkcijos ribojimo programas įsipareigojimai sumažinti vidaus paramą netaikomi jeigu:
tokios išmokos yra skiriamos nustatytiems rajonams ir produkcijos kiekiui arba
tokios išmokos yra skiriamos 85 % ir mažesniam procentui bazinio gamybos lygio arba
išmokos gyvulininkystės srityje skiriamos nustatytam gyvulių skaičiui.
Atleidimas nuo įsipareigojimų sumažinti paramą, kai tiesioginės išmokos atitinka pirmiau išdėstytus kriterijus, yra išreiškiamas neįtraukiant tų tiesioginių išmokų vertės į valstybės narės viso einamojo BPD apskaičiavimą.
7 straipsnis
Bendroji vidaus paramos tvarka
Visos vidaus paramos priemonės žemės ūkio produktų gamintojams, tarp jų ir kiekviena tų priemonių modifikacija, taip pat kiekviena vėliau įvesta priemonė, kurios neįmanoma pateikti taip, kad atitiktų šios sutarties 2 priedo kriterijus, arba kuri negali būti atleista nuo mažinimo pagal kurią nors kitą šios sutarties nuostatą, turi būti įtraukiamos į valstybės narės viso einamojo BPD apskaičiavimą.
Jeigu valstybės narės įsipareigojimų sąrašo IV dalyje viso BPD įsipareigojimas nenumatytas, ta valstybė narė neteikia žemės ūkio produktų gamintojams didesnės paramos, negu leidžia atitinkamas de minimis lygis, nustatytas 6 straipsnio 4 dalyje.
V DALIS
8 straipsnis
Įsipareigojimai dėl konkurencijos eksportuojant
Kiekviena valstybė narė įsipareigoja neteikti eksporto subsidijų kitaip, negu reikalauja ši sutartis ir įsipareigojimai, nustatyti tos valstybės narės įsipareigojimų sąraše.
9 straipsnis
Įsipareigojimai dėl eksporto subsidijų
Toliau apibūdintoms eksporto subsidijoms pagal šią sutartį yra taikomi mažinimo įsipareigojimai:
tiesioginės subsidijos, įskaitant ne pinigines išmokas, Vyriausybių ar Vyriausybinių institucijų teikiamos įmonei, ūkio šakai, žemės ūkio produktų gamintojams, tokių gamintojų kooperatyvams ar kitokioms asociacijoms arba rinkodaros valdyboms, ir teikiamos priklausomai nuo eksporto rodiklių;
Vyriausybių ar Vyriausybinių institucijų atliekamas nekomercinių žemės ūkio produktų atsargų pardavimas eksportui ar disponavimas jais turint tikslą eksportuoti juos už mažesnę kainą negu panašaus produkto kaina pirkėjams vietinėje rinkoje;
Vyriausybės finansuojamas žemės ūkio produktų eksportas, nepriklausomai nuo to visuomenės sąskaita, ar ne, įskaitant išmokas, finansuojamas iš rinkliavų, įvestų tam žemės ūkio produktui ar žemės ūkio produktui, iš kurio gaunamas eksportuojamasis produktas, pajamų;
subsidijos, skirtos eksportuojamų žemės ūkio produktų rinkodaros išlaidoms sumažinti (išskyrus plačiai taikomas eksporto skatinimo ir konsultavimo paslaugas), tarp jų pakavimo ir gabenimo, modernizavimo ir kitus apdorojimo kaštus bei tarptautinio gabenimo ir frachto išlaidas;
Vyriausybės numatomi ar sankcionuojami mokesčiai už eksporto siuntų vidaus gabenimą ir frachtą palankesnėmis sąlygomis negu vietinėms siuntoms;
subsidijos žemės ūkio produktams, kurie bus įtraukti į eksportuojamų produktų sudėtį.
Išskyrus atvejus, nurodytus šio straipsnio 2 dalies b punkte, kiekvienų įgyvendinimo laikotarpio metų įsipareigojimai dėl eksporto subsidijų lygio, kaip nurodyta valstybės narės įsipareigojimų sąraše, šio straipsnio 1 dalyje išvardytų eksporto subsidijų atžvilgiu, sudaro:
kai įsipareigojama sumažinti biudžetines išlaidas, maksimalų išlaidų tokioms subsidijoms, kurios tais metais gali būti skiriamos ar gali tekti tam žemės ūkio produktui ar produktų grupei, lygį ir
kai įsipareigojama sumažinti subsidijuojamo eksporto kiekį, maksimalų žemės ūkio produkto ar produktų grupės kiekį, kuriems tais metais gali būti skiriamos eksporto subsidijos.
Bet kuriais nuo antrųjų iki penktųjų įgyvendinimo laikotarpio metais valstybė narė gali teikti eksporto subsidijas, išvardytas šio straipsnio 1 dalyje, tam tikrais metais viršy- dama atitinkamą metinį įsipareigojimų tų produktų ar produktų grupės atžvilgiu lygį, nustatytą valstybės narės įsipareigojimų sąrašo IV dalyje, su sąlyga, kad:
bendra tokių subsidijų biudžetinių išlaidų suma, skaičiuojant nuo įgyvendinimo laikotarpio pradžios iki aptariamų metų, neviršija bendros sumos, kuri būtų susidariusi griežtai laikantis atitinkamų įsipareigojimų dėl metinių išlaidų lygio, nustatyto valstybės narės įsipareigojimų sąraše, daugiau negu 3 % nuo tokių biudžetinių išlaidų lygio baziniu periodu;
bendras produktų kiekis, eksportuotas naudojantis tokiomis eksporto subsidijomis, skaičiuojant nuo įgyvendinimo laikotarpio pradžios iki aptariamų metų, neviršija bendro kiekio, kuris būtų susidaręs griežtai laikantis atitinkamų įsipareigojimų dėl bendro metinio kiekio, nustatyto valstybės narės įsipareigojimų sąraše, daugiau negu 1,75 % kiekio baziniu periodu;
visa bendra biudžetinių sąnaudų tokioms eksporto subsidijoms suma ir visas bendras produktų kiekis, kuriam tenka tokios eksporto subsidijos, per visą įgyvendinimo laikotarpį nėra didesnis už tą bendrą kiekį, kuris būtų susidaręs griežtai laikantis atitinkamų metinių įsipareigojimų, nustatytų valstybės narės įsipareigojimų sąraše;
valstybės narės biudžetinės išlaidos eksporto subsidijoms ir produktų kiekis, kuriam tenka tokios subsidijos, įgyvendinimo laikotarpio pabaigoje yra ne didesnis kaip 64 % ir 79 % atitinkamai 1986–1990 metų bazinio periodo lygio; besivystančioms valstybėms narėms atitinkamai 76 ir 86 %.
10 straipsnis
Įsipareigojimų dėl eksporto subsidijų išvengimo prevencija
Valstybės narės, kurios teikia pagalbą maistu, užtikrina, kad:
pagalbos maistu tarptautiniu mastu teikimas nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nebūtų susijęs su žemės ūkio produktų komerciniu eksportu į šalis gavėjas;
sandoriai dėl tarptautinės maisto pagalbos teikimo, įskaitant dvišalę pagalbą maistu, teikiamą pinigais, būtų vykdomi laikantis FAO „Principų dėl perteklinės produkcijos realizavimo ir įsipareigojimų konsultacijoms“, įskaitant, kur reikia, Įprastinės rinkodaros reikalavimų sistemą;
kad tokia pagalba būtų teikiama kiek įmanoma išlaikant gryną paramos formą arba ne mažiau lengvatinėmis sąlygomis, negu nustatytos 1986 metų Pagalbos maistu konvencijos IV straipsnyje.
11 straipsnis
Sudėtiniai produktai
Subsidijos, skiriamos produkto vienetui ir teikiamos pirminiams produktams sudėtiniuose produktuose, jokiu būdu negali viršyti eksporto subsidijų, skiriamų produkto vienetui, kurios būtų mokamos eksportuojant tuos pirminius produktus.
VI DALIS
12 straipsnis
Eksportui taikomų draudimų ir apribojimų tvarka
Valstybė narė, nustatydama bet kokį naują eksporto draudimą ar apribojimą maisto produktų atžvilgiu, pagal GATT 1994 XI straipsnio 2 dalies a punktą, laikosi šių nuostatų:
valstybė narė, nustatydama eksporto draudimą ar apribojimą, gerai apsvarsto tokio draudimo ar apribojimo poveikį importuojančios valstybės narės maisto saugumui;
prieš nustatydama eksporto draudimą ar apribojimą, valstybė narė raštu ir kiek įmanoma anksčiau praneša Komitetui dėl žemės ūkio apie tokios priemonės pobūdį ir trukmę ir, gavusi prašymą, konsultuojasi su kita valstybe nare, kuri kaip importuotoja yra suinteresuota visais su šia priemone susijusiais klausimais; tokį eksporto draudimą ar apribojimą nustatanti valstybė narė, gavusi suinteresuotos valstybės narės prašymą, suteikia jai reikalingą informaciją.
VII DALIS
13 straipsnis
Tam tikri apribojimai
Įgyvendinimo laikotarpiu, nepaisant GATT 1994 ir Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (šiame straipsnyje vadinama „Sutartimi dėl subsidijų“) nuostatų:
vidaus paramos priemonės, visiškai atitinkančios šios sutarties 2 priedo nuostatas, turi būti:
nekompensuotinos subsidijos siekiant kompensacinių muitų tikslų ( 11 );
atleistos nuo priemonių, kurios būtų taikomos pagal GATT 1994 XVI straipsnį ir sutarties dėl subsidijų III dalį;
atleistos nuo priemonių, kurios būtų taikomos siekiant išvengti naudos dėl tarifinių nuolaidų, tenkančių kitai valstybei narei pagal GATT 1994 II straipsnį, anuliavimo ar sumažinimo, kaip nustatyta GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b punkte;
vidaus paramos priemonės, visiškai atitinkančios šios sutarties 6 straipsnio nuostatas, įskaitant tiesiogines išmokas, atitinkančias to straipsnio 5 dalies reikalavimus, kaip atsispindi kiekvienos valstybės narės įsipareigojimų sąraše; taip pat vidaus parama de minimis lygiu, atitinkanti 6 straipsnio 2 dalį, yra:
atleistos nuo kompensacinių muitų, išskyrus tuos atvejus, kai pagal GATT 1994 VI straipsnį ir sutarties dėl subsidijų V dalį yra nustatoma padaryta žala ar jos grėsmė, ir yra būtina susilaikyti nuo bet kokio kompensacinių muitų tyrimo inicijavimo;
atleistos nuo priemonių, kurios būtų taikomos pagal GATT 1994 XVI straipsnio 1 dalį ar pagal sutarties dėl subsidijų 5 ir 6 straipsnius, su sąlyga, kad tokiomis priemonėmis tam tikrai prekei neteikiama didesnės apimties parama, negu buvo nustatyta 1992 rinkodaros metais;
atleistos nuo priemonių, kurios būtų taikomos, siekiant išvengti naudos dėl tarifinių nuolaidų, tenkančių kitai valstybei narei pagal GATT 1994 II straipsnį, anuliavimo ar sumažinimo, kaip nustatyta GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b punkte, su sąlyga, kad tokiomis priemonėmis tam tikrai prekei neteikiama didesnės apimties parama, negu buvo nustatyta 1992 rinkodaros metais.
eksporto subsidijos, visiškai atitinkančios šios sutarties V dalies nuostatas, kaip atsispindi kiekvienos valstybės narės įsipareigojimų sąraše, yra:
kompensacinių muitų objektas tik tokiu atveju, kai nustatoma žala ar jos grėsmė, remiantis apimtimi, poveikiu kainoms ar to padariniais pagal GATT 1994 VI straipsnį ir pagal sutarties dėl subsidijų V dalies nuostatas, ir yra būtina susilaikyti nuo bet kokio kompensacinių muitų tyrimo inicijavimo;
atleistos nuo priemonių, kurios būtų taikomos pagal GATT 1994 XVI straipsnį arba Sutarties dėl subsidijų 3, 5 ir 6 straipsnius.
VIII DALIS
14 straipsnis
Sanitarinės ir fitosanitarinės priemonės
Valstybės narės susitaria įgyvendinti Sutartį dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo.
IX DALIS
15 straipsnis
Specialusis ir diferencinis režimas
X DALIS
16 straipsnis
Mažiausiai išsivysčiusios ir dažniausiai maisto produktus importuojančios besivystančios šalys
XI DALIS
17 straipsnis
Komitetas dėl žemės ūkio
Įsteigiamas Komitetas dėl žemės ūkio.
18 straipsnis
Įsipareigojimų įvykdymo patikrinimas
19 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, yra taikomos konsultuojantis ir sprendžiant ginčus, kilusius pagal šią sutartį.
XII DALIS
20 straipsnis
Reformų proceso tąsa
Valstybės narės, pripažindamos, kad didelio ir laipsniško paramos ir rinkos apsaugos mažinimo, kurio rezultatas – vykstančios pagrindinės reformos, ilgalaikis tikslas yra besitęsiantis procesas, susitaria, kad derybos dėl proceso tęsimo bus pradėtos vieneri metai prieš įgyvendinimo laikotarpio pabaigą, atsižvelgiant į:
iki tos dienos sukauptą mažinimo įsipareigojimų įgyvendinimo patyrimą;
mažinimo įsipareigojimų poveikį pasaulinei prekybai žemės ūkio produkcija;
su prekyba nesusijusius klausimus, specialųjį ir diferencinį režimą besivystančioms valstybėms narėms ir siekį sukurti tinkamą į rinką orientuotą prekybos žemės ūkio produktais sistemą, taip pat į kitus tikslus ir klausimus, minėtus šios sutarties preambulėje;
tai, kokie tolesni įsipareigojimai yra reikalingi, kad būtų pasiekti pirmiau minėti ilgalaikiai tikslai.
XIII DALIS
21 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
1 PRIEDAS
PRODUKTAI, KURIEMS TAIKOMA ŠI SUTARTIS
Ši sutartis taikoma šiems produktams:
i) |
HS skyriai: nuo 1 iki 24, išskyrus žuvį ir žuvies produktus, taip pat ir (*1) |
||
ii) |
HS kodas |
2905 43 |
(manitas) |
HS kodas |
2905 44 |
(sorbitas) |
|
HS pozicija |
3301 |
(pagrindiniai riebalai) |
|
HS pozicija |
3501–3505 |
(albumininės medžiagos,modifikuotas, krakmolas, klijai) |
|
HS kodas |
3809 10 |
(apretai) |
|
HS kodas |
3823 60 |
(sorbito n.e.p.) |
|
HS pozicija |
4101–4103 |
(kailiai ir odos) |
|
HS pozicija |
4301 |
(neišdirbti kailiai) |
|
HS pozicija |
5001–5003 |
(žaliasis šilkas, šilko atliekos) |
|
HS pozicija |
5101–5103 |
(vilna ir gyvulių plaukai) |
|
HS pozicija |
5201–5203 |
(žalia medvilnė, atliekos ir karšta arba šukuota medvilnė) |
|
HS pozicija |
5301 |
(žali linai) |
|
HS pozicija |
5302 |
(žalios kanapės) |
|
(*1)
Produktų aprašas skliausteliuose nebūtinai išsamus. |
Pirmiau pateiktas produktų sąrašas neapriboja produktų sąrašo, kuriam taikoma Sutartis dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių.
2 PRIEDAS
VIDAUS PARAMA: PAGRINDAS ATLEISTI NUO PARAMOS MAŽINIMO ĮSIPAREIGOJIMŲ
Vidaus paramos priemonės, dėl kurių prašoma atleisti nuo mažinimo įsipareigojimų, turi tenkinti pagrindinį reikalavimą, kad jos nedaro arba daro minimalų prekybos iškraipymo poveikį ar poveikį gamybai. Taip pat visos priemonės, dėl kurių prašoma atleisti, turi tenkinti šiuos pagrindinius kriterijus:
pagal šias priemones parama turi būti teikiama per valstybės finansuojamas Vyriausybines programas (įskaitant tas, pagal kurias atsisakoma valstybės pajamų), neapimančias pervedimų iš vartotojų;
pagal šias priemones parama neturi daryti gamintojų kainų palaikomojo poveikio;
taip pat pagal specifinius kriterijus ir sąlygas, nustatytus toliau.
Vyriausybės teikiamų paslaugų programos
2. Bendrosios paslaugos
Šios kategorijos priemonės apima išlaidas (ar valstybės pajamų atsisakymą), susijusias su programomis, pagal kurias teikiamos paslaugos ar kita nauda žemės ūkiui ar kaimo gyventojams. Šios priemonės neapima tiesioginių išmokų gamintojams ar perdirbėjams. Tokios programos, kurios apima toliau pateikiamą sąrašą, bet juo neapsiriboja, atitinka pagrindinius šio priedo 1 dalyje pateiktus kriterijus ir specifines sąlygas, išdėstytus toliau:
tyrimai, įskaitant bendruosius tyrimus, su aplinkos apsaugos programomis susijusius tyrimus ir tyrimų programas, tam tikrų produktų tyrimai;
kenkėjų ir ligų kontrolė, apimanti bendras ir su tam tikrais produktais susijusias kenkėjų ir ligų kontrolės priemones, tokias kaip ankstyvojo įspėjimo sistemos, karantinas ir naikinimas;
mokymo paslaugos, apimančios ir bendrąjį bei specialųjį parengimą;
papildomos ir konsultacinės paslaugos, tarp jų priemonių, skirtų palengvinti informacijos ir tyrimų rezultatų perdavimą gamintojams ir vartotojams, parengimas;
tikrinimo paslaugos, įskaitant bendrąsias tikrinimo paslaugas ir tam tikrų produktų tikrinimą sveikatos apsaugos, saugumo, rūšies nustatymo ir standartizavimo tikslais;
rinkodaros ir reklamos paslaugos, įskaitant informaciją apie tam tikrų produktų rinką, konsultavimo ir reklamos išlaidas, išskyrus išlaidas nenurodytiems tikslams, kurias pardavėjai galėtų naudoti, siekdami sumažinti pardavimo kainą ar suteikti tiesioginę ekonominę naudą pirkėjams;
infrastruktūros paslaugos, įskaitant elektros tinklus, kelius ir kitas gabenimo priemones, prekyviečių ir uostų įrengimą, vandens tiekimo pajėgumus, užtvankas ir sausinimo sistemas, taip pat infrastruktūros darbus, susijusius su aplinkos apsaugos programomis; visais atvejais parama turi būti teikiama tik kapitalinių objektų aprūpinimui ar jų statybai, o ūkio aprūpinimas nesubsidijuojamas, išskyrus visuomeninio naudojimo komunalinių paslaugų tinklus; čia neįeina sąnaudų ir eksploatavimo išlaidų subsidijos, taip pat naudojimosi lengvatiniais mokesčiais subsidijos.
3. Valstybės rezervas maisto atsargoms užtikrinti ( 12 )
Išlaidos (ar atsisakymas valstybės pajamų), susijusios su maisto produktų kaupimu ir laikymu, kurios sudaro neatskiriamą valstybės įstatymų reglamentuojamą maisto atsargų programos dalį. Šios išlaidos gali apimti Vyriausybės paramą privačiam produktų saugojimui, kuris yra tos programos dalis.
Sukauptų atsargų kiekis ir kaupimo pobūdis turi atitikti iš anksto nustatytus tikslus, susijusius tik su apsirūpinimo maistu reikmėmis. Maisto atsargų kaupimas ir naudojimas finansiniu požiūriu turi būti labai aiškus procesas. Vyriausybė maisto atsargas turi pirkti einamosiomis rinkos kainomis, o sukauptos maisto atsargos turi būti parduodamas ne mažesnėmis kaip einamosios vidaus rinkos kainos už atitinkamos kokybės atitinkamą produktą.
4. Vidaus pagalba maistu ( 13 )
Išlaidos (ar atsisakymas valstybės pajamų), susijusios su šalies vidaus pagalbos teikimu maistu vargingajai gyventojų daliai.
Gyventojų teisė gauti tokią pagalbą maistu remiasi aiškiai nustatytais maitinimo užtikrinimo kriterijais. Tokia pagalba turi būti teikiama tiesiogiai tiekiant maistą tiems, kuriems jo reikia, arba skiriant lėšų, kad atitinkami pagalbos gavėjai galėtų nusipirkti maisto už rinkos ar už subsidijuotas kainas. Vyriausybė maistą tokiai pagalbai teikti turi pirkti einamosiomis rinkos kainomis, o pagalbos finansavimas ir administravimas turi būti aiškus.
5. Tiesioginės išmokos gamintojams
Parama, teikiama tiesioginių išmokų pavidalu [arba atsisakymas valstybės pajamų, taip pat įskaitant nepinigines išmokas (išmokos natūra)] gamintojams, kuriuos buvo prašoma atleisti nuo mažinimo įsipareigojimų, turi, be pagrindinių kriterijų, nurodytų šio Priedo 1 dalyje, atitikti specifinius kriterijus, taikomus tam tikriems tiesioginių išmokų tipams, nurodytiems šio priedo 6–13 dalyse. Jei nagrinėjamas kitoks negu išvardytieji šio priedo 6–13 dalyse arba naujas tiesioginių išmokų tipas, kai yra prašoma atleisti nuo mažinimo įsipareigojimų, jis, be pagrindinių kriterijų, nurodytų šio priedo 1 dalyje, turi atitikti šio priedo 6 dalies b–e punktuose nustatytus kriterijus.
6. Su gamyba nesiejamas pajamų palaikymas
Teisė gauti tokias išmokas turi būti nustatyta tiksliai apibrėžtais kriterijais, tokiais kaip pajamos, buvimas gamintoju ar žemės savininku, sunaudojimas ar gamybos lygis per tam tikrą nustatytą bazinį periodą.
Tokių išmokų per bet kuriuos metus dydis neturi būti grindžiamas gamybos, vykdomos bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, pobūdžiu ir apimtimi (įskaitant ir naminių gyvulių skaičių) nei su tuo siejamas.
Tokių išmokų per bet kuriuos metus dydis neturi būti grindžiamas šalies vidaus nei tarptautinėmis kainomis, susijusiomis su gamyba, vykdoma bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, nei su tuo siejamas.
Tokių išmokų per bet kuriuos metus dydis neturi būti grindžiamas gamybos veiksniais, naudojamais per bet kuriuos metus pasibaigus baziniam periodui, nei su jais siejamas.
Nereikalaujama vykdyti gamybą tik dėl to, kad būtų galima gauti tokias išmokas.
7. Vyriausybės finansinis dalyvavimas pajamų draudimo ir pajamų apsaugos programose
Teisė gauti tokias išmokas turi būti nustatyta pagal prarastas pajamas, atsižvelgiant tik į pajamas iš žemės ūkio, kurios yra didesnės kaip 30 % vidutinių bendrųjų pajamų, arba šio dydžio ekvivalentą, išreikštą grynosiomis pajamomis (atėmus bet kokias išmokas pagal tokias pat ar panašias programas), per trejus paskutiniuosius metus arba trejų metų vidurkį, grindžiamą paskutiniųjų penkerių metų laikotarpiu, neįskaitant didžiausių ir mažiausių pajamų; bet kuris gamintojas, atitinkantis šias sąlygas, turi teisę gauti tokias išmokas.
Tokių išmokų dydis kompensuoja mažiau kaip 70 % gamintojo prarastų pajamų tais metais, kai gamintojas įgyja teisę gauti tokią pagalbą.
Bet kurios tokios išmokos dydis turi būti susietas tik su pajamomis; jis negali būti siejamas nei su gamintojo vykdomos gamybos pobūdžiu ar apimtimi (įskaitant naminių gyvulių skaičių), nei su šalies vidaus ar tarptautinėmis tokios produkcijos kainomis, nei su naudojamais gamybos veiksniais.
Jeigu gamintojas tais pačiais metais pagal šią ir pagal 8 dalį (pagalba stichinių nelaimių atveju) gauna išmokas, bendra tokių išmokų suma turi būti mažesnė nei 100 % visos gamintojo patirtų nuostolių sumos.
8. Išmokos (mokamos tiesiogiai arba Vyriausybei finansiškai dalyvaujant pasėlių draudimo programose) stichinių nelaimių atveju
Teisė gauti tokias išmokas įgyjama tik po to, kai Vyriausybė oficialiai pripažįsta, kad stichinė ar panaši nelaimė (įskaitant epidemijas, kenkėjų antplūdį, branduolines avarijas, karą atitinkamos valstybės narės teritorijoje) įvyko arba vyksta, ir kai dėl tos priežasties įvykęs gamybos smukimas viršija 30 % vidutinės gamybos apimties per praėjusį trejų metų laikotarpį ar trejų metų vidurkį, grindžiamą paskutiniųjų penkerių metų laikotarpiu, išskyrus didžiausias ir mažiausias gamybos apimtis.
Išmokos įvykus nelaimei yra teikiamos tik pajamų (įskaitant išmokas, susijusius su veterinariniu naminių gyvulių gydymu), žemės ir kitų gamybos veiksnių nuostoliams, patirtiems dėl tos nelaimės, kompensuoti.
Išmokos kompensuoja ne daugiau kaip patirtų nuostolių padengimo kaštus, o išmokų gavimas neturi būti siejamas nei su būsimos gamybos pobūdžiu, nei su apimtimi.
Išmokos nelaimės atveju neviršija sumos, reikalingos išvengti būsimų nuostolių ar juos sumažinti, kaip nustatyta pagal pirmiau b punkte pateiktą kriterijų.
Jeigu gamintojas tais pačiais metais gauna išmokas, numatytas pagal šią ir 7 dalis (pajamų draudimas ir pajamų apsaugos programos), bendra tokių išmokų suma turi būti mažesnė nei 100 % visos gamintojo patirtų nuostolių sumos.
9. Struktūrinio reguliavimo pagalba, teikiama per gamintojų veiklos atsisakymo programas
Teisė gauti šias išmokas yra nustatoma remiantis programose, skirtose padėti į rinką tiekiamos žemės ūkio produkcijos gamyba besiverčiantiems asmenims atsisakyti tos veiklos ar imtis ne žemės ūkio veiklos, aiškiai nustatytais kriterijais.
Išmokos sudaro sąlygas į rinką tiekiamų žemės ūkio produktų gamintojui visiškai ir visam laikui pasitraukti iš gamybos.
10. Struktūrinio reguliavimo pagalba, teikiama per resursų naudojimo nutraukimo programas
Teisė gauti šias išmokas yra nustatoma pagal programose, skirtose nutraukti žemės ir kitokių išteklių, įskaitant naminius gyvulius, naudojimą į rinką tiekiamos žemės ūkio produkcijos gamybai, aiškiai nustatytus kriterijus.
Išmokos turi būti mokamos, kai atsisakoma naudotis žeme į rinką tiekiamos žemės ūkio produkcijos gamybai ne mažiau kaip 3 metus, ir kai naminiai gyvuliai yra paskerdžiami ar kitaip visiškai ir ne laikinai pašalinami.
Išmokoms gauti nereikalaujama nurodyti jokio alternatyvaus žemės nei kitų išteklių, susijusių su į rinką tiekiamų žemės ūkio produktų gamyba, naudojimo būdo.
Išmokos neturi būti siejamos nei su gamybos pobūdžiu, nei su gamybos kiekiu, nei su šalies vidaus ar tarptautinėmis kainomis, susijusiomis su gamyba, kuri vykdoma naudojant žemę ar kitus ištekliu, likusius gamybai.
11. Struktūrinio reguliavimo pagalba, teikiama per pagalbos investicijomis programas
Teisė gauti tokias išmokas yra nustatoma pagal Vyriausybinėse programose, skirtose finansiškai ar natūroje padėti pertvarkyti gamintojo veiklą atsižvelgiant į objektyvius struktūrinius sunkumus, aiškiai nustatytus kriterijus; teisė gauti išmokas pagal šias programas taip pat gali būti nustatyta aiškiai apibrėžtoje valstybinėje programoje, skirtoje žemės ūkio gamybai naudojamos žemės reprivatizavimui.
Tokių išmokų dydis per bet kuriuos metus negali būti grindžiamas gamybos, vykdomos gamintojo bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, pobūdžiu nei apimtimi (įskaitant ir naminių gyvulių skaičių) nei su tuo siejamas, išskyrus atvejus nustatytus pagal toliau pateiktą e kriterijų.
Tokių išmokų dydis per bet kuriuos metus negali būti grindžiamas šalies vidaus nei tarptautinėmis kainomis, susijusiomis su bet kokia gamyba, vykdoma bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, nei su tomis kainomis siejamas.
Išmokos turi būti mokamos tik tuo laikotarpiu, kai būtina realizuoti investicijas, dėl kurių jos mokamos.
Išmokos neturi įpareigoti jų gavėjų gaminti tam tikrus žemės ūkio produktus, taip pat jiems jokiu būdu negali būti nurodoma, kokius žemės ūkio produktus gaminti, išskyrus reikalavimą, kad jie negamintų tam tikro produkto.
Išmokos negali viršyti dydžio, reikalingo struktūriniams sunkumams kompensuoti.
12. Išmokos pagal aplinkos apsaugos programas
Teisė gauti tokias išmokas yra nustatoma aiškiai apibrėžtoje valstybinėje aplinkos apsaugos ar konservavimo programoje ir priklauso nuo valstybinėje programoje tiksliai nustatytų sąlygų, įskaitant sąlygas, susijusias su gamybos metodais ar gamybai naudojamais ištekliais, įvykdymo.
Išmokos dydis negali viršyti nei papildomų kaštų, nei prarastų pajamų dydžio, kuriuos nulėmė prisiderinimas prie valstybinės programos.
13. Išmokos pagal regioninės pagalbos programas
Teisę gauti tokias išmokas turi tik tie gamintojai, kurie gyvena nepalankių sąlygų regionuose; kiekvienas toks regionas turi būti aiškiai geografiškai apibrėžtas, išskirtas pagal tam tikrus ekonominius ir administracinius kriterijus; jis laikomas nepalankių sąlygų regionu remiantis neutraliais ir objektyviais kriterijais, aiškiai nustatytais įstatymu ar kitu teisės aktu, rodančiais, kad regiono sunkumai kyla ne dėl laikinų aplinkybių.
Tokių išmokų dydis per bet kuriuos metus neturi būti grindžiamas gamybos, vykdomos gamintojo bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, kitam nei gamybos sumažėjimo laikotarpis, pobūdžiu nei apimtimi (įskaitant ir naminių gyvulių skaičių).
Tokių išmokų per bet kuriuos metus dydis neturi būti grindžiamas šalies vidaus nei tarptautinėmis kainomis, susijusiomis su gamyba, vykdoma bet kuriais metais pasibaigus baziniam periodui, nei su jomis siejamas.
Išmokos turi būti mokamos tik atitinkamuose regionuose, kurių gamintojams teikiama pagalba, ir tuose regionuose jos turi būti prieinamos visiems gamintojams.
Kai išmokos siejamos su gamybos veiksniais, jos turi būti mokamos mažėjančiu tarifu, skaičiuojant nuo slenkstinio to veiksnio lygio.
Išmokos neturi viršyti papildomų kaštų arba turi būti apribojamos prarastų pajamų, susijusių su žemės ūkio gamyba tame regione, dydžiu.
3 PRIEDAS
VIDAUS PARAMA: BENDROJO PARAMOS DYDŽIO APSKAIČIAVIMAS
Atsižvelgiant į 6 straipsnio nuostatas bendrasis paramos dydis (BPD) yra apskaičiuojamas produkto pagrindu kiekvienam pagrindiniam žemės ūkio produktui, kuriam teikiama rinkos kainos parama, tiesioginės išmokos ar bet kurios kitos subsidijos, neįtrauktos į atleistųjų nuo mažinimo įsipareigojimų sąrašą („kiti neatleidimo principai“). Parama, skiriama ne produkto pagrindu, yra susumuojama į visą ne produkto pagrindu skiriamą BPD, išreiškiamą piniginiais vienetais.
Į subsidijas, apibrėžtas šio priedo 1 dalyje, įeina abi priemonės: išmokos iš biudžeto ir Vyriausybės ar jos institucijų nesurinkti mokesčiai (valstybės pajamų atsisakymas).
Turi būti įskaičiuojama parama, teikiama tiek valstybiniu, tiek regioniniu lygiu.
Specifiniai žemės ūkio gamintojų mokami mokesčiai ir rinkliavos yra išskaičiuojami iš BPD.
BPD, apskaičiuotas baziniam periodui kaip nurodyta toliau, sudaro bazinį vidaus paramos mažinimo įsipareigojimų įgyvendinimo lygį.
Kiekvienam pagrindiniam žemės ūkio produktui yra nustatomas konkretus BPD, išreiškiamas piniginiais vienetais.
BPD turi būti apskaičiuojamas pardavus pirmąjį atitinkamą pagrindinį žemės ūkio produktą. Priemonės, numatytos žemės ūkio produktų perdirbėjams, yra įtraukiamos tiek, kiek tos priemonės duoda naudos pagrindinių žemės ūkio produktų gamintojams.
Rinkos kainos parama: rinkos kainos parama yra apskaičiuojama pagal skirtumą tarp fiksuotos išorinės referencinės kainos ir taikomos nustatytos kainos, padauginus tą skirtumą iš produkcijos, kuriai gali būti taikoma ta nustatyta kaina, kiekio. Išmokos iš biudžeto, kurios palaiko šį skirtumą, tokios kaip supirkimo ar saugojimo išlaidos, neįskaičiuojamos į BPD.
Fiksuota išorinė referencinė kaina turi būti grindžiama 1986–1988 metų kainomis ir paprastai lygi FOB pagrindinio atitinkamo žemės ūkio produkto vieneto vertės eksportuojančioje šalyje vidurkiui ir CIF pagrindinio atitinkamo žemės ūkio produkto vieneto vertės importuojančioje šalyje vidurkiui baziniu periodui. Fiksuota referencinė kaina, jei būtina, atsižvelgiant į kokybės skirtumus gali būti tikslinama.
Neatleistos (nuo mažinimo įsipareigojimų) tiesioginės išmokos: neatleistos tiesioginės išmokos, kurios priklauso nuo kainų skirtumo, yra apskaičiuojamos arba pagal skirtumą tarp fiksuotos referencinės kainos ir taikomos nustatytos kainos, padauginus tą skirtumą iš produkcijos, kuriai galima taikyti tokias nustatytas kainas, kiekio, arba pagal išmokas iš biudžeto.
Fiksuota referencinė kaina turi būti grindžiama 1986–1988 metų kainomis ir yra faktinė kaina, naudojama nustatant išmokų dydžius.
Neatleistos nuo mažinimo tiesioginės išmokos, kurios yra grindžiamos kitais veiksniais nei kaina, yra apskaičiuojamos pagal išmokas iš biudžeto.
Kitos neatleistos nuo mažinimo priemonės, įskaitant sąnaudų subsidijas ir kitas priemones, tokias kaip rinkodaros išlaidų mažinimo priemonės: tokių priemonių vertė yra apskaičiuojama pagal išmokas iš biudžeto arba, kai biudžetinės išmokos ne visai atspindi tam tikros subsidijos dydį, pagrindas subsidijai apskaičiuoti yra skirtumas tarp subsidijuojamos prekės ar paslaugos kainos ir atitinkamos panašios prekės ar paslaugos rinkos kainos, padauginus tą skirtumą iš prekių ar paslaugų kiekio.
4 PRIEDAS
VIDAUS PARAMA: EKVIVALENTINIO PARAMOS DYDŽIO APSKAIČIAVIMAS
Atsižvelgiant į 6 straipsnio nuostatas, yra apskaičiuojamas visų pagrindinių žemės ūkio produktų, kuriems rinkos kainos parama, apibrėžta 3 priede, yra teikiama, ekvivalentinis paramos dydis, apskaičiuoti šį bet kurio BPD komponentą netikslinga. Tokių produktų vidaus paramos mažinimo įsipareigojimų įgyvendinimo lygį sudaro rinkos kainos paramos komponentas, išreikštas ekvivalentiniu paramos dydžiu pagal šio priedo 2 dalį, taip pat nuo mažinimo neatleistomis tiesioginėmis išmokomis ar kita nuo mažinimo neatleista parama, kurios yra įvertinamos pagal toliau 3 punkte pateiktas nuostatas. Turi būti įskaičiuojama parama, teikiama tiek valstybiniu, tiek regioniniu lygiu.
Visų pagrindinių žemės ūkio produktų ekvivalentinis paramos dydis, pateiktas šio priedo 1 dalyje, yra apskaičiuojamas tam tikro produkto pagrindu pagal pirmąjį pardavimą, gavusį rinkos kainos paramą, ir kai apskaičiuoti BPD rinkos kainos paramos komponentą yra netikslinga. Tokių pagrindinių žemės ūkio produktų ekvivalentinis rinkos kainos paramos dydis yra apskaičiuojamas pagal taikomą nustatytą kainą ir produkcijos, kuriai galima taikyti tą kainą, kiekį, arba, jeigu tai netikslinga, pagal išmokas iš biudžeto, skirtas gamintojo kainai palaikyti.
Kai pagrindiniai žemės ūkio produktai, kuriems taikoma šio priedo 1 dalis, yra nuo mažinimo neatleistų tiesioginių išmokų objektas arba bet kurių kitų subsidijų, skiriamų produkto pagrindu ir neatleistų nuo mažinimo įsipareigojimų, objektas, ekvivalentinio tokių priemonių paramos dydžio apskaičiavimo pagrindas yra tas pats, kaip apskaičiuojant atitinkamus BPD komponentus (nurodytus 3 priedo 10–13 dalyse).
Ekvivalentinis paramos dydis yra apskaičiuojamas pagal subsidijos, teikiamos pagal atitinkamo pagrindinio žemės ūkio produkto pirmojo pardavimo lygį, dydį. Priemonės, teikiamos žemės ūkio produktų perdirbėjams, yra apskaičiuojamos tiek, kiek tokios priemonės duoda naudos pagrindinių žemės ūkio produktų gamintojams. Specifiniai žemės ūkio mokesčiai arba rinkliavos, kuriuos moka gamintojai, atitinkamai sumažina ekvivalentinį paramos dydį.
5 PRIEDAS
SPECIALUSIS REŽIMAS 4 STRAIPSNIO 2 DALIES ATŽVILGIU
A skyrius
4 straipsnio 2 dalies nuostatos, įsigaliojus PPO sutarčiai, netaikomos visiems pirminiams žemės ūkio produktams bei perdirbtiems ir paruoštiems produktams („nurodytiems produktams“), kuriems taikomos toliau nurodytos sąlygos (toliau vadinamos „specialiuoju režimu“):
nurodytų produktų importas sudaro mažiau kaip 3 % vietinio suvartojimo apimties baziniu periodu 1986–1988 metais („baziniu periodu“);
nuo bazinio periodo pradžios nebuvo teikiama jokių eksporto subsidijų nurodytiems produktams;
pirminiams žemės ūkio produktams yra taikomos veiksmingos gamybos apribojimo priemonės;
tokie produktai valstybės narės įsipareigojimų sąrašo, pridėto prie Marakešo protokolo, I dalies I-B skyriuje, yra pažymėti simboliu „ST-5 priedas“, taip nurodant, kad yra taikomas specialusis režimas, atspindintis nekomercinio pobūdžio veiksnius, tokius kaip maisto saugumas ir gamtos apsauga;
minimalaus rinkos atvėrimo galimybės nurodytiems produktams atitinka, kaip nurodyta tos valstybės narės įsipareigojimų sąrašo I dalies I-B skyriuje, 4 % nurodytųjų produktų vietinio suvartojimo baziniu periodu lygio nuo įgyvendinimo laikotarpio pirmųjų metų pradžios, ir po to, likusiu įgyvendinimo laikotarpiu didinami 0,8 % atitinkamo vietinio suvartojimo lygio per bazinį periodą.
Kiekvienų įgyvendinimo laikotarpio metų pradžioje valstybė narė, laikydamasi šio priedo 6 dalies nuostatų, gali nebetaikyti specialiojo režimo nurodytiems produktams. Tokiu atveju aptariamoji valstybė narė išlaiko minimalaus rinkos atvėrimo galimybes, kurios jau galiojo tuo metu, ir didina minimalaus rinkos atvėrimo galimybes po 0,4 % nuo atitinkamo vietinio suvartojimo lygio baziniu periodu kiekvienais likusiais įgyvendinimo metais. Pagal šią formulę apskaičiuotas minimalaus rinkos atvėrimo galimybių lygis paskutiniais įgyvendinimo laikotarpio metais turi būti nurodytas aptariamosios valstybės narės įsipareigojimų sąraše.
Derybos dėl to, ar galima tęsti specialiojo režimo pagal šio priedo 1 dalį taikymą pasibaigus įgyvendinimo laikotarpiui, turi būti užbaigiamos per tą patį įgyvendinimo laikotarpį ir yra derybų dalis, kaip nurodyta šios sutarties 20 straipsnyje, atsižvelgiant į nekomercinio pobūdžio veiksnius.
Jeigu per šio priedo 3 dalyje minėtas derybas sutinkama, kad valstybė narė gali ir toliau taikyti specialųjį režimą, ta valstybė narė suteikia papildomas ir priimtinas nuolaidas, jei tų derybų metu jos buvo nustatytos.
Kai specialusis režimas nebetaikomas įgyvendinimo laikotarpio pabaigoje, aptariamoji valstybė narė įgyvendina šio priedo 6 dalies nuostatas. Tokiu atveju, pasibaigus įgyvendinimo laikotarpiui, minimalaus rinkos atvėrimo nurodytiems produktams galimybės turi būti išlaikomos 8 % lygiu nuo atitinkamo vietinio suvartojimo baziniu periodu aptariamosios valstybės narės įsipareigojimų sąraše.
Pasienio priemonėms, išskyrus įprastinius muito mokesčius, kurios yra taikomos nurodytiems produktams, yra taikomos 4 straipsnio 2 dalies nuostatos, įsigaliosiančios tų metų, kuriais nustojama taikyti specialųjį režimą, pradžioje. Tokie produktai apmokestinami įprastiniais muito mokesčiais, kurie turi būti „įšaldyti“ aptariamosios valstybės narės įsipareigojimų sąraše ir taikomi nuo tų metų, kai nutraukiamas specialusis režimas, pradžios, o vėliau tokiu tarifu, koks būtų taikomas, jeigu įgyvendinimo laikotarpiu būtų pasiektas bent 15 % sumažinimas mažinat lygiomis dalimis kasmet. Tokie muito mokesčiai yra nustatomi remiantis tarifų ekvivalentais, kurie yra apskaičiuojami pagal šio Priedo priedėlio taisykles.
B skyrius
4 straipsnio 2 dalies nuostatos taip pat netaikomos, kai įsigalioja PPO sutartis, tam pirminiam žemės ūkio produktui, kuris yra pirminis tradicinio maisto produktas besivystančioje valstybėje narėje ir kuris atitinka toliau nurodytas papildomas sąlygas prie jau nurodytų 1 dalies a–d punktuose ir taikomas atitinkamiems produktams:
minimalaus rinkos atvėrimo atitinkamiems produktams galimybės, kaip yra nurodyta aptariamosios besivystančios valstybės narės įsipareigojimų sąrašo I dalies I-B skyriuje, atitinka 1 % to produkto vietinio suvartojimo baziniu periodu lygio nuo įgyvendinimo laikotarpio pirmųjų metų pradžios ir tos galimybės yra didinamos kasmet lygiomis dalimis iki 2 % atitinkamo vietinio suvartojimo baziniu periodu įgyvendinimo laikotarpio penktųjų metų pradžioje; nuo įgyvendinimo laikotarpio šeštųjų metų pradžios minimalaus rinkos atvėrimo tokiems produktams galimybės atitinka 2 % vietinio suvartojimo lygio baziniu periodu ir kasmet iki 10-ųjų metų pradžios lygiomis dalimis yra didinamos iki 4 % atitinkamo vietinio suvartojimo baziniu periodu; toliau minimalaus rinkos atvėrimo galimybės, apskaičiuotos pagal šią formulę, 10-iesiems metams turi būti nurodytos tos besivystančios valstybės narės įsipareigojimų sąraše;
šia sutartimi numatytos atitinkamos rinkos atvėrimo galimybės kitiems produktams.
Derybos dėl to, ar specialusis režimas pagal šio priedo 7 dalį gali būti toliau taikomas pasibaigus 10-iesiems metams nuo įgyvendinimo laikotarpio pradžios, turi būti pradedamos ir baigiamos tų pačių 10-ies metų nuo įgyvendinimo laikotarpio pradžios laikotarpiu.
Jeigu per šio priedo 8 dalyje minėtas derybas susitariama, kad valstybė narė gali ir toliau taikyti specialųjį režimą, ta valstybė narė suteikia papildomas ir priimtinas nuolaidas, jei jos buvo nustatytos tų derybų metu.
Jeigu nusprendžiama, kad specialusis režimas pagal šio priedo 7 dalį pasibaigus 10-iesiems metams nuo įgyvendinimo laikotarpio pradžios nebebus taikomas, tiems produktams turi būti taikomi įprastiniai muito mokesčiai, nustatyti tarifų ekvivalentų pagrindu, kurie yra apskaičiuojami pagal šio Priedo priedėlio taisykles ir kurie turi būti „įšaldyti“ aptariamosios valstybės narės įsipareigojimų sąraše. Kitais atžvilgiais yra taikomos šio priedo 6 dalies nuostatos, pritaikytos pagal šią sutartį besivystančioms valstybėms narėms taikomą specialųjį ir direfencinį režimą.
5 priedo priedėlis
Tarifų ekvivalentų apskaičiavimo taisyklės specifiniams tikslams, nurodytiems šio priedo 6 ir 10 dalyse
Tarifų ekvivalentų apskaičiavimas, išreikštas arba ad valorem, arba specifiniais dydžiais, turi būti atliekamas aiškiai ir naudojant faktinį skirtumą tarp vidaus ir užsienio kainų. Turi būti naudojamasi 1986–1988 metų duomenimis. Tarifų ekvivalentai:
pirmiausia turi būti nustatomi HS keturių skaitmenų lygiu;
esant reikalui, yra nustatomi HS šešių ar daugiau skaitmenų lygiu;
turi būti bendrai nustatomi perdirbtiems ir (arba) paruoštiems produktams, padauginus specifinį (-ius) pirminio (-ių) žemės ūkio produkto (-ų) tarifo ekvivalentą (-us) iš pirminio (-ių) žemės ūkio produkto (-ų), esančio (-ių) perdirbtame ir (arba) paruoštame produkte, dalies (-ių) vertės ar natūrinės išraiškos, priklausomai nuo to, kaip yra tinkama, ir reikalui esant atsižvelgiant į visus papildomus elementus, tuo metu teikiamus tos ūkio šakos rinkos apsaugai.
Vadovaujantis bendru principu, išorinė kaina turi būti faktinės CIF prekės vieneto vertės importuojančiai šaliai vidurkis. Ten, kur nėra duomenų apie CIF prekės vieneto vertės vidurkį arba jie neprieinami, išorinė kaina turi būti:
atitinkamas CIF prekės vieneto vertės vidurkis kaimyninėje šalyje arba
apskaičiuota pagal atitinkamo (-ų) pagrindinio (-ių) eksportuotojo (-ų) FOB prekės vieneto vertės vidurkį, patikslinant jį pridėjus apskaičiuotas draudimo, frachto ir kitas atitinkamas išlaidas importuojančioje šalyje.
Išorinės kainos paprastai yra konvertuojamos į vietos valiutą pagal metinį valiutos keitimo kurso vidurkį tuo pačiu periodu kaip ir kainos duomenys.
Vidaus kaina paprastai turi atspindėti didmeninę kainą, vyraujančią vidaus rinkoje, arba, jei tokių duomenų gauti neįmanoma, tai tokią preliminariai apskaičiuotą kainą.
Kur reikia, pradiniai tarifų ekvivalentai, naudojant atitinkamą koeficientą, gali būti tikslinti atsižvelgiant į prekių kokybės ar rūšies skirtumus.
Jeigu pagal šias taisykles apskaičiuotas tarifų ekvivalentas yra negatyvus arba mažesnis negu tuometinis taikomas tarifas, pradinis tarifų ekvivalentas gali būti nustatomas pagal galiojantį „įšaldytą“ lygį arba tam produktui šalies siūlomo lygio pagrindu.
Jeigu patikslintas tarifo ekvivalentas yra tokio lygio, koks būtų jį apskaičiavus pagal pirmiau nurodytas taisykles, aptariamoji valstybė narė, gavusi prašymą, sudaro visas sąlygas konsultuotis siekiant surasti tinkamą sprendimą.
SUTARTIS DĖL SANITARINIŲ IR FITOSANITARINIŲ PRIEMONIŲ TAIKYMO
Valstybės narės,
Patvirtindamos, kad jokiai valstybei narei neturi būti kliūčių imtis priemonių, reikalingų žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybės ar sveikatos apsaugai arba jas įgyvendinti, laikantis reikalavimo, kad šios priemonės nebūtų taikomos tokiu būdu, kuris reikštų savavališką ar nepateisinamą diskriminaciją tarp valstybių narių, kuriose vyrauja tokios pat sąlygos, arba paslėptą apribojimą tarptautinei prekybai;
Siekdamos pagerinti žmonių sveikatą, gyvūnų sveikatą bei fitosanitarinę būklę visose valstybėse narėse;
Pažymėdamos, jog sanitarinės ir fitosanitarinės priemonės dažnai taikomos dvišalių sutarčių ar protokolų pagrindu;
Siekdamos sukurti daugiašalę taisyklių bei elgsenos sistemą, kuria vadovaujantis būtų rengiamos, priimamos bei įgyvendinamos sanitarinės ir fitosanitarinės priemonės, kad iki minimumo būtų sumažintas jų neigiamas poveikis prekybai;
Pripažindamos tarptautinių standartų, gairių ir rekomendacijų svarbą šioje srityje;
Siekdamos toliau tarp valstybių narių naudoti suderintas sanitarines ir fitosanitarines priemones, pagrįstas tarptautiniais standartais, gairėmis bei rekomendacijomis, kurias parengė atitinkamos tarptautinės organizacijos, įskaitant Codex Alimentarius komisiją, Tarptautinį epizootijos biurą bei atitinkamas tarptautines ir regionines organizacijas, veikiančias Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos sistemoje, nereikalaudamos, kad valstybės narės pakeistų savo įprastą žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybės ar sveikatos apsaugos lygį;
Pripažindamos, jog besivystančios valstybės narės gali susidurti su tam tikrais sunkumais dėl importuojančių valstybių narių sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių laikymosi, o dėl to ir rinkos atvėrimo, taip pat dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių savo teritorijoje formulavimo ir taikymo, ir siekdamos paremti besivystančių šalių pastangas šioje srityje;
Todėl siekdamos patobulinti GATT 1994 nuostatų, susijusių su sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių naudojimu, o ypač XX straipsnio b punkto ( 14 ) nuostatų taikymo taisykles,
susitaria:
1 straipsnis
Bendrosios nuostatos
2 straipsnis
Pagrindinės teisės ir pareigos
3 straipsnis
Suderinimas
4 straipsnis
Lygiavertiškumas
5 straipsnis
Rizikos įvertinimas ir atitinkamo sanitarinės ar fitosanitarinės apsaugos lygio nustatymas
6 straipsnis
Pritaikymas regiono sąlygoms, įskaitant teritorijas, kuriose neužregistruota kenkėjų nei ligų, bei teritorijas, kurios mažai užkrėstos kenkėjais ar ligomis
7 straipsnis
Viešumas
Valstybės narės praneša apie savo sanitarinių ar fitosanitarinių priemonių pakeitimus ir suteikia informacijos apie savo sanitarines ar fitosanitarines priemones pagal B priedo nuostatas.
8 straipsnis
Kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo procedūros
Valstybės narės vadovaujasi C priedo nuostatomis įgyvendindamos kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo procedūras, įskaitant nacionalines priedų naudojimo sankcionavimo arba teršalų maiste, gėrimuose ir pašaruose leistinų ribų nustatymo sistemas, ir kitais atžvilgiais užtikrina, kad jų procedūros atitiktų šios Sutarties nuostatas.
9 straipsnis
Techninė pagalba
10 straipsnis
Specialus ir diferencinis režimas
11 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
12 straipsnis
Administravimas
13 straipsnis
Įgyvendinimas
Pagal šią Sutartį valstybės narės yra visiškai atsakingos už visų čia išdėstytų įsipareigojimų vykdymą. Valstybės narės suformuluoja ir įgyvendina tokias priimtinas priemones bei mechanizmus, kurie padeda kitoms, ne centrinės valdžios tarnyboms, įgyvendinti šios Sutarties nuostatas. Valstybės narės imasi tokių priimtinų, joms prieinamų priemonių, kurios užtikrintų, kad nevyriausybinės organizacijos jų teritorijoje, taip pat regioninės organizacijos, kurių narėmis jų veiklos zonoje yra atitinkamos tarnybos, laikytųsi atitinkamų šios Sutarties nuostatų. Be to, valstybės narės nesiima priemonių, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai verstų ar skatintų tokias regionines, nevyriausybines organizacijas ar vietos valdžios tarnybas veikti ne pagal šios Sutarties nuostatus. Valstybės narės užtikrina, kad, įgyvendindamos sanitarines ar fitosanitarines priemones, naudosis nevyriausybinių organizacijų paslaugomis, tik jeigu tos organizacijos laikosi šios Sutarties nuostatų.
14 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Mažiausiai išsivysčiusios valstybės narės gali atidėti šios Sutarties nuostatų dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių, darančių poveikį importui ar importuojamiems produktams, vykdymą penkerių metų laikotarpiui nuo PPO Sutarties įsigaliojimo dienos. Kitos besivystančios valstybės narės gali atidėti šios Sutarties, išskyrus 5 straipsnio 8 dalies ir 7 straipsnio, nuostatų vykdymą dvejiems metams nuo PPO Sutarties įsigaliojimo dienos, atsižvelgdamos į savo turimas sanitarines ar fitosanitarines priemones, darančias poveikį importui ar importuojamiems produktams, kai tokių nuostatų neįmanoma įvykdyti dėl techninių žinių bei patyrimo, techninės infrastruktūros ar išteklių stokos.
A PRIEDAS
Apibrėžimai ( 17 )
Sanitarinė ar fitosanitarinė priemonė – tai priemonė taikoma:
gyvūnų ir augalų gyvybės ar sveikatos apsaugai valstybės narės teritorijoje nuo rizikos, atsirandančios atėjus iš kitur, atsiradus ar paplitus kenkėjams, ligoms, ligos nešėjams ar ligos sukėlėjams;
žmonių ir gyvūnų gyvybės ar sveikatos apsaugai valstybės narės teritorijoje nuo rizikos, atsirandančios dėl maiste, gėrimuose ir pašaruose esančių priedų, teršalų, toksinų ar ligos sukėlėjų;
žmogaus gyvybės ir sveikatos apsaugai valstybės narės teritorijoje nuo rizikos, atsirandančios dėl gyvūnų, augalų ar jų produktų platinamų ligų arba dėl kenkėjų ateinančių iš kitur, atsiradimo ar paplitimo, arba
kitokios žalos prevencijai ar ribojimui valstybės narės teritorijoje nuo kenkėjų ateinančių iš kitur, atsiradimo ar paplitimo.
Sanitarinės ar fitosanitarinės priemonės apima visus atitinkamus įstatymus, nutarimus, kitus teisės aktus, reikalavimus ir procedūras, įskaitant, inter alia, kriterijus, kuriais vertinamas galutinis produktas; perdirbimo bei gamybos būdus; bandymų, patikrinimo, sertifikavimo bei patvirtinimo procedūras; karantino režimą, įskaitant atitinkamus reikalavimus, susijusius su gyvūnų ar augalų transportavimu ar su medžiagomis, reikalingomis, kad jie išgyventų transportuojami; nuostatas apie tinkamus statistikos metodus, atrankos procedūras bei rizikos įvertinimo metodus; pakavimo bei žymėjimo reikalavimus, tiesiogiai susijusius su maisto saugumu.
Suderinimas – bendrų sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių priėmimas, pripažinimas ir taikymas skirtingose valstybėse narėse.
Tarptautiniai standartai, gairės ir rekomendacijos
standartai, gairės ir rekomendacijos maisto saugumui, kuriuos nustatė Codex Alimentarius komisija, susiję su maisto priedais, veterinarijos vaistais bei pesticidų likučiais, teršalais, analizės bei atrankos metodais, higienos praktikos kodeksais ir gairėmis;
standartai, gairės ir rekomendacijos gyvūnų sveikatai ir zoonozei, parengtos vadovaujant Tarptautiniam epizootijos biurui;
tarptautiniai standartai, gairės ir rekomendacijos augalų sveikatai, parengtos vadovaujant Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos sekretoriatui, jam bendradarbiaujant su regioninėmis organizacijomis, kurios veikia Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos sistemoje;
klausimai, kurių nesprendžia aukščiau išvardytos organizacijos, o atitinkamus standartus, gaires ir rekomendacijas jiems skelbia kitos atitinkamos tarptautinės organizacijos, kurių narėmis, kaip yra nurodęs Komitetas, gali būti visos valstybės narės.
Rizikos įvertinimas – kenkėjo ar ligos atėjusių iš kitur, atsiradimo ar išplitimo tikimybės importuojančios valstybės narės teritorijoje pagal sanitarines ar fitosanitarines priemones, kurias būtų galima taikyti, ir galimų biologinių bei ekonominių padarinių įvertinimas; arba galimo neigiamo poveikio žmonių ar gyvūnų sveikatai, atsirandančio dėl priedų, teršalų, toksinų ar ligos sukėlėjų maiste, gėrimuose ir pašaruose, įvertinimas.
Atitinkamas sanitarinės ar fitosanitarinės apsaugos lygis – apsaugos lygis, kurį valstybė narė, nustatydama sanitarinę ar fitosanitarinę priemonę žmonių, gyvūnų ir augalų gyvybės ar sveikatos apsaugai, laiko esant tinkama savo teritorijoje.
PASTABA:
daug valstybių narių šiai sąvokai turi kitą pavadinimą – „priimtinas rizikos laipsnis“.
Teritorija, kurioje neužregistruotas kenkėjas ar liga, – teritorija, t. y., visa šalis, šalies dalis ar kelios šalys ar jų dalis, kur kompetentingos tarnybos nustato nesant konkretaus kenkėjo ar ligos.
PASTABA:
teritorija, kurioje neužregistruotas kenkėjas ar liga, gali supti, būti apsupta ar būti šalia teritorijos – šalies viduje ar geografiniame regione, apimančiame kelias šalis ar jų dalis – kur, kaip yra žinoma, pasitaiko tam tikras kenkėjas ar liga, bet problema išsprendžiama regione taikant tokias kontrolės priemones kaip apsauginės, kontrolinės bei buferinės zonos, kurios sustabdo nagrinėjamojo kenkėjo ar ligos plitimą arba likviduoja kenkėją ar ligą.
Teritorija, mažai užkrėsta kenkėju ar liga, – teritorija, t. y., visa šalis, šalies dalis ar kelios šalys ar jų dalis, kur kompetentingos tarnybos nustato pasitaikant tiek mažai tam tikrų kenkėjų ar ligos, kad tokiam lygiui efektyviai taikomos priežiūros, kontrolės ar išnaikinimo priemonės.
B PRIEDAS
SANITARINIŲ IR FITOSANITARINIŲ REGLAMENTŲ VIEŠUMAS
Reglamentų skelbimas
Valstybės narės užtikrina, kad visi sanitariniai ir fitosanitariniai reglamentai ( 18 ), kurie buvo priimti, yra nedelsiant skelbiami tokiu būdu, kad suinteresuotos valstybės narės galėtų su jais susipažinti.
Išskyrus neatidėliotinus atvejus, valstybės narės skiria pakankamai laiko nuo sanitarinio ar fitosanitarinio reglamento paskelbimo ir jo įsigaliojimo, kad eksportuojančių valstybių narių, o ypač besivystančių valstybių narių, gamintojams jo pakaktų savo gaminiais bei gamybos būdais prisitaikyti prie importuojančios valstybės narės reikalavimų.
Informacijos centras
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad veiktų vienas Informacijos centras, kuris būtų atsakingas už atsakymą į visus pagrįstus suinteresuotų valstybių narių klausimus, taip pat už pateikimą atitinkamų dokumentų dėl:
visų sanitarinių ar fitosanitarinių reglamentų, patvirtintų ar siūlomų jos teritorijoje;
visų kontrolės ir patikrinimo procedūrų, gamybos ir karantino režimo, leistino pesticidų kiekio ir maisto priedų patvirtinimo procedūrų, kurios vykdomos jos teritorijoje;
rizikos įvertinimo procedūrų, reikšmingų veiksnių, taip pat dėl atitinkamo sanitarinės ar fitosanitarinės apsaugos lygio nustatymo;
valstybės narės ar atitinkamos tarnybos jos teritorijoje narystės ir dalyvavimo tarptautinėse bei regioninėse sanitarinėse ir fitosanitarinėse organizacijose bei sistemose, taip pat dvišalėse bei daugiašalėse sutartyse ir susitarimuose šios Sutarties sistemoje, bei dėl tokių sutarčių ir susitarimų tekstų.
Valstybės narės užtikrina, kad, kai suinteresuotosios valstybės narės prašo dokumentų kopijų, jos pateikiamos už kainą (jeigu dokumentai mokami), kuri, be pristatymo išlaidų, turi būti tokia pati ir aptariamosios valstybės narės nacionaliniams subjektams ( 19 ).
Pranešimo tvarka
Kai nėra tarptautinio standarto, gairės nei rekomendacijos arba kai siūlomo sanitarinio ar fitosanitarinio reglamento turinys iš esmės nėra toks pats kaip tarptautinio standarto, gairės ar rekomendacijos turinys, ir jeigu reglamentas gali daryti reikšmingą poveikį kitų valstybių narių prekybai, valstybės narės:
pranešimą paskelbia ankstyvame priemonės rengimo etape taip, kad suinteresuotos valstybės narės galėtų susipažinti su pasiūlymu įvesti tam tikrą reglamentą;
kitoms valstybėms narėms per Sekretoriatą praneša, kokie produktai bus reglamentuojami, ir trumpai nurodo siūlomo reglamento įvedimo tikslą bei būtinybę. Tokie pranešimai išsiuntinėjami ankstyvame reglamento rengimo etape, kad dar būtų galima jį taisyti ir atsižvelgti į komentarus;
kitų valstybių narių prašymu pateikia siūlomo reglamento kopijas ir, kai įmanoma, nurodo dalis, kurios iš esmės nukrypsta nuo tarptautinių standartų, gairių ar rekomendacijų;
nediskriminuodamos kitų valstybių narių skiria pakankamai laiko, kad šios galėtų raštu pateikti komentarus, esant prašymui juos aptaria, ir atsižvelgia į tuos komentarus bei aptarimų rezultatus.
Tačiau, kai iškyla rimtų sveikatos apsaugos problemų arba kyla grėsmė, kad valstybei narei gali jų iškilti, ta valstybė narė gali praleisti tuos šio Priedo 5 dalyje išvardytus etapus, kuriuos mano esant reikalinga praleisti, su sąlyga, kad valstybė narė:
kitoms valstybėms narėms per Sekretoriatą nedelsdama praneša apie tam tikrą reglamentą bei juo reglamentuojamus produktus, trumpai nurodydama reglamento įvedimo tikslą ir būtinybę, įskaitant neatidėliotinos (-ų) problemos (-ų) prigimtį;
gavusi kitų valstybių narių prašymą, joms pateikia reglamento kopijas;
kitoms valstybėms narėms leidžia raštu pateikti komentarus, esant prašymui juos aptaria ir atsižvelgia į tuos komentarus bei aptarimų rezultatus.
Pranešimai Sekretoriatui pateikiami angliškai, prancūziškai arba ispaniškai.
Išsivysčiusios valstybės narės, gavusios kitų valstybių narių prašymą, pateikia dokumentų kopijas arba, jeigu jie didelės apimties, tų dokumentų, apie kuriuos buvo pranešta, santraukas angliškai, prancūziškai ar ispaniškai.
Sekretoriatas tuojau pat išsiunčia pranešimų kopijas visoms valstybėms narėms bei suinteresuotoms tarptautinėms organizacijoms ir atkreipia besivystančių valstybių narių dėmesį į visus pranešimus, kuriuose kalbama apie toms šalims ypač svarbius produktus.
Valstybės-narės paskiria vieną centrinės valdžios organą, kuris būtų atsakingas už nuostatų dėl pranešimo tvarkos pagal šio Priedo 5, 6, 7, 8 dalis įgyvendinimą šalies mastu.
Bendrosios išlygos
Jokios šios Sutarties nuostatos nereikalauja:
kad reglamentų projektų nuostatos ar kopijos būtų pateikiamos arba kad tekstai būtų skelbiami ne valstybės narės kalba, išskyrus šio Priedo 8 dalyje nurodytus atvejus, arba
kad valstybės narės atskleistų slaptą informaciją ir tai trukdytų įgyvendinti sanitarijos ar fitosanitarijos norminius aktus arba pažeistų teisėtus konkrečių įmonių komercinius interesus.
C PRIEDAS
Kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo tvarka ( 20 )
Valstybės narės dėl tvarkos, kuria tikrinamas ir užtikrinamas sanitarinių ar fitosanitarinių priemonių įgyvendinimas, užtikrina, kad:
tokios procedūros vykdomos ir įvykdomos, be reikalo neatidėliojant ir importuojamiems produktams netaikant mažiau palankių sąlygų kaip vietiniams produktams;
skelbiamas kiekvienai procedūrai reikalingas įprastinis vykdymo laikas, arba numatytas vykdymo laikas pranešamas pareiškėjui jam prašant; gavus paraišką kompetentinga tarnyba tuojau pat išnagrinėja, ar pateikti visi dokumentai, ir informuoja pareiškėją tiksliai ir išsamiai, ko trūksta; kompetentinga tarnyba kuo greičiau praneša procedūros rezultatus pareiškėjui tiksliai ir išsamiai taip, kad, jeigu reikia, galima būtų daryti pataisas; net kai pareiškimas yra su trūkumais, kompetentinga tarnyba vykdo, kiek praktiškai įmanoma, procedūrą, jeigu pareiškėjas to prašo; ir, esant tokiam prašymui, pareiškėjas informuojamas apie procedūros etapus, jam paaiškinama bet kokio procedūros vykdymo delsimo priežastis;
reikalaujama pateikti tik tiek informacijos, kiek reikia vykdyti kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo procedūroms, įskaitant priedų naudojimo sankcionavimo arba teršalų maiste, gėrimuose ir pašaruose leistinų ribų nustatymo procedūras;
išlaikomas informacijos, atsirandančios ar teikiamos dėl kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo, apie importuotus produktus slaptumas taip, kad slaptumo išlaikymo būdas būtų ne mažiau palankus nei vietiniams produktams, ir taip, kad būtų apginti teisėti komerciniai interesai;
kontrolė, patikrinimas ir atskirų produkto pavyzdžių patvirtinimas apsiriboja tik tokiais reikalavimais, kurie yra pagrįsti ir būtini;
bet koks mokestis už procedūras su importuojamais produktais turi atitikti mokestį, imamą už procedūras su panašiais vietiniais produktais ar produktais, kurie kilę iš kitos valstybės narės, ir tas mokestis neturėtų būti didesnis už faktišką paslaugos kainą;
tie patys kriterijai turėtų būti taikomi parenkant vietą, kurioje bus vykdomos procedūros, ir atrenkant importuojamų produktų bei vietinių produktų pavyzdžius, kad iki minimumo būtų sumažinti nepatogumai pareiškėjams, importuotojams, eksportuotojams ar jų agentams;
gaminio specifikacijoms pasikeitus, atlikus jo kontrolę ir patikrinimą, pagal taikytinus reglamentus, pakeistajam produktui taikoma procedūra, pagal kurią galima būtų nustatyti, ar galima pakankamai pasitikėti, jog produktas atitinka aptariamus reglamentus;
yra tvarka, pagal kurią bus galima peržiūrėti skundus dėl tokių procedūrų vykdymo ir, jei skundas pasiteisina, daryti pataisas.
Kai importuojanti valstybė narė turi sistemą, pagal kurią tvirtina maisto priedų naudojimą arba nustato leistinas teršalų ribas maiste, gėrimuose ir pašaruose ir kuri draudžia ar riboja atverti savo vidaus rinkas gaminiams, teigdama, jog nėra tokio patvirtinimo, importuojanti valstybė narė svarsto atitinkamo tarptautinio standarto taikymo galimybę kaip rinkos atvėrimo pagrindą tol, kol nenustatomas galutinis variantas.
Kai sanitarinė ar fitosanitarinė priemonė numato kontrolę gamybai, valstybė narė, kurios teritorijoje vyksta gamyba, suteikia reikalingą pagalbą, kad palengvintų kontrolės vykdymą ir kontroliuojančių tarnybų darbą.
Jokios šios Sutarties nuostatos netrukdo valstybėms narėms savo teritorijose vykdyti pagrįstą patikrinimą.
SUTARTIS DĖL TEKSTILĖS IR APRANGOS
VALSTYBĖS NARĖS,
Atsižvelgdamos į Ministrų susitarimą Punta del Estėje, kad derybų dėl tekstilės ir aprangos tikslas yra suformuluoti nuostatas, kurios leistų galutinai integruoti šį sektorių į GATT-ą stiprinant GATT'o taisykles ir metodus taip pat kartu padėtų siekti tolesnio prekybos liberalizavimo tikslo;
Atsižvelgdamos taip pat į Prekybos derybų komiteto sprendimą, priimtą 1989 metų balandžio mėnesį, kai buvo susitarta, kad integravimosi procesas turėtų prasidėti pasibaigus daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundui ir pagal savo pobūdį turėtų būti pažangus;
Atsižvelgdamos toliau į susitarimą, kad mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms narėms turi būti suteikiamas specialus prekybos režimas,
SUSITARIA:
1 straipsnis
2 straipsnis
Aptariamosios valstybės narės turi pateikti išsamius pranešimus apie veiksmus, kurių imamasi pagal šio straipsnio 6 dalį tokia tvarka:
valstybės narės, taikančios apribojimus pagal šio straipsnio 1 dalį, įsipareigoja, nepriklausomai nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos, pranešti apie tai GATT sekretoriatui ne vėliau kaip tą dieną, kuri yra numatyta 1994 metų balandžio 15 dienos Ministrų nutarime; GATT sekretoriatas nedelsdamas išsiuntinėja tokius pranešimus kitiems dalyviams. Šiuos pranešimus bus galima gauti TKK, kai jis bus įkurtas tiems tikslams, kurie nurodyti šio straipsnio 21 dalyje;
valstybės narės, kurios pagal 6 straipsnio 1 dalį išlaikė teisę naudotis 6 straipsnio nuostatomis, praneša apie tai TKK ne vėliau kaip per 60 dienų nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos arba, valstybės narės, aptariamos 1 straipsnio 3 dalyje, ne vėliau kaip po 12 mėnesių nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos. TKK išsiuntinėja šiuos pranešimus kitoms valstybėms narėms ir susipažįsta su jais, kaip numatyta šio straipsnio 21 dalyje.
Visos kitos prekės, t. y. prekės, kurios pagal šio straipsnio 6 dalį nėra integruotos į GATT 1994, turi būti integruotos pagal Suderintos prekių apibūdinimo ir kodavimo sistemos eilutes ir kategorijas trimis etapais tokia tvarka:
pirmąją 37-ojo mėnesio dieną nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos prekės, kurios sudarė ne mažiau kaip 17 % viso valstybės narės prekių, nurodytų priede, 1990 metų importo; valstybės narės turės integruoti kiekvienos iš šių keturių grupių prekes: pluoštai ir verpalai, audiniai, tekstilės produkcija ir apranga;
pirmąją 85-ojo mėnesio dieną nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos prekės, kurios sudarė ne mažiau kaip 18 % viso valstybės narės prekių, nurodytų priede, 1990 metų importo; valstybės narės turės integruoti kiekvienos iš šių keturių grupių prekes: pluoštai ir verpalai, audiniai, tekstilės produkcija ir apranga;
pirmąją 121-ojo mėnesio dieną nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos tekstilės ir aprangos sektorius laikomas integruotu į GATT 1994 ir visi apribojimai pagal šią Sutartį laikomi panaikintais.
Tačiau jeigu Prekybos prekėmis taryba arba Ginčų sprendimų taryba nusprendžia kitaip negu yra nustatyta 8 straipsnio 12 dalyje, kiekvieno likusio apribojimo lygis turi būti didinamas kasmet nurodytais šioje Sutartyje etapais ne mažiau kaip:
25 % antrajame etape (nuo 37-ojo iki 84-ojo mėnesio nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos imtinai), skaičiuojant nuo pirmojo etapo atitinkamų apribojimų augimo tempų;
27 % trečiajame etape (nuo 85-ojo iki 120-ojo mėnesio nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos imtinai), skaičiuojant nuo antrojo etapo atitinkamų apribojimų augimo tempų.
3 straipsnis
Valstybės narės, taikančios apribojimus pagal šio straipsnio 1 dalį, išskyrus tuos apribojimus, kurie yra motyvuoti GATT 1994 nuostatomis:
arba priderina juos prie GATT 1994 nuostatų per vienerius metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos ir praneša TKK; arba
laipsniškai juos mažina ir nutraukia jų taikymą pagal programą, kurią valstybė narė, taikanti apribojimus, turi pateikti TKK ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos; ši programa sudaro sąlygas visiems apribojimams sumažinti ir jų taikymui nutraukti per laikotarpį ne ilgesnį kaip šios Sutarties galiojimo laikotarpis; TKK gali teikti rekomendacijas aptariamajai valstybei narei tokios programos klausimais.
4 straipsnis
5 straipsnis
6 straipsnis
Taikant laikiną specialiąją rinkos apsaugą daugiausia dėmesio, kaip nurodyta toliau, turi būti skiriama eksportuojančių valstybių narių interesams:
mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms narėms turi būti suteiktas žymiai palankesnis prekybos režimas, pageidautina visų jo veiksnių atžvilgiu arba bent jau bendrąja prasme, negu režimas, numatytas kitoms valstybių narių grupėms, minimoms šioje straipsnio dalyje;
valstybėms narėms, kurių bendra tekstilės ir aprangos eksporto apimtis yra nedidelė palyginti su visa eksporto iš kitų valstybių narių apimtimi ir kuri sudaro tik nedidelį procentą tos produkcijos importo į importuojančią valstybę narę, turi būti taikomas kitoks ir palankesnis prekybos režimas nustatant ekonomines sąlygas, numatytas šio straipsnio 8, 13 ir 14 dalyse; pagal 1 straipsnio 2 ir 3 dalis, bus deramai atsižvelgiama į tų tiekėjų prekybos plėtojimo galimybes ir jų poreikį išlaikyti importo komercines apimtis;
dėl vilnos produktų iš vilną gaminančių besivystančių valstybių narių, kurių ekonomika ir prekyba tekstile ir apranga priklauso nuo vilnos sektoriaus, kurių bendras tekstilės ir aprangos eksportas susideda beveik išimtinai iš vilnos produktų ir kurių prekybos tekstile ir apranga apimtis yra santykinai nedidelė importuojančių valstybių narių rinkose, turi būti specialiai atsižvelgiama į tokių valstybių narių eksporto poreikius svarstant kvotų dydžius, augimo tempus ir lankstumą;
palankesnis prekybos režimas turi būti suteiktas valstybės narės tekstilės ir aprangos produkcijos įvežimui atgal, kai ta valstybė narė eksportavo produkciją į kitą valstybę narę perdirbti ir po to įvežti atgal, kaip numatyta importuojančios valstybės narės įstatymų ir taikoma praktikoje, ir kuriam taikoma pakankama kontrolė ir sertifikavimo tvarka, kai ši produkcija yra importuojama iš valstybės narės, kurios didelę dalį viso tekstilės ir aprangos eksporto sudaro tokio tipo prekyba.
Jeigu specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė yra taikoma pagal šį straipsnį prekei, kuriai anksčiau pagal DTS jau buvo taikytas apribojimas 12 mėnesių laikotarpiu iki PPO sutarties įsigaliojimo dienos arba pagal 2 ir 6 straipsnio nuostatas, tada naujojo apribojimo lygis turi būti šio straipsnio 8 dalyje numatytas lygis, nebent naujasis apribojimas įsigalioja per vienerius metus nuo:
pranešimo, kaip yra numatyta 2 straipsnio 15 dalyje, dėl ankstesnio apribojimo panaikinimo dienos; arba
nuo ankstesnio apribojimo, įvesto pagal šio straipsnio arba DTS nuostatas, panaikinimo dienos,
ir tuo atveju lygis negali būti aukštesnis nei i) apribojimo lygis per paskutiniųjų 12 mėnesių laikotarpį, per kurį prekei buvo taikomas apribojimas, arba ii) apribojimo lygis, numatytas šio straipsnio 8 dalyje.
7 straipsnis
Kaip integravimosi proceso dalis ir turint omenyje atitinkamus įsipareigojimus, kuriuos valstybės narės prisiėmė Urugvajaus raundo metu, visos valstybės narės imasi tokių priemonių, kurios gali būti reikalingos, kad būtų laikomasi GATT 1994 taisyklių ir tvarkos tam, kad:
būtų pasiektos geresnės patekimo į tekstilės ir aprangos produkcijos rinkas galimybės tokiomis priemonėmis kaip tarifų sumažinimas ir „įšaldymas“, netarifinių kliūčių sumažinimas arba panaikinimas, muitinių, administracinių ir licencinių formalumų palengvinimas;
būtų užtikrinta, kad bus taikoma sąžiningų ir vienodų prekybos tekstile ir apranga sąlygų politika tokiose srityse kaip dempingo ir antidempingo taisyklės ir procedūros, subsidijos ir kompensacinės priemonės, intelektinės nuosavybės teisių apsauga;
imantis priemonių dėl bendros prekybos politikos, būtų išvengta diskriminacijos tekstilės ir aprangos importo atžvilgiu.
Tokios priemonės neturi pažeisti valstybių narių teisių nei įsipareigojimų pagal GATT 1994.
8 straipsnis
9 straipsnis
Ši Sutartis ir visi toliau išvardyti apribojimai netenka galios pirmąją 121-ojo mėnesio nuo PPO sutarties įsigaliojimo dieną ir tą dieną tekstilės ir aprangos sektorius turi būti visiškai integruotas į GATT 1994. Ši Sutartis nepratęsiama.
PRIEDAS
PREKIŲ, KURIAS APIMA ŠI SUTARTIS, SĄRAŠAS
Šiame priede tekstilės ir aprangos prekės yra išvardytos pagal Suderintos prekių apibūdinimo ir kodavimo sistemos šešiaženklius kodus.
Pagal specialiąsias rinkos protekcines (apsaugos) priemones, numatytas 6 straipsnyje, veiksmų bus imamasi atitinkamų tekstilės ir aprangos prekių atžvilgiu nesivadovaujant HS eilutėmis per se.
Pagal specialiąsias rinkos protekcines (apsaugos) priemones, numatytas 6 straipsnyje, veiksmų nebus imamasi tokių prekių atžvilgiu:
namudinės pramonės rankinėmis staklėmis išaustų audinių ar rankiniu būdu iš tokių audinių pagamintų namudinės pramonės prekių, arba tradicinių liaudies meno tekstilės ir aprangos prekių eksportui iš besivystančių valstybių narių, su sąlyga, kad tokios prekės yra teisingai sertifikuotos pagal aptariamųjų valstybių narių nustatytus susitarimus;
istoriškai susiklosčiusiai prekybai tekstilės produkcija, kuria buvo prekiaujama tarptautiniu mastu ir prekybos požiūriu pakankamai dideliais kiekiais iki 1982 metų, tokiai kaip maišai, maišeliai, kiliminiai atlošai, virvės, kelionmaišiai, paklotės, plaušinės ir kilimai, dažniausiai pagaminti iš tokių medžiagų kaip džiutas, plaušai, sizalis, abaka (arba manila), Amerikos agavų pluoštai (megvėjus, henikenas);
prekėms, pagamintoms iš gryno šilko.
Tokioms prekėms turi būti taikomos GATT 1994 XIX straipsnio nuostatos taip, kaip yra išaiškinta Sutartyje dėl specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių.
Suderintos prekių apibūdinimo ir kodavimo sistemos (HS) nomenklatūros XI skyriuje klasifikuojamos prekės (tekstilės medžiagos ir tekstilės dirbiniai)
HS Nr. |
Prekės aprašymas |
50 skirsnis |
Šilkas |
5004 00 |
Šilko verpalai (išskyrus šilko atliekų verpalus), neskirti mažmeninei prekybai |
5005 00 |
Šilko atliekų verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5006 00 |
Šilko verpalai ir šilko atliekų verpalai, skirti mažmeninei prekybai; šilkverpių fibroinas |
5007 10 |
Šilko pašukų audiniai |
5007 20 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantis šilkas arba šilko atliekos, išskyrus šilko pašukas, sudaro ne mažiau kaip 85 % masės |
5007 90 |
Kiti šilko audiniai |
51 skirsnis |
Vilna, švelniavilnių arba šiurkščiavilnių gyvūnų plaukai, ašutų verpalai ir audiniai |
5105 50 |
Sukaršta vilna |
5105 21 |
Šukuotos vilnos gabalai |
5105 29 |
Vilnos sluoksna ir kita šukuota vilna, išskyrus šukuotos vilnos gabalus |
5105 30 |
Sukaršti arba šukuoti švelniavilnių gyvūnų plaukai |
5106 10 |
Sukarštos vilnos verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5106 20 |
Sukarštos vilnos verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna sudaro mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5107 10 |
Šukuotos vilnos verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5107 20 |
Šukuotos vilnos verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna sudaro mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5108 10 |
Sukaršti švelniavilnių gyvūnų plaukai, neskirti mažmeninei prekybai |
5108 20 |
Šukuoti švelniavilnių gyvūnų plaukai, neskirti mažmeninei prekybai |
5109 10 |
Vilnos arba švelniavilnių gyvūnų plaukų verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5109 90 |
Vilnos arba švelniavilnių gyvūnų plaukų verpalai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5110 00 |
Šiurkščiavilnių gyvūnų plaukai arba ašutų verpalai |
5111 11 |
Sukarštos vilnos arba sukarštų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 300 g |
5111 19 |
Sukarštos vilnos arba sukarštų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 300 g |
5111 20 |
Sukarštos vilnos arba sukarštų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais |
5111 30 |
Sukarštos vilnos arba sukarštų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais |
5111 90 |
Kiti sukarštos vilnos arba sukarštų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės |
5112 11 |
Šukuotos vilnos arba šukuotų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g |
5112 19 |
Šukuotos vilnos arba šukuotų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g |
5112 20 |
Šukuotos vilnos arba šukuotų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės, ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais |
5112 30 |
Šukuotos vilnos arba šukuotų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės, ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais |
5112 90 |
Kiti šukuotos vilnos arba šukuotų švelniavilnių gyvūnų plaukų audiniai, kurių sudėtyje esanti vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukai sudaro mažiau kaip 85 % masės |
5113 00 |
Šiurkščiavilnių gyvūnų plaukų arba ašutų audiniai |
52 skirsnis |
Medvilnė |
5204 11 |
Medvilniniai siuvimo siūlai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5204 19 |
Medvilniniai siuvimo siūlai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5204 20 |
Medvilniniai siuvimo siūlai, skirti mažmeninei prekybai |
5205 11 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 12 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 13 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 14 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 15 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 21 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 22 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 23 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 24 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 25 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 31 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 32 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 33 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 34 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 35 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 41 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 42 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 43 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 44 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5205 45 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 11 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 12 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 13 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 14 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 15 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 21 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 22 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 23 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 24 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet nemažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 25 |
Medvilnės verpalai, vienasiūliai verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 31 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 32 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 33 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 34 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 35 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš nešukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 41 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne mažesnis kaip 714,29 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 42 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 714,29 decitekso, bet ne mažesnis kaip 232,56 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 43 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 232,56 decitekso, bet ne mažesnis kaip 192,31 decitekso, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 44 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 192,31 decitekso, bet ne mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5206 45 |
Kiti medvilnės verpalai, daugiasiūliai arba suktieji verpalai iš šukuotų pluoštų, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 125 deciteksai, neskirti mažmeninei prekybai |
5207 10 |
Medvilnės verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5207 90 |
Medvilnės verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5208 11 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 100 g, nebalinti |
5208 12 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 100 g, bet ne didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5208 13 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5208 19 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5208 21 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 100 g, balinti |
5208 22 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 100 g, bet ne didesnė kaip 200 g, balinti |
5208 23 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, balinti |
5208 29 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, balinti |
5208 31 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 100 g, dažyti |
5208 32 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 100 g, bet ne didesnė kaip 200 g, dažyti |
5208 33 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, dažyti |
5208 39 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, dažyti |
5208 41 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 100 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5208 42 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 100 g, bet ne didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5208 43 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5208 49 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5208 51 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 100 g, marginti |
5208 52 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 100 g, bet ne didesnė kaip 200 g, marginti |
5208 53 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, marginti |
5208 59 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, marginti |
5209 11 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5209 12 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5209 19 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5209 21 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, balinti |
5209 22 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, balinti |
5209 29 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, balinti |
5209 31 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, dažyti |
5209 32 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, dažyti |
5209 39 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, dažyti |
5209 41 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5209 42 |
Medvilniniai džinsiniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g |
5209 43 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, išskyrus džinsinius, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5209 49 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5209 51 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, marginti |
5209 52 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, išskyrus džinsinį, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, marginti |
5209 59 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro ne mažiau kaip 85 % masės ir kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, marginti |
5210 11 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5210 12 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5210 19 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5210 21 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5210 22 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5210 29 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5210 31 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5210 32 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5210 39 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5210 41 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5210 42 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5210 49 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5210 51 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5210 52 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5210 59 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5211 11 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5211 12 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5211 19 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, nebalinti |
5211 21 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5211 22 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5211 29 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, balinti |
5211 31 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5211 32 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5211 39 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, dažyti |
5211 41 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5211 42 |
Medvilniniai džinsiniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais |
5211 43 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, išskyrus džinsinius, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5211 49 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, iš įvairių spalvų verpalų |
5211 51 |
Medvilniniai drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5211 52 |
Medvilniniai saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5211 59 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g ir kurių sudėtyje esanti medvilnė sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyta daugiausia arba vien tik su cheminiais pluoštais, marginti |
5212 11 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5212 12 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, balinti |
5212 13 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, dažyti |
5212 14 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5212 15 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 200 g, marginti |
5212 21 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, nebalinti |
5212 22 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, balinti |
5212 23 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, dažyti |
5212 24 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, iš įvairių spalvų verpalų |
5212 25 |
Kiti pinti medvilniniai audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 200 g, marginti |
53 skirsnis |
Kiti augaliniai tekstilės pluoštai; popieriaus verpalai ir popieriaus verpalų audiniai |
5306 10 |
Lino verpalai, vienasiūliai |
5306 20 |
Lino verpalai, daugiasiūliai arba suktieji |
5307 10 |
Džiuto arba kitų luobinių tekstilės pluoštų verpalai, vienasiūliai |
5307 20 |
Džiuto arba kitų luobinių tekstilės pluoštų verpalai, daugiasiūliai arba suktieji |
5308 20 |
Sėjamosios kanapės verpalai |
5308 90 |
Kitų augalinių tekstilės pluoštų verpalai |
5309 11 |
Lino audiniai, kurių sudėtyje esantis linas sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5309 19 |
Kiti lino audiniai, kurių sudėtyje esantis linas sudaro ne mažiau kaip 85 % masės |
5309 21 |
Lino audiniai, kurių sudėtyje esantis linas sudaro mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5309 29 |
Kiti lino audiniai, kurių sudėtyje esantis linas sudaro mažiau kaip 85 % masės |
5310 10 |
Džiuto arba kitų luobinių tekstilės pluoštų audiniai, nebalinti |
5310 90 |
Kiti džiuto arba kitų luobinių tekstilės pluoštų audiniai |
5311 00 |
Kitų augalinių tekstilės pluoštų audiniai, popieriaus verpalų audiniai |
54 skirsnis |
Cheminiai siūlai (gijos) |
5401 10 |
Siuvimo siūlai iš sintetinių siūlų (gijų) |
5401 20 |
Siuvimo siūlai iš dirbtinių siūlų (gijų) |
5402 10 |
Labai atsparūs tempimui nailono arba kitų poliamidų verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), neskirti mažmeninei prekybai |
5402 20 |
Labai atsparūs poliesterių verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), neskirti mažmeninei prekybai |
5402 31 |
Kiti tekstūruotieji nailono arba kitų poliamidų verpalai, kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne didesnis kaip 50 teksų, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 32 |
Kiti tekstūruotieji nailono arba kitų poliamidų verpalai, kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis didesnis kaip 50 teksų, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 33 |
Kiti tekstūruotieji poliesterių verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 39 |
Kiti tekstūruotieji sintetinių siūlų (gijų) verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 41 |
Kiti vienasiūliai nailono arba kitų poliamidų verpalai, nesuktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 42 |
Kiti vienasiūliai poliesterių verpalai, iš dalies orientuoti, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 43 |
Kiti vienasiūliai poliesterių verpalai, nesuktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 49 |
Kiti vienasiūliai sintetinių siūlų (gijų) verpalai, nesuktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 51 |
Vienasiūliai nailono arba kitų poliamidų verpalai, kurių sukrumas didesnis kaip 50 sūkių/m, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 52 |
Vienasiūliai poliesterių verpalai, kurių sukrumas didesnis kaip 50 sūkių/m, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 59 |
Kiti vienasiūliai sintetinių siūlų (gijų) verpalai, kurių sukrumas didesnis kaip 50 sūkių/m, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 61 |
Kiti nailono arba kitų poliamidų verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 62 |
Kiti poliesterių verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5402 69 |
Kiti sintetinių siūlų (gijų) verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 10 |
Labai atsparūs tempimui viskozinio šilko verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), neskirti mažmeninei prekybai |
5403 20 |
Kiti tekstūruotieji dirbtinių siūlų (gijų) verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 31 |
Kiti vienasiūliai viskozinio šilko verpalai, nesuktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 32 |
Kiti vienasiūliai viskozinio šilko verpalai, kurių sukrumas didesnis kaip 120 sūkių/m, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 33 |
Kiti vienasiūliai celiuliozės acetato verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 39 |
Kiti vienasiūliai dirbtinių siūlų (gijų) verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 41 |
Kiti viskozinio šilko verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 42 |
Kiti celiuliozės acetato verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5403 49 |
Kiti dirbtinių siūlų (gijų) verpalai, daugiasiūliai arba suktieji, neskirti mažmeninei prekybai |
5404 10 |
Sintetiniai monosiūlai, kurių linijinis tankis ne mažesnis kaip 67 deciteksai, o bet kuris skerspjūvio matmuo ne didesnis kaip 1 mm |
5404 90 |
Juostelės ir panašūs dirbiniai iš sintetinių tekstilės medžiagų, kurių matomasis plotis ne didesnis kaip 5 mm |
5405 00 |
Dirbtiniai monosiūlai, kurių linijinis tankis 67 deciteksai, o bet kuris skerspjūvio matmuo ne didesnis kaip 1 mm; juostelės iš dirbtinių tekstilės medžiagų, kurių matomasis plotis ne didesnis kaip 5 mm |
5406 10 |
Sintetinių siūlų (gijų) verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), skirti mažmeninei prekybai |
5406 20 |
Dirbtinių siūlų (gijų) verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), skirti mažmeninei prekybai |
5407 10 |
Audiniai iš labai atsparių tempimui nailono, kitų poliamidų arba poliesterių verpalų |
5407 20 |
Audiniai iš juostelių arba iš panašių sintetinių tekstilės medžiagų |
5407 30 |
Audiniai, nurodyti XI skyriaus 9 pastaboje (lygiagrečių sintetinių tekstilės verpalų sluoksniai) |
5407 41 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5407 42 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, dažyti |
5407 43 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, iš įvairių spalvų verpalų |
5407 44 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, marginti |
5407 51 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys tekstūruotieji poliesterių siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5407 52 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys tekstūruotieji poliesterių siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, dažyti |
5407 53 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys tekstūruotieji poliesterių siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, iš įvairių spalvų verpalų |
5407 54 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys tekstūruotieji poliesterių siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, marginti |
5407 60 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys netekstūruotieji poliesterių siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės |
5407 71 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5407 72 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, dažyti |
5407 73 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, iš įvairių spalvų verpalų |
5407 74 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, marginti |
5407 81 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5407 82 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5407 83 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5407 84 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai siūlai (gijos) sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5407 91 |
Kiti sintetinių siūlų (gijų) audiniai, nebalinti arba balinti |
5407 92 |
Kiti sintetinių siūlų (gijų) audiniai, dažyti |
5407 93 |
Kiti sintetinių siūlų (gijų) audiniai, iš įvairių spalvų verpalų |
5407 94 |
Kiti sintetinių siūlų (gijų) audiniai, marginti |
5408 10 |
Audiniai iš labai atsparių tempimui viskozinio (dirbtinio) šilko verpalų |
5408 21 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai siūlai (gijos), juostelės arba panašūs dirbiniai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5408 22 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai siūlai (gijos), juostelės arba panašūs dirbiniai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, dažyti |
5408 23 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai siūlai (gijos), juostelės arba panašūs dirbiniai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, iš įvairių spalvų verpalų |
5408 24 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai siūlai (gijos), juostelės arba panašūs dirbiniai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, marginti |
5408 31 |
Kiti dirbtinių siūlų (gijų) audiniai, nebalinti arba balinti |
5408 32 |
Kiti dirbtinių siūlų (gijų) audiniai, dažyti |
5408 33 |
Kiti dirbtinių siūlų (gijų) audiniai, iš įvairių spalvų verpalų |
5408 34 |
Kiti dirbtinių siūlų (gijų) audiniai, marginti |
55 skirsnis |
Cheminiai štapelio pluoštai |
5501 10 |
Nailono arba kitų poliamidų siūlų (gijų) gniužulai |
5501 20 |
Poliesterių siūlų (gijų) gniužulai |
5501 30 |
Akrilo arba modifikuotojo akrilo siūlų (gijų) gniužulai |
5501 90 |
Kitų sintetinių siūlų (gijų) gniužulai |
5502 00 |
Dirbtinių siūlų (gijų) gniužulai |
5503 10 |
Nailono arba kitų poliamidų pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5503 20 |
Poliesterių pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neruošti verpimui |
5503 30 |
Akrilo arba modifikuotojo akrilo pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5503 40 |
Polipropileno pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5503 90 |
Kiti sintetiniai štapelio pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5504 10 |
Viskozės pluoštai, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5504 90 |
Dirbtiniai štapelio pluoštai, išskyrus viskozę, nekaršti, nešukuoti ir kitu būdu neparuošti verpimui |
5505 10 |
Sintetinių pluoštų atliekos |
5505 20 |
Dirbtinių pluoštų atliekos |
5506 10 |
Nailono arba kitų poliamidų pluoštai, sukaršti, šukuoti arba kitu būdu paruošti verpimui |
5506 20 |
Poliesterių pluoštai, sukaršti, šukuoti arba kitu būdu paruošti verpimui |
5506 30 |
Akrilo ir modifikuotojo akrilo pluoštai, sukaršti, šukuoti arba kitu būdu paruošti verpimui |
5506 90 |
Kiti sintetiniai štapelio pluoštai, sukaršti, šukuoti arba kitu būdu paruošti verpimui |
5507 00 |
Dirbtiniai štapelio pluoštai, sukaršti, šukuoti arba kitu būdu paruošti verpimui |
5508 10 |
Siuvimo siūlai iš sintetinių štapelio pluoštų |
5508 20 |
Siuvimo siūlai iš dirbtinių štapelio pluoštų |
5509 11 |
Vienasiūliai verpalai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 12 |
Kiti daugiasiūliai arba suktieji verpalai, kurių sudėtyje esantys nailono arba kitų poliamidų pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 21 |
Vienasiūliai verpalai, kurių sudėtyje esantys poliesterių pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 22 |
Kiti daugiasiūliai arba suktieji verpalai, kurių sudėtyje esantys poliesterių pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 31 |
Vienasiūliai verpalai, kurių sudėtyje esantys akrilo arba modifikuotojo akrilo pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 32 |
Kiti daugiasiūliai arba suktieji verpalai, kurių sudėtyje esantys akrilo arba modifikuotojo akrilo pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 41 |
Vienasiūliai verpalai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 42 |
Kiti daugiasiūliai arba suktieji verpalai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 51 |
Kiti verpalai iš poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su dirbtiniais štapelio pluoštais, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 52 |
Kiti verpalai iš poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 53 |
Kiti verpalai iš poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su medvilne, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 59 |
Kiti verpalai iš poliesterių pluoštų, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 61 |
Kiti verpalai iš akrilo pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 62 |
Kiti verpalai iš akrilo pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su medvilne, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 69 |
Kiti verpalai iš akrilo pluoštų, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 91 |
Kiti verpalai iš kitų sintetinių štapelio pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais |
5509 92 |
Kiti verpalai iš kitų sintetinių štapelio pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su medvilne, neskirti mažmeninei prekybai |
5509 99 |
Kiti verpalai iš kitų sintetinių štapelio pluoštų, neskirti mažmeninei prekybai |
5510 11 |
Vienasiūliai verpalai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5510 12 |
Kiti daugiasiūliai arba suktieji verpalai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, neskirti mažmeninei prekybai |
5510 20 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų verpalai, maišyti daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, neskirti mažmeninei prekybai |
5510 30 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų verpalai, maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, neskirti mažmeninei prekybai |
5510 90 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų verpalai, neskirti mažmeninei prekybai |
5511 10 |
Verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5511 20 |
Kiti verpalai, kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės, skirti mažmeninei prekybai |
5511 30 |
Dirbtinių štapelio pluoštų verpalai (išskyrus siuvimo siūlus), skirti mažmeninei prekybai |
5512 11 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys poliesterių pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5512 19 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys poliesterių pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, išskyrus nebalintus arba balintus |
5512 21 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys akrilo pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5512 29 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys akrilo pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, išskyrus nebalintus arba balintus |
5512 91 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys kiti sintetiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5512 99 |
Kiti audiniai, kurių sudėtyje esantys kiti sintetiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, išskyrus nebalintus arba balintus |
5513 11 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5513 12 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5513 13 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5513 19 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5513 21 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5513 22 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5513 23 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5513 29 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5513 31 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5513 32 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5513 33 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5513 39 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5513 41 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5513 42 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5513 43 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5513 49 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė ne didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5514 11 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5514 12 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5514 13 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5514 19 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5514 21 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5514 22 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5514 23 |
Poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5514 29 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5514 31 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5514 32 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5514 33 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5514 39 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5514 41 |
Poliesterių pluoštų drobinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5514 42 |
Poliesterių pluoštų saržinio pynimo audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5514 43 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5514 49 |
Kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, kurių m2 masė didesnė kaip 170 g ir kurių sudėtyje esantys sintetiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir yra maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5515 11 |
Kiti poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su viskozinio šilko pluoštais, audiniai |
5515 12 |
Kiti poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), audiniai |
5515 13 |
Kiti poliesterių pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su vilna, arba su švelniavilnių gyvūnų plaukais, audiniai |
5515 19 |
Kiti poliesterių pluoštų audiniai |
5515 21 |
Kiti akrilo pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), audiniai |
5515 22 |
Kiti akrilo pluoštų, maišytų daugiausia arba vien tik su vilna, arba su švelniavilnių gyvūnų plaukais, audiniai |
5515 29 |
Kiti akrilo arba modifikuotojo akrilo pluoštų audiniai |
5515 91 |
Kiti kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis) |
5515 92 |
Kiti kitų sintetinių štapelio pluoštų audiniai, maišyti daugiausia arba vien tik su vilna, arba su švelniavilnių gyvūnų plaukais |
5515 99 |
Kiti sintetinių štapelio pluoštų audiniai |
5516 11 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, nebalinti arba balinti |
5516 12 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, dažyti |
5516 13 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, iš įvairių spalvų verpalų |
5516 14 |
Audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro ne mažiau kaip 85 % masės, marginti |
5516 21 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), nebalinti arba balinti |
5516 22 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), dažyti |
5516 23 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), iš įvairių spalvų verpalų |
5516 24 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su cheminiais siūlais (gijomis), marginti |
5516 31 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, nebalinti arba balinti |
5516 32 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, dažyti |
5516 33 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, iš įvairių spalvų verpalų |
5516 34 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su vilna arba švelniavilnių gyvūnų plaukais, marginti |
5516 41 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, nebalinti arba balinti |
5516 42 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, dažyti |
5516 43 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, iš įvairių spalvų verpalų |
5516 44 |
Dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, kurių sudėtyje esantys dirbtiniai štapelio pluoštai sudaro mažiau kaip 85 % masės ir maišyti daugiausia arba vien tik su medvilne, marginti |
5516 91 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, nebalinti arba balinti |
5516 92 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, dažyti |
5516 93 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, iš įvairių spalvų verpalų |
5516 94 |
Kiti dirbtinių štapelio pluoštų audiniai, marginti |
56 skirsnis |
Vata, veltinys ir neaustinės medžiagos; specialieji verpalai; virvės, virvelės, lynai bei jų dirbiniai |
5601 10 |
Sanitariniai vatos iš tekstilės medžiagų dirbiniai, t. y. higieniniai paketai ir tamponai |
5601 21 |
Vata iš medvilnės ir kiti vatos dirbiniai, išskyrus sanitarinius dirbinius |
5601 22 |
Vata iš cheminių pluoštų ir jos dirbiniai, išskyrus sanitarinius dirbinius |
5601 29 |
Vata iš kitų tekstilės medžiagų ir jos dirbiniai, išskyrus sanitarinius dirbinius |
5601 30 |
Tekstilės pūkai, dulkės ir gumuliukai |
5602 10 |
Badytinis veltinys ir medžiagos iš tekstilės pluoštų klojinio, sutvirtinto kilpiniu dygsniavimu |
5602 21 |
Veltinys, išskyrus badytinį, iš vilnos arba švelniavilnių gyvūnų plaukų, neįmirkytas, neaptrauktas, nepadengtas ir nelaminuotasis |
5602 29 |
Veltinys, išskyrus badytinį, iš kitų tekstilės medžiagų, neįmirkytas, neaptrauktas, nepadengtas ir nelaminuotasis |
5602 90 |
Kitas veltinys iš tekstilės medžiagų |
5603 00 |
Neaustinės medžiagos, įmirkytos arba neįmirkytos, aptrauktos arba neaptrauktos, padengtos arba nepadengtos, laminuotosios arba nelaminuotosios |
5604 10 |
Guminiai siūlai ir kordas, aptraukti tekstilės medžiagomis |
5604 20 |
Labai atsparūs tempimui poliesterių, nailono, kitų poliamidų arba viskozinio šilko verpalai, aptraukti ir pan. |
5604 90 |
Kiti tekstilės verpalai, juostelės ir panašūs dirbiniai, įmirkyti, aptraukti arba padengti guma arba plastikais |
5605 00 |
Metalizuotieji verpalai, turintys tekstilės verpalų pavidalą, su metaliniais siūlais, juostelėmis arba milteliais |
5606 00 |
Apsuktieji verpalai; pūkiniai verpalai; apvaliai megztieji siūlai |
5607 10 |
Virvės, virvelės, lynai iš džiuto arba iš kitų luobinių tekstilės pluoštų |
5607 21 |
Špagatai, pakavimo virvės iš sizalio arba iš kitų Agave genties augalų tekstilės pluoštų |
5607 29 |
Kitos virvės, virvelės, lynai iš sizalio tekstilės pluoštų |
5607 30 |
Virvės, virvelės, lynai iš abakos arba iš kitų tvirtų (lapinių) pluoštų |
5607 41 |
Špagatai arba pakavimo virvės iš polietileno arba iš polipropileno |
5607 49 |
Kitos virvės, virvelės, lynai iš polietileno arba iš polipropileno |
5607 50 |
Virvės, virvelės, lynai iš kitų sintetinių pluoštų |
5607 90 |
Virvės, virvelės, lynai iš kitų medžiagų |
5608 11 |
Gatavi žvejybos tinklai iš cheminių tekstilės medžiagų |
5608 19 |
Tinklai, rišti iš virvių, virvelių arba lynų ir kiti gatavi tinklai iš cheminių tekstilės medžiagų |
5608 90 |
Kiti tinklai, rišti iš virvių, virvelių arba lynų ir gatavi tinklai iš kitų tekstilės medžiagų |
5609 00 |
Dirbiniai iš verpalų, juostelių, virvių, virvelių, lynų |
57 skirsnis |
Kilimai ir kitos tekstilinės grindų dangos |
5701 10 |
Rištiniai kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
5701 90 |
Rištiniai kilimai iš kitų tekstilės medžiagų |
5702 10 |
„Kelem“, „Schumacks“, „Karamanie“ ir panašūs rankomis austi tekstiliniai kilimėliai |
5702 20 |
Grindų dangos iš kokoso pluošto (plaušų) |
5702 31 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, negatavi |
5702 32 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš cheminių tekstilės medžiagų, negatavi |
5702 39 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš kitų tekstilės medžiagų, negatavi |
5702 41 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, gatavi |
5702 42 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš cheminių tekstilės medžiagų, gatavi |
5702 49 |
Kiti austiniai pūkinės dangos pavidalo kilimai iš kitų tekstilės medžiagų, gatavi |
5702 51 |
Kiti austiniai kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, negatavi |
5702 52 |
Kiti austiniai kilimai iš cheminių tekstilės medžiagų, negatavi |
5702 59 |
Kiti austiniai kilimai iš kitų tekstilės medžiagų, negatavi |
5702 91 |
Kiti austiniai kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, gatavi |
5702 92 |
Kiti austiniai kilimai iš cheminių tekstilės medžiagų, gatavi |
5702 99 |
Kiti austiniai kilimai iš kitų tekstilės medžiagų, gatavi |
5703 10 |
Kuokštuoti kilimai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
5703 20 |
Kuokštuoti kilimai iš nailono ir kitų poliamidų |
5703 30 |
Kuokštuoti kilimai iš kitų cheminių tekstilės medžiagų |
5703 90 |
Kuokštuoti kilimai iš kitų tekstilės medžiagų |
5704 10 |
Tekstilinės grindų dangos lakštai iš veltinio, kurių maksimalus paviršiaus plotas 0,3 m2 |
5704 90 |
Kiti tekstiliniai kilimai iš veltinio |
5705 00 |
Kiti kilimai ir kitos tekstilinės grindų dangos |
58 skirsnis |
Specialieji audiniai; kuokštuoti tekstilės audiniai; nėriniai; gobelenai ir kt. |
5801 10 |
Pūkiniai audiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 21 |
Audiniai iš medvilnės su nepakirptomis ataudų kilpelėmis, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 22 |
Pakirptas velvetas iš medvilnės, išskyrus siauruosius audinius |
5801 23 |
Kiti audiniai iš medvilnės su ataudų kilpelėmis |
5801 24 |
Audiniai iš medvilnės su nepakirptais metmenų pūkeliais, išskyrus pūkuotus rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 25 |
Audiniai iš medvilnės su pakirptais metmenų pūkeliais, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 26 |
Medvilniniai audiniai iš pūkinių verpalų, išskyrus siauruosius audinius |
5801 31 |
Audiniai iš cheminių pluoštų su nepakirptomis ataudų kilpelėmis, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 32 |
Pakirptas velvetas iš cheminių pluoštų, išskyrus siauruosius audinius |
5801 33 |
Kiti audiniai iš cheminių pluoštų su ataudų kilpelėmis |
5801 34 |
Audiniai iš cheminių pluoštų su nepakirptais metmenų pūkeliais, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 35 |
Audiniai iš cheminių pluoštų su pakirptais metmenų pūkeliais, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5801 36 |
Audiniai iš pūkinių verpalų iš cheminių pluoštų, išskyrus siauruosius audinius |
5801 90 |
Pūkiniai audiniai ir audiniai iš pūkinių verpalų iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus pūkinius rankšluosčių ir siauruosius audinius |
5802 11 |
Kilpiniai medvilniniai rankšluosčių audiniai ir panašūs kilpiniai medvilniniai audiniai, išskyrus siauruosius audinius, nebalinti |
5802 19 |
Kilpiniai medvilniniai rankšluosčių audiniai ir panašūs kilpiniai medvilniniai audiniai, išskyrus nebalintus ir siauruosius audinius |
5802 20 |
Kilpiniai rankšluosčių audiniai ir panašūs kilpiniai audiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus siauruosius audinius |
5802 30 |
Kuokštuoti tekstilės audiniai, išskyrus audinius, klasifikuojamus 57.03 pozicijoje |
5803 10 |
Gazas iš medvilnės, išskyrus siauruosius audinius |
5803 90 |
Gazas iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus siauruosius audinius |
5804 10 |
Tiulis ir kitos tinklinės medžiagos, išskyrus austas, megztas arba nertas medžiagas |
5804 21 |
Mechaniniu būdu pagaminti nėriniai iš cheminių pluoštų, nėriniai rietime, turintys juostų arba raštų pavidalą |
5804 29 |
Mechaniniu būdu pagaminti nėriniai iš kitų tekstilės medžiagų, nėriniai rietime, turintys juostų arba raštų pavidalą |
5804 30 |
Rankų darbo nėriniai, nėriniai rietime, turintys juostų arba raštų pavidalą |
5805 00 |
Rankomis austi gobelenai ir siuvinėti gobelenai, gatavi arba negatavi |
5806 10 |
Siaurieji pūkiniai audiniai ir siaurieji audiniai iš pūkinių verpalų |
5806 20 |
Kiti siaurieji audiniai, kurių sudėtyje esantys elastomeriniai pluoštai ir guminiai siūlai sudaro nemažiau kaip 5 % masės |
5806 31 |
Kiti siaurieji medvilniniai audiniai |
5806 32 |
Kiti siaurieji audiniai iš cheminių pluoštų |
5806 39 |
Kiti siaurieji audiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
5806 40 |
Audiniai, kuriuos sudaro tik metmenys be ataudų, surišti adhezyvais |
5807 10 |
Etiketės, emblemos ir panašūs austiniai dirbiniai iš tekstilės medžiagų |
5807 90 |
Kitos etiketės, emblemos ir panašūs neaustiniai dirbiniai iš tekstilės medžiagų |
5808 10 |
Juostelės rietime |
5808 90 |
Raštuoti apsiuvai rietime. Išskyrus megztus ir nertus; kutai, pomponai ir panašūs dirbiniai |
5809 00 |
Kiti audiniai iš metalinių siūlų ir audiniai iš metalizuotųjų verpalų, naudojami kaip aprangos dalys ir kt. |
5810 10 |
Siuvinėjimai rietime be matomo pagrindo, juostelėmis arba atskirais fragmentais |
5810 91 |
Kiti siuvinėjimai rietime iš medvilnės, juostelėmis arba atskirais fragmentais |
5810 92 |
Kiti siuvinėjimai rietime iš cheminių pluoštų, juostelėmis arba atskirais fragmentais |
5810 99 |
Kiti siuvinėjimai rietime iš kitų tekstilės medžiagų, juostelėmis arba atskirais fragmentais |
5811 00 |
Dygsniuoti tekstilės dirbiniai rietime |
59 skirsnis |
Įmirkyti, aptraukti, padengti arba laminuoti tekstilės audiniai ir kt. |
5901 10 |
Tekstilės audiniai, apvilkti klijais arba krakmolingomis medžiagomis, naudojami knygoms įrišti arba turintys panašią paskirtį |
5901 90 |
Techninė audeklinė kalkė; paruoštos tapybai skirtos gruntuotos drobės ir panašūs sustandinti tekstilės audiniai, naudojami skrybėlių pagrindams ir kt. |
5902 10 |
Padangų kordo audinys iš labai atsparių tempimui nailono arba kitų poliamidų |
5902 20 |
Padangų kordo audinys iš labai atsparių tempimui poliesterių |
5902 90 |
Padangų kordo audinys iš labai atsparių tempimui viskozės verpalų |
5903 10 |
Kiti tekstilės audiniai, įmirkyti, aptraukti, padengti arba laminuoti polivinilchloridu |
5903 20 |
Kiti tekstilės audiniai, įmirkyti, aptraukti, padengti arba laminuoti poliuretanu |
5903 90 |
Kiti tekstilės audiniai, įmirkyti, aptraukti, padengti arba laminuoti plastikais |
5904 10 |
Linoleumas, supjaustytas arba nesupjaustytas reikiamų formų gabalais |
5904 91 |
Grindų dangos, išskyrus linoleumą, su badytinio veltinio arba neaustų medžiagų pagrindu |
5904 92 |
Grindų dangos, išskyrus linoleumą, su kitų tekstilės medžiagų pagrindu |
5905 00 |
Tekstilinės sienų dangos |
5906 10 |
Gumuotos tekstilinės lipnios juostos, kurių plotis ne didesnis kaip 20 cm |
5906 91 |
Kiti gumuoti tekstilės audiniai, megzti arba nerti |
5906 99 |
Kiti gumuoti tekstilės audiniai |
5907 00 |
Kitu būdu įmirkyti, aptraukti arba padengti tekstilės audiniai; tapybos būdu dekoruoti brezentai (pvz., naudojami teatro dekoracijoms) |
5908 00 |
Tekstiliniai dagčiai, skirti lempoms, viryklėms arba panašiems dirbiniams; dujų degiklių kaitinimo tinkleliai ir apvaliai megzti dujų degiklių kaitinimo tinklelių audiniai |
5909 00 |
Tekstilinės žarnos ir panašūs tekstiliniai vamzdžiai |
5910 00 |
Pavarų arba konvejerių juostos arba beltingas iš tekstilės medžiagų |
5911 10 |
Tekstilės audiniai, naudojami karštuvų apmušalams ir panašūs audiniai, turintys kitą techninę paskirtį |
5911 20 |
Tekstiliniai sietų audiniai, gatavi arba negatavi |
5911 31 |
Tekstilės audiniai, naudojami popieriaus gamybos arba panašiuose mechaniniuose įrenginiuose, kurių kvadratinio metro masė mažesnė kaip 650 g |
5911 32 |
Tekstilės audiniai, naudojami popieriaus gamybos arba panašiuose mechaniniuose įrenginiuose ir kurių kvadratinio metro masė ne mažesnė kaip 650 g |
5911 40 |
Koštuvų audiniai, naudojami aliejaus presuose arba panašiuose įrenginiuose, įskaitant pagamintus iš žmonių plaukų |
5911 90 |
Kitos techninės paskirties tekstilės medžiagos ir dirbiniai |
60 skirsnis |
Megztinės arba nertinės medžiagos |
6001 10 |
Ilgapūkės megztinės arba nertinės tekstilės medžiagos |
6001 21 |
Kilpinės pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš medvilnės |
6001 22 |
Kilpinės pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš cheminių pluoštų |
6001 29 |
Kilpinės pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš kitų tekstilės medžiagų |
6001 91 |
Kitos pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš medvilnės |
6001 92 |
Kitos pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš cheminių pluoštų |
6001 99 |
Kitos pūkinės megztinės arba nertinės medžiagos iš kitų tekstilės medžiagų |
6002 10 |
Kitos megztinės arba nertinės tekstilės medžiagos, kurių plotis ne didesnis kaip 30 cm ir kurių sudėtyje esantys elastomeriniai verpalai arba guminiai siūlai sudaro ne mažiau kaip 5 % masės |
6002 20 |
Kitos megztinės arba nertinės tekstilės medžiagos, kurių plotis ne didesnis kaip 30 cm |
6002 30 |
Kitos megztinės arba nertinės tekstilės medžiagos, kurių plotis didesnis kaip 30 cm ir kurių sudėtyje esantys elastomeriniai verpalai arba guminiai siūlai sudaro ne mažiau kaip 5 % masės |
6002 41 |
Kitos metmeninio mezgimo medžiagos iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6002 42 |
Kitos metmeninio mezgimo medžiagos iš medvilnės |
6002 43 |
Kitos metmeninio mezgimo medžiagos iš cheminių pluoštų |
6002 49 |
Kitos metmeninio mezgimo medžiagos |
6002 91 |
Kitos megztinės arba nertinės medžiagos iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6002 92 |
Kitos megztinės arba nertinės medžiagos iš medvilnės |
6002 93 |
Kitos megztinės arba nertinės medžiagos iš cheminių pluoštų |
6002 99 |
Kitos megztinės arba nertinės medžiagos |
61 skirsnis |
Megzti arba nerti drabužiai ir jų priedai |
6101 10 |
Megzti vyriški arba berniukų apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6101 20 |
Megzti vyriški arba berniukų apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš medvilnės |
6101 30 |
Megzti vyriški arba berniukų apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų |
6101 90 |
Megzti vyriški arba berniukų apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6102 10 |
Megzti moteriški arba mergaičių apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6102 20 |
Megzti moteriški arba mergaičių apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš medvilnės |
6102 30 |
Megzti moteriški arba mergaičių apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų |
6102 90 |
Megzti moteriški arba mergaičių apsiaustai, striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6103 11 |
Megzti vyriški arba berniukų kostiumai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6103 12 |
Megzti vyriški arba berniukų kostiumai iš sintetinių pluoštų |
6103 19 |
Megzti vyriški arba berniukų kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų |
6103 21 |
Megzti vyriški arba berniukų ansambliai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6103 22 |
Megzti vyriški arba berniukų ansambliai iš medvilnės |
6103 23 |
Megzti vyriški arba berniukų ansambliai iš sintetinių pluoštų |
6103 29 |
Megzti vyriški arba berniukų ansambliai iš kitų tekstilės medžiagų |
6103 31 |
Megzti vyriški arba berniukų švarkai ir trumpi švarkeliai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6103 32 |
Megzti vyriški arba berniukų švarkai ir trumpi švarkeliai iš medvilnės |
6103 33 |
Megzti vyriški arba berniukų švarkai ir trumpi švarkeliai iš sintetinių pluoštų |
6103 39 |
Megzti vyriški arba berniukų švarkai ir trumpi švarkeliai iš kitų tekstilės medžiagų |
6103 41 |
Megztos vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6103 42 |
Megztos vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš medvilnės |
6103 43 |
Megztinės vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš sintetinių pluoštų |
6103 49 |
Megztinės vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 11 |
Megzti moteriški arba mergaičių kostiumai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 12 |
Megzti moteriški arba mergaičių kostiumai iš medvilnės |
6104 13 |
Megzti moteriški arba mergaičių kostiumai iš sintetinių pluoštų |
6104 19 |
Megzti moteriški arba mergaičių kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 21 |
Megzti moteriški arba mergaičių ansambliai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 22 |
Megzti moteriški arba mergaičių ansambliai iš medvilnės |
6104 23 |
Megzti moteriški arba mergaičių ansambliai iš sintetinių pluoštų |
6104 29 |
Megzti moteriški arba mergaičių ansambliai iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 31 |
Megzti moteriški arba mergaičių švarkai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 32 |
Megzti moteriški arba mergaičių švarkai iš medvilnės |
6104 33 |
Megzti moteriški arba mergaičių švarkai iš sintetinių pluoštų |
6104 39 |
Megzti moteriški arba mergaičių švarkai iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 41 |
Megztos moteriškos arba mergaičių suknelės iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 42 |
Megztos moteriškos arba mergaičių suknelės iš medvilnės |
6104 43 |
Megztos moteriškos arba mergaičių suknelės iš sintetinių pluoštų |
6104 44 |
Megztos moteriškos arba mergaičių suknelės iš dirbtinių pluoštų |
6104 49 |
Megztos moteriškos arba mergaičių suknelės iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 51 |
Megzti moteriški arba mergaičių sijonai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 52 |
Megzti moteriški arba mergaičių sijonai iš medvilnės |
6104 53 |
Megzti moteriški arba mergaičių sijonai iš sintetinių pluoštų |
6104 59 |
Megzti moteriški arba mergaičių sijonai iš kitų tekstilės medžiagų |
6104 61 |
Megztos moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6104 62 |
Megztos moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš medvilnės |
6104 63 |
Megztos moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš sintetinių pluoštų |
6104 69 |
Megztos moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš kitų tekstilės medžiagų |
6105 10 |
Megzti vyriški arba berniukų marškiniai iš medvilnės |
6105 20 |
Megzti vyriški arba berniukų marškiniai iš cheminių pluoštų |
6105 90 |
Megzti vyriški arba berniukų marškiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6106 10 |
Megztos moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš medvilnės |
6106 20 |
Megztos moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš cheminių pluoštų |
6106 90 |
Megztos moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6107 11 |
Megztos vyriškos arba berniukų apatinės kelnės ir trumpikės iš medvilnės |
6107 12 |
Megztos vyriškos arba berniukų apatinės kelnės ir trumpikės iš cheminių pluoštų |
6107 19 |
Megztos vyriškos arba berniukų apatinės kelnės ir trumpikės iš kitų tekstilės medžiagų |
6107 21 |
Megzti vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš medvilnės |
6107 22 |
Megzti vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš cheminių pluoštų |
6107 29 |
Megzti vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš kitų tekstilės medžiagų |
6107 91 |
Megzti vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės |
6107 92 |
Megzti vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų |
6107 99 |
Megzti vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6108 11 |
Megzti moteriški arba mergaičių apatinukai ir apatiniai sijonai iš cheminių pluoštų |
6108 19 |
Megzti moteriški arba mergaičių apatinukai ir apatiniai sijonai iš kitų tekstilės medžiagų |
6108 21 |
Megztos moteriškos arba mergaičių apatinės kelnės ir kelnaitės iš medvilnės |
6108 22 |
Megztos moteriškos arba mergaičių apatinės kelnės ir kelnaitės iš cheminių pluoštų |
6108 29 |
Megztos moteriškos arba mergaičių apatinės kelnės ir kelnaitės iš kitų tekstilės medžiagų |
6108 31 |
Megzti moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš medvilnės |
6108 32 |
Megzti moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš cheminių pluoštų |
6108 39 |
Megzti moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš kitų tekstilės medžiagų |
6108 91 |
Megzti moteriški arba mergaičių maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės |
6108 92 |
Megzti moteriški arba mergaičių maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų |
6108 99 |
Megzti moteriški arba mergaičių maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6109 10 |
Megzti trikotažiniai marškinėliai, apatiniai marškiniai (be rankovių) ir kiti apatiniai marškiniai iš medvilnės |
6109 90 |
Megzti trikotažiniai marškinėliai, apatiniai marškiniai (be rankovių) ir kiti apatiniai marškiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6110 10 |
Megzti megztiniai, nertiniai ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6110 20 |
Megzti megztiniai, nertiniai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės |
6110 30 |
Megzti megztiniai, nertiniai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų |
6110 90 |
Megzti megztiniai, nertiniai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6111 10 |
Megzti kūdikių drabužėliai arba drabužėlių priedai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6111 20 |
Megzti kūdikių drabužėliai arba drabužėlių priedai iš medvilnės |
6111 30 |
Megzti kūdikių drabužėliai arba drabužėlių priedai iš sintetinių pluoštų |
6111 90 |
Megzti kūdikių drabužėliai arba drabužėlių priedai iš kitų tekstilės medžiagų |
6112 11 |
Megzti sportiniai kostiumai iš medvilnės |
6112 12 |
Megzti sportiniai kostiumai iš sintetinių pluoštų |
6112 19 |
Megzti sportiniai kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų |
6112 20 |
Megzti slidinėjimo kostiumai iš tekstilės medžiagų |
6112 31 |
Megzti vyriški arba berniukų maudymosi kostiumai (kelnaitės) iš sintetinių pluoštų |
6112 39 |
Megzti vyriški arba berniukų maudymosi kostiumai (kelnaitės) iš kitų tekstilės medžiagų |
6112 41 |
Megzti moteriški arba mergaičių maudymosi kostiumai iš sintetinių pluoštų |
6112 49 |
Megzti moteriški arba mergaičių maudymosi kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų |
6113 00 |
Drabužiai, pasiūti iš megztinių įmirkytų, aptrauktų, padengtų arba laminuotų tekstilės medžiagų |
6114 10 |
Kiti megzti drabužiai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6114 20 |
Kiti megzti drabužiai iš medvilnės |
6114 30 |
Kiti megzti drabužiai iš cheminių pluoštų |
6114 90 |
Kiti megzti drabužiai iš kitų tekstilės medžiagų |
6115 11 |
Megztos pėdkelnės ir triko iš sintetinių pluoštų, kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 67 deciteksai |
6115 12 |
Megztos pėdkelnės ir triko iš sintetinių pluoštų, kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis ne mažesnis kaip 67 deciteksai |
6115 19 |
Megztos pėdkelnės ir triko iš kitų tekstilės medžiagų |
6115 20 |
Megztos moteriškos kojinės, ilgos arba iki kelių, kurių atskiro vienasiūlių verpalų siūlo linijinis tankis mažesnis kaip 67 deciteksai |
6115 91 |
Kitos megztos kojinės iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6115 92 |
Kitos megztos kojinės iš medvilnės |
6115 93 |
Kitos megztos kojinės iš sintetinių pluoštų |
6115 99 |
Kitos megztos kojinės iš kitų tekstilės medžiagų |
6116 10 |
Megztos pirštuotos pirštinės, įmirkytos, aptrauktos arba padengtos plastikais arba guma |
6116 91 |
Kitos megztos pirštuotos pirštinės, kumštinės pirštinės ir puspirštinės, iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6116 92 |
Kitos megztos pirštuotos pirštinės, kumštinės pirštinės ir puspirštinės, iš medvilnės |
6116 93 |
Kitos megztos pirštuotos pirštinės, kumštinės pirštinės ir puspirštinės, iš sintetinių pluoštų |
6116 99 |
Kitos megztos pirštuotos pirštinės, kumštinės pirštinės ir puspirštinės, iš kitų tekstilės medžiagų |
6117 10 |
Megzti šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš tekstilės medžiagų |
6117 20 |
Megztos kaklajuostės, peteliškės ir kaklaraiščiai iš tekstilės medžiagų |
6117 80 |
Kiti megzti drabužių priedai iš tekstilės medžiagų |
6117 90 |
Megztos drabužių ir drabužių priedų dalys iš tekstilės medžiagų |
62 skirsnis |
Drabužiai ir jų priedai, išskyrus megztus ir nertus |
6201 11 |
Vyriški arba berniukų apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6201 12 |
Vyriški arba berniukų apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6201 13 |
Vyriški arba berniukų apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6201 19 |
Vyriški arba berniukų apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6201 91 |
Vyriškos arba berniukų striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6201 92 |
Vyriškos arba berniukų striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6201 93 |
Vyriškos arba berniukų striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6201 99 |
Vyriškos arba berniukų striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6202 11 |
Moteriški arba mergaičių apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6202 12 |
Moteriški arba mergaičių apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6202 13 |
Moteriški arba mergaičių apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6202 19 |
Moteriški arba mergaičių apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6202 91 |
Moteriškos arba mergaičių striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6202 92 |
Moteriškos arba mergaičių striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6202 93 |
Moteriškos arba mergaičių striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6202 99 |
Moteriškos arba mergaičių striukės su gobtuvais ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6203 11 |
Vyriški arba berniukų kostiumai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6203 12 |
Vyriški arba berniukų kostiumai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6203 19 |
Vyriški arba berniukų kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6203 21 |
Vyriški arba berniukų ansambliai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6203 22 |
Vyriški arba berniukų ansambliai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6203 23 |
Vyriški arba berniukų ansambliai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6203 29 |
Vyriški arba berniukų ansambliai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6203 31 |
Vyriški arba berniukų švarkai ir sportiniai švarkai (bleizeriai) iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6203 32 |
Vyriški arba berniukų švarkai ir sportiniai švarkai (bleizeriai) iš medvilnės, išskyrus megztus |
6203 33 |
Vyriški arba berniukų švarkai ir sportiniai švarkai (bleizeriai) iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6203 39 |
Vyriški arba berniukų švarkai ir sportiniai švarkai (bleizeriai) iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6203 41 |
Vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztas |
6203 42 |
Vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš medvilnės, išskyrus megztas |
6203 43 |
Vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztas |
6203 49 |
Vyriškos arba berniukų kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6204 11 |
Moteriški arba mergaičių kostiumai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6204 12 |
Moteriški arba mergaičių kostiumai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6204 13 |
Moteriški arba mergaičių kostiumai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6204 19 |
Moteriški arba mergaičių kostiumai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6204 21 |
Moteriški arba mergaičių ansambliai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6204 22 |
Moteriški arba mergaičių ansambliai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6204 23 |
Moteriški arba mergaičių ansambliai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6204 29 |
Moteriški arba mergaičių ansambliai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6204 31 |
Moteriški arba mergaičių švarkai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6204 32 |
Moteriški arba mergaičių švarkai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6204 33 |
Moteriški arba mergaičių švarkai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6204 39 |
Moteriški arba mergaičių švarkai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6204 41 |
Moteriškos arba mergaičių suknelės iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztas |
6204 42 |
Moteriškos arba mergaičių suknelės iš medvilnės, išskyrus megztas |
6204 43 |
Moteriškos arba mergaičių suknelės iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztas |
6204 44 |
Moteriškos arba mergaičių suknelės iš dirbtinių pluoštų, išskyrus megztas |
6204 49 |
Moteriškos arba mergaičių suknelės iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6204 51 |
Moteriški arba mergaičių sijonai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6204 52 |
Moteriški arba mergaičių sijonai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6204 53 |
Moteriški arba mergaičių sijonai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6204 59 |
Moteriški arba mergaičių sijonai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6204 61 |
Moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztas |
6204 62 |
Moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš medvilnės, išskyrus megztas |
6204 63 |
Moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztas |
6204 69 |
Moteriškos arba mergaičių kelnės ir trumpos kelnės (šortai) iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6205 10 |
Vyriški arba berniukų marškiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6205 20 |
Vyriški arba berniukų marškiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6205 30 |
Vyriški arba berniukų marškiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6205 90 |
Vyriški arba berniukų marškiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6206 10 |
Moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš šilko arba iš šilko atliekų, išskyrus megztas |
6206 20 |
Moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6206 30 |
Moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6206 40 |
Moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6206 90 |
Moteriškos arba mergaičių palaidinukės ir marškiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6207 11 |
Vyriškos arba berniukų apatinės kelnės ir trumpikės iš medvilnės, išskyrus megztas |
6207 19 |
Vyriškos arba berniukų apatinės kelnės ir trumpikės iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6207 21 |
Vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš medvilnės, išskyrus megztus |
6207 22 |
Vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6207 29 |
Vyriški arba berniukų naktiniai marškiniai ir pižamos iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6207 91 |
Vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6207 92 |
Vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6207 99 |
Vyriški arba berniukų maudymosi chalatai, kambariniai chalatai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6208 11 |
Moteriški arba mergaičių apatinukai ir apatiniai sijonai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6208 19 |
Moteriški arba mergaičių apatinukai ir apatiniai sijonai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6208 21 |
Moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš medvilnės, išskyrus megztus |
6208 22 |
Moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6208 29 |
Moteriški arba mergaičių naktiniai marškiniai ir pižamos iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6208 91 |
Moteriškos arba mergaičių kelnaitės, maudymosi chalatai ir panašūs dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6208 92 |
Moteriškos arba mergaičių kelnaitės, maudymosi chalatai ir panašūs dirbiniai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6208 99 |
Moteriškos arba mergaičių kelnaitės, maudymosi chalatai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6209 10 |
Kūdikių drabužėliai ir drabužėlių priedai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6209 20 |
Kūdikių drabužėliai ir drabužėlių priedai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6209 30 |
Kūdikių drabužėliai ir drabužėlių priedai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6209 90 |
Kūdikių drabužėliai ir drabužėlių priedai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6210 10 |
Drabužiai, pasiūti iš tekstilinio veltinio ir neaustinių tekstilės medžiagų |
6210 20 |
Vyriški arba berniukų apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš įmirkytų, aptrauktų, padengtų ir kitų austinių tekstilės medžiagų |
6210 30 |
Moteriški arba mergaičių apsiaustai ir panašūs dirbiniai iš įmirkytų, aptrauktų ir kitų austinių tekstilės medžiagų |
6210 40 |
Kiti vyriški arba berniukų drabužiai, pasiūti iš įmirkytų, aptrauktų, padengtų ir kitų austinių tekstilės medžiagų |
6210 50 |
Kiti moteriški arba mergaičių drabužiai, pasiūti iš įmirkytų, aptrauktų, padengtų ir kitų austinių tekstilės medžiagų |
6211 11 |
Vyriški arba berniukų maudymosi kostiumai iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6211 12 |
Moteriški arba mergaičių maudymosi kostiumai iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6211 20 |
Slidinėjimo kostiumai iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6211 31 |
Kiti vyriški arba berniukų drabužiai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6211 32 |
Kiti vyriški arba berniukų drabužiai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6211 33 |
Kiti vyriški arba berniukų drabužiai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6211 39 |
Kiti vyriški arba berniukų drabužiai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6211 41 |
Kiti moteriški arba mergaičių drabužiai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6211 42 |
Kiti moteriški arba mergaičių drabužiai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6211 43 |
Kiti moteriški arba mergaičių drabužiai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6211 49 |
Kiti moteriški arba mergaičių drabužiai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6212 10 |
Liemenėlės ir jų dalys iš tekstilės medžiagų |
6212 20 |
Juosmenys ir juosmenys su kelnaitėmis bei jų dalys iš tekstilės medžiagų |
6212 30 |
Korsetai ir jų dalys iš tekstilės medžiagų |
6212 90 |
Korsetai, petnešos ir panašūs dirbiniai bei jų dalys iš tekstilės medžiagų |
6213 10 |
Nosinės iš šilko arba iš šilko atliekų, išskyrus megztas |
6213 20 |
Nosinės iš medvilnės, išskyrus megztas |
6213 90 |
Nosinės iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6214 10 |
Šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš šilko arba iš šilko atliekų, išskyrus megztus |
6214 20 |
Šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų, išskyrus megztus |
6214 30 |
Šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6214 40 |
Šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš dirbtinių pluoštų, išskyrus megztus |
6214 90 |
Šalikai, vualiai ir panašūs dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6215 10 |
Kaklajuostės, peteliškės ir kaklaraiščiai iš šilko arba iš šilko atliekų, išskyrus megztus |
6215 20 |
Kaklajuostės, peteliškės ir kaklaraiščiai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6215 90 |
Kaklajuostės, peteliškės ir kaklaraiščiai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6216 00 |
Pirštuotos pirštinės, kumštinės pirštinės ir puspirštinės iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
6217 10 |
Kiti gatavi drabužių priedai iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6217 90 |
Kitos drabužių arba drabužių priedų dalys iš tekstilės medžiagų, išskyrus megztas |
63 skirsnis |
Kiti gatavi tekstilės dirbiniai; tekstilės medžiagų rinkiniai; dėvėti drabužiai ir kt. |
6301 10 |
Elektrinės antklodės iš tekstilės medžiagų |
6301 20 |
Antklodės (išskyrus elektrines antklodes) ir kelioniniai pledai iš vilnos arba iš švelniavilnių gyvūnų plaukų |
6301 30 |
Antklodės (išskyrus elektrines antklodes) ir kelioniniai pledai iš medvilnės |
6301 40 |
Antklodės (išskyrus elektrines antklodes) ir kelioniniai pledai iš sintetinių pluoštų |
6301 90 |
Antklodės (išskyrus elektrines antklodes) ir kelioniniai pledai iš kitų tekstilės medžiagų |
6302 10 |
Patalynė iš tekstilės medžiagų, megzta arba nerta |
6302 21 |
Patalynė iš medvilnės, marginta, išskyrus megztą |
6302 22 |
Patalynė iš cheminių pluoštų, marginta, išskyrus megztą |
6302 29 |
Patalynė iš kitų tekstilės medžiagų, marginta, išskyrus megztą |
6302 31 |
Kita patalynė iš medvilnės |
6302 32 |
Kita patalynė iš cheminių pluoštų |
6302 39 |
Kita patalynė iš kitų tekstilės medžiagų |
6302 40 |
Stalo užtiesalai iš tekstilės medžiagų, megzti arba nerti |
6302 51 |
Stalo užtiesalai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6302 52 |
Stalo užtiesalai iš lino, išskyrus megztus |
6302 53 |
Stalo užtiesalai iš cheminių pluoštų, išskyrus megztus |
6302 59 |
Stalo užtiesalai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6302 60 |
Medvilniniai tualeto baltiniai ir virtuvės baltiniai iš pūkinių rankšluostinių arba iš panašių pūkinių audinių |
6302 91 |
Kiti medvilniniai tualeto baltiniai ir virtuvės baltiniai |
6302 92 |
Lininiai tualeto baltiniai ir virtuvės baltiniai |
6302 93 |
Tualeto baltiniai ir virtuvės baltiniai iš cheminių pluoštų |
6302 99 |
Tualeto baltiniai ir virtuvės baltiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6303 11 |
Megztos užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš medvilnės |
6303 12 |
Megztos užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš sintetinių pluoštų |
6303 19 |
Megztos užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš kitų tekstilės medžiagų |
6303 91 |
Užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš medvilnės, išskyrus megztus |
6303 92 |
Užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus |
6303 99 |
Užuolaidos, portjeros, vidinės užuolaidos ir užuolaidų arba lovų lambrekenai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus |
6304 11 |
Lovatiesės iš kitų tekstilės medžiagų, megztos arba nertos |
6304 19 |
Lovatiesės iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztas arba nertas |
6304 91 |
Kiti baldams ir būstui dekoruoti naudojami dirbiniai iš tekstilės medžiagų, megzti arba nerti |
6304 92 |
Kiti baldams ir būstui dekoruoti naudojami dirbiniai iš medvilnės, išskyrus megztus ir nertus |
6304 93 |
Kiti baldams ir būstui dekoruoti naudojami dirbiniai iš sintetinių pluoštų, išskyrus megztus ir nertus |
6304 99 |
Kiti baldams ir būstui dekoruoti naudojami dirbiniai iš kitų tekstilės medžiagų, išskyrus megztus ir nertus |
6305 10 |
Maišai ir krepšiai prekėms pakuoti iš džiuto arba iš kitų luobinių tekstilės pluoštų |
6305 20 |
Maišai ir krepšiai prekėms pakuoti iš medvilnės |
6305 31 |
Maišai ir krepšiai prekėms pakuoti iš polietileno arba polipropileno juostelių |
6305 39 |
Maišai ir krepšiai prekėms pakuoti iš kitų cheminių tekstilės medžiagų |
6305 90 |
Maišai ir krepšiai prekėms pakuoti iš kitų tekstilės medžiagų |
6306 11 |
Dirbiniai iš brezento, tentai ir markizės iš medvilnės |
6306 12 |
Dirbiniai iš brezento, tentai ir markizės iš sintetinių pluoštų |
6306 19 |
Dirbiniai iš brezento, tentai ir markizės iš kitų tekstilės medžiagų |
6306 21 |
Palapinės iš medvilnės |
6306 22 |
Palapinės iš sintetinių pluoštų |
6306 29 |
Palapinės iš kitų tekstilės medžiagų |
6306 31 |
Burės iš sintetinių pluoštų |
6306 39 |
Burės iš kitų tekstilės medžiagų |
6306 41 |
Pripučiami čiužiniai iš medvilnės |
6306 49 |
Pripučiami čiužiniai iš kitų tekstilės medžiagų |
6306 91 |
Kita kempingų įranga iš medvilnės |
6306 99 |
Kita kempingų įranga iš kitų tekstilės medžiagų |
6307 10 |
Grindų, indų, dulkių šluostės ir panašios valymo šluostės iš tekstilės medžiagų |
6307 20 |
Gelbėjimo liemenės ir juostos iš tekstilės medžiagų |
6307 90 |
Kiti gatavi dirbiniai iš tekstilės medžiagų, įskaitant drabužių iškarpas |
6308 00 |
Audinių ir verpalų rinkiniai, skirti kilimėlių, gobelenų arba panašių tekstilės dirbinių gamybai |
6309 00 |
Dėvėti drabužiai ir kiti dėvėti tekstilės dirbiniai |
Tekstilė ir aprangos gaminiai, klasifikuojami 30–49 ir 64–96 skirsniuose
HS Nr. |
Prekės aprašymas |
||
3005 90 |
Vata, marlė, bandažai ir panašūs dirbiniai |
||
ex 3921 12 |
|
||
ex 3921 13 |
|||
ex 3921 90 |
|||
ex 4202 12 |
|
||
ex 4202 22 |
|||
ex 4202 32 |
|||
ex 4202 92 |
|||
ex 6405 20 |
Avalynė su išoriniais padais ir batviršiais iš vilnonio veltinio |
||
ex 6406 10 |
Avalynės batviršiai, kurių ne mažiau kaip 50 % paviršiaus sudaro tekstilės medžiagos |
||
ex 6406 99 |
Antblauzdžiai iš tekstilės medžiagų |
||
6501 00 |
Skrybėlių formos, skrybėlių korpusai ir gaubtai iš veltinio; plokšti ir cilindriniai skrybėlių ruošiniai iš veltinio |
||
6502 00 |
Skrybėlių ruošiniai, pinti arba pagaminti iš bet kurių medžiagų juostelių sujungimo būdu |
||
6503 00 |
Skrybėlės ir kiti galvos apdangalai iš veltinio |
||
6504 00 |
Skrybėlės ir kiti galvos apdangalai, pinti arba pagaminti iš bet kurių medžiagų juostelių sujungimo būdu |
||
6505 90 |
Skrybėlės ir kiti galvos apdangalai, megzti arba pagaminti iš nėrinių arba iš kitų tekstilės medžiagų |
||
6601 10 |
Sodo skėčiai ir skėčiai nuo saulės |
||
6601 91 |
Kiti skėčiai su teleskopiniu kotu |
||
6601 99 |
Kiti skėčiai |
||
ex 7019 10 |
Verpalai iš stiklo pluoštų |
||
ex 7019 20 |
Audiniai iš stiklo pluoštų |
||
8708 21 |
Autotransporto priemonių saugos diržai |
||
8804 00 |
Parašiutai; jų dalys ir reikmenys |
||
9113 90 |
Laikrodžių dirželiai, juostelės ir apyrankės iš tekstilės medžiagų |
||
ex 9404 90 |
Pagalvės ir pagalvėlės iš medvilnės; vatinės antklodės; dygsniuotos pūkinės antklodės; vatinės antklodės ir panašūs reikmenys iš tekstilės medžiagų |
||
9502 91 |
Drabužėliai lėlėms |
||
ex 9612 10 |
Juostelės iš cheminių pluoštų, išskyrus tas, kurių plotis mažesnis kaip 30 mm ir kurios įdėtos į kasetes ir iš jų neišimamos |
SUTARTIS DĖL TECHNINIŲ PREKYBOS KLIŪČIŲ
Valstybės narės,
atsižvelgdamos į Urugvajaus raundo daugiašales prekybos derybas;
siekdamos ir toliau GATT 1994 tikslų;
pripažindamos svarų indėlį, kurį šiuo tikslu gali įnešti tarptautiniai standartai ir atitikties įvertinimo sistemos, gerindami gamybos efektyvumą ir sudarydami geresnes sąlygas tarptautinei prekybai;
siekdamos tokiu būdu skatinti tokių tarptautinių standartų ir atitikties įvertinimo sistemų plėtotę;
siekdamos, vis dėlto, užtikrinti, kad techniniai reglamentai ir standartai, įskaitant pakavimo, ženklinimo ir etikečių reikalavimus bei techninių reglamentų ir standartų atitikties įvertinimo procedūros nesudarytų nereikalingų kliūčių tarptautinei prekybai;
pripažindamos, kad nė vienai šaliai neturėtų būti trukdoma imtis priemonių, reikalingų jos eksporto kokybei užtikrinti, žmonių, gyvūnų, augalų gyvybės ar sveikatos bei aplinkos apsaugai ar apsisaugojimui nuo apgaulingos veiklos tokiu lygiu, kurį ji laiko tinkamu, jeigu tai tenkina reikalavimą netaikyti tų priemonių taip, kad jos darytų ginčytiną ar nepateisinamą diskriminaciją tarp šalių, kuriose egzistuoja tokios pat sąlygos, arba užslėptą tarptautinės prekybos ribojimą, ir kurios kitais aspektais atitiktų šios Sutarties nuostatas;
pripažindamos, kad nė vienai šaliai neturėtų būti trukdoma imtis priemonių, reikalingų, kad būtų apgintas svarbiausias jos saugumo interesas;
pripažindamos, kad tarptautinė standartizacija gali prisidėti prie technologijų perdavimo iš išsivysčiusių šalių besivystančioms šalims;
pripažindamos, kad besivystančios šalys gali susidurti su ypatingais sunkumais, rengiant ir taikant techninius reglamentus ir standartus bei techninių reglamentų ir standartų atitikties įvertinimo procedūras, ir siekdamos joms šiame darbe padėti,
SUSITARIA:
1 straipsnis
Bendrosios nuostatos
TECHNINIAI REGLAMENTAI IR STANDARTAI
2 straipsnis
Centrinės valdžios tarnybų atliekamas techninių reglamentų rengimas, priėmimas ir taikymas
Taikytina centrinės valdžios tarnyboms:
2.1 Valstybės narės užtikrina, kad techninių reglamentų atžvilgiu prekėms, importuojamoms iš bet kurios valstybės narės teritorijos, būtų taikomas ne mažiau palankus režimas negu tas, kuris taikomas tapačioms arba panašioms nacionalinės kilmės prekėms ir tapačioms arba panašioms prekėms, kilusioms iš bet kurios kitos šalies.
2.2 Valstybės narės užtikrina, kad techniniai reglamentai nebūtų rengiami, priimami, taikomi, sąmoningai ar nesąmoningai kuriant nereikalingas kliūtis tarptautinei prekybai. Dėl to techniniai reglamentai neturi būti ribojantys prekybą daugiau negu būtina pasiekti teisėtą tikslą, turint omenyje iškilsiančią riziką jo nepasiekus. Tokie teisėti tikslai, inter alia, yra šie: nacionalinio saugumo reikalavimai; apsisaugojimas nuo apgaulingos veiklos; žmonių sveikatos ir saugumo, gyvūnų ir augalų gyvybės arba sveikatos ir aplinkos apsauga. Vertinant tokią riziką, svarstytini, inter alia, šie elementai: turima mokslinė ir techninė informacija, atitinkama perdirbamosios pramonės technologija, ar numatomas galutinis gaminių panaudojimas.
2.3 Techniniai reglamentai netaikomi, jeigu jų priėmimą sąlygojusios aplinkybės ir tikslai nebeegzistuoja arba jeigu, pasikeitus aplinkybėms ar tikslams, galimi mažiau prekybą ribojantys sprendimai.
2.4 Kai reikia techninių reglamentų ir kai atitinkami tarptautiniai standartai jau yra arba baigiami rengti, valstybės narės taiko juos arba atitinkamas jų dalis kaip savo techninių reglamentų pagrindą, išskyrus tuos atvejus, kai tarptautiniai standartai ar atitinkamos jų dalys būtų neefektyvi ar netinkama teisėtų tikslų siekimo priemonė, pavyzdžiui, dėl esminių klimatinių ar geografinių veiksnių arba esminių technologijos problemų.
2.5 Valstybė narė, rengianti, priimanti ar taikanti techninį reglamentą, kuris gali žymiai veikti kitų valstybių narių prekybą, kitai valstybei narei prašant, pateikia to techninio reglamento pagrindimą sutinkamai su šio straipsnio 2–4 dalių nuostatomis. Kai techninis reglamentas rengiamas, priimamas ar taikomas, siekiant vieno iš teisėtų tikslų, aiškiai nurodomų šio straipsnio 2 dalyje, ir kai jis atitinka atitinkamus tarptautinius standartus, atmetama galimybė, kad jis gali tapti nereikalinga kliūtimi tarptautinei prekybai.
2.6 Siekdamos kuo plačiau derinti techninius reglamentus, valstybės narės, kiek leidžia jų galimybės, visapusiškai padeda atitinkamoms tarptautinėms standartizacijos organizacijoms rengiant tarptautinius standartus produktams, kuriems jos arba jau priėmė, arba tikisi priimti techninius reglamentus.
2.7 Valstybės narės priima kitų valstybių narių taikomus techninius reglamentus kaip lygiaverčius, net jei šie reglamentai skiriasi nuo jų pačių techninių reglamentų, jeigu jos įsitikina, kad šie reglamentai tapačiai atitinka jų pačių reglamentų tikslus.
2.8 Kur tik galima, valstybės narės techniniuose reglamentuose tiksliai nurodo funkcines charakteristikas, o ne projektus arba aprašomojo pobūdžio charakteristikas.
2.9 Kai nėra tarptautinio standarto arba kai siūlomo techninio reglamento techninis turinys neatitinka atitinkamų tarptautinių standartų techninio turinio ir jeigu techninis reglamentas gali reikšmingai veikti kitų valstybių narių prekybą, valstybės narės:
paskelbia iš anksto pranešimą apie tai, jog jos siūlo įvesti tam tikrą techninį reglamentą, kad suinteresuotosios šalys kitose valstybėse narėse su juo susipažintų;
per Sekretoriatą praneša kitoms valstybėms narėms apie prekes, kurioms būtų taikomas siūlomas techninis reglamentas, taip pat trumpai nurodo jo tikslą ir būtinybę; tokie pranešimai paskelbiami iš anksto, kai dar galima daryti pataisas ir atsižvelgti į komentarus;
gavusios prašymą, kitoms valstybėms narėms pateikia siūlomo techninio reglamento detales ar kopijas ir, jei įmanoma, nurodo vietas, kurios iš esmės nukrypsta nuo atitinkamų tarptautinių standartų;
nediskriminuodamos duoda kitoms valstybėms narėms pakankamai laiko raštu pateikti komentarus; gavusios prašymą, juos aptaria ir atsižvelgia į tuos raštu pateiktus komentarus bei jų aptarimo rezultatus.
2.10 Atsižvelgiant į šio straipsnio 9 dalies nuostatas, kai valstybei narei iškyla neatidėliotinai spręstinų saugumo, sveikatos, aplinkos apsaugos ar nacionalinio saugumo problemų arba kyla jų grėsmė, ta valstybė narė gali praleisti šio straipsnio 9 dalyje išvardytus etapus, kaip mano esant reikalinga, jeigu priėmusi techninį reglamentą valstybė narė:
tuojau pat per Sekretoriatą praneša kitoms valstybėms narėms apie tam tikrą techninį reglamentą ir prekes, kuriems jis taikomas, taip pat trumpai nurodo to techninio reglamento tikslą ir būtinybę, įskaitant ir neatidėliotinai spręstinų problemų pobūdį;
gavusios prašymą, kitoms valstybėms narėms pateikia techninio reglamento kopijas;
nediskriminuodama leidžia kitoms valstybėms narėms raštu pateikti komentarus; joms prašant, juos aptaria ir atsižvelgia į tuos raštu pateiktus komentarus bei jų aptarimo rezultatus.
2.11 Valstybės narės užtikrina, kad visi techniniai reglamentai, kurie buvo priimti, būtų nedelsiant paskelbiami ar kitaip taptų prieinami valstybių narių suinteresuotosioms pusėms su jais susipažinti.
2.12 Išskyrus neatidėliotinus atvejus, nurodytus šio straipsnio 10 dalyje, valstybės narės turi palikti pakankamai laiko nuo techninių reglamentų paskelbimo iki jų įsigaliojimo, kad eksportuojančių valstybių narių, o ypač besivystančių valstybių narių, gamintojams jo pakaktų savo gaminiais ar gamybos būdais prisitaikyti prie importuojančios valstybės narės reikalavimų.
3 straipsnis
Vietos valdžios tarnybų ir nevyriausybinių organizacijų techninių reglamentų rengimas, priėmimas ir taikymas
Taikytina vietos valdžios tarnyboms ir nevyriausybinėms organizacijoms valstybių narių teritorijoje:
3.1 Valstybės narės imasi tokių pagrįstų, joms prieinamų priemonių, kurios užtikrintų, kad šios tarnybos ir organizacijos laikytųsi 2 straipsnio nuostatų, išskyrus pareigą apie tas priemones pranešti, kaip numatyta 2 straipsnio 9 dalies 2 punkte ir 10 dalies 1 punktuose.
3.2 Valstybės narės užtikrina, kad apie vietos valdžios, už kurią viršesnė tik centrinė valdžia, taikomus techninius reglamentus būtų pranešama pagal 2 straipsnio 9 dalies 2 punkto ir 10 dalies 1 punkto nuostatas, pažymėdamos, jog nereikia atskirų pranešimų apie tokius techninius reglamentus, kurių techninis turinys iš esmės yra toks pat kaip ir aptariamos valstybės narės centrinės valdžios tarnybų techninių reglamentų, apie kuriuos jau buvo pranešta anksčiau.
3.3 Valstybės narės gali reikalauti, kad kontaktai su kitomis valstybėmis narėmis, įskaitant pranešimus, informacijos teikimą, komentarus ir aptarimus, nustatytus 2 straipsnio 9 ir 10 dalyse, vyktų per centrinės valdžios institucijas.
3.4 Valstybės narės nesiima priemonių, kurios jų teritorijoje esančias vietos valdžios institucijas bei nevyriausybines organizacijas verstų ar skatintų veikti ne pagal 2 straipsnio nuostatas.
3.5 Valstybės narės pagal šią Sutartį yra visiškai atsakingos už visų 2 straipsnio nuostatų laikymąsi. Valstybės narės rengia ir įgyvendina tokias priimtinas priemones ir mechanizmus, kurie kitoms, ne centrinės valdžios, institucijoms padėtų laikytis 2 straipsnio nuostatų.
4 straipsnis
Standartų rengimas, priėmimas ir taikymas
TECHNINIŲ REGLAMENTŲ IR STANDARTŲ ATITIKTIS
5 straipsnis
Centrinės valdžios institucijų taikomos atitikties įvertinimo procedūros
Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai reikia tikslaus patvirtinimo dėl prekių techninių reglamentų arba standartų atitikties, jų centrinės valdžios institucijos taikytų žemiau išvardijamas nuostatas kitų valstybių narių teritorijų kilmę turinčioms prekėms:
atitikties įvertinimo procedūros rengiamos, priimamos ir taikomos taip, kad tapačių arba panašių prekių, kilusių iš kitų valstybių narių teritorijų, tiekėjams įėjimo į rinką sąlygos būtų ne mažiau palankios kaip tos, kuriomis panašioje situacijoje naudojasi tapačių arba panašių toje šalyje kilusių ar bet kurioje kitoje šalyje kilusių prekių tiekėjai; įėjimas į rinką reiškia tiekėjų teisę į atitikties įvertinimą pagal procedūros vykdymo taisykles, įskaitant galimybę, numatytą pagal šią procedūrą, kad atitikties įvertinimas būtų atliktas vietoje ir būtų suteiktas sistemos ženklas;
atitikties įvertinimo procedūros nėra rengiamos, priimamos ir taikomos sąmoningai ar nesąmoningai kuriant tarptautinei prekybai nereikalingas kliūtis. Tai reiškia, inter alia, kad atitikties įvertinimo procedūros neturi būti griežtesnės ar griežčiau taikomos negu būtina tam, kad importuojanti valstybė narė būtų pakankamai tvirtai įsitikinusi, jog prekės atitinka taikytinus techninius reglamentus ar standartus, turint omenyje riziką, kuri atsirastų dėl neatitikties.
Įgyvendindamos šio straipsnio 1 dalies nuostatas, valstybės narės užtikrina, kad:
atitikties įvertinimo procedūros būtų vykdomos ir baigiamos įvykdyti kuo greičiau ir nemažiau palankiu būdu, prekėms, kilusioms kitų valstybių narių teritorijoje, kaip ir tapačioms arba panašioms vietinėms prekėms;
būtų skelbiamas kiekvienai atitikties įvertinimo procedūrai reikalingas įprastinis vykdymo laikas arba kad numatytas vykdymo laikas būtų pranešamas pareiškėjui jam prašant; gavusi paraišką kompetentinga institucija tuojau pat išnagrinėtų, ar pateikti visi dokumentai, ir tiksliai bei išsamiai informuotų pareiškėją, ko trūksta; kompetentinga institucija kuo greičiau praneštų įvertinimo rezultatus pareiškėjui tiksliai ir išsamiai taip, kad, jeigu reikia, galima būtų daryti pataisas; net kai pareiškimas yra su trūkumais, kompetentinga institucija vykdytų, kiek tai tikslinga, atitikties įvertinimą, jeigu pareiškėjas to prašo; esant pareiškėjo prašymui, jis būtų informuojamas apie procedūros etapus, jam paaiškinant bet kokio procedūros vykdymo delsimo priežastis;
būtų reikalaujama pateikti tik tiek informacijos, kiek reikia įvertinti atitikčiai ir nustatyti mokesčiams už atitikties įvertinimą;
būtų išlaikomas slaptumas informacijos, atsirandančios ar teikiamos dėl atitikties įvertinimo procedūrų vykdymo, apie prekes, kilusias kitų valstybių narių teritorijose, kaip ir apie vietines prekes taip, kad būtų apginti teisėti komerciniai interesai;
mokesčiai už prekių, kilusių kitų valstybių narių teritorijose, atitikties įvertinimą būtų lygiaverčiai mokesčiams, imamiems už tapačių arba panašių nacionalinės kilmės prekių ar prekių, kilusių bet kurioje kitoje šalyje, atitikties įvertinimą, atsižvelgiant į ryšių, transporto ar kitas sąnaudas, atsirandančias dėl skirtumo tarp pareiškėjo ir atitikties įvertinimo institucijos buvimo vietos;
vieta, naudojama atitikties įvertinimo procedūroms, ir pavyzdžių parinkimas nesudarytų nereikalingų nepatogumų pareiškėjams ar jų agentams;
kai pasikeičia prekės specifikacijos, nustačius jos taikytinų techninių reglamentų ar standartų atitiktį, pakeistajai prekei atitikties įvertinimo procedūra apsiribotų tuo, kas būtina, kad būtų įmanoma nustatyti, ar galima pakankamai pasitikėti, kad prekė atitinka aptariamus techninius reglamentus ar standartus;
būtų tvarka, pagal kurią būtų galima peržiūrėti skundus dėl atitikties įvertinimo procedūros vykdymo ir, jei skundas pasiteisina, koreguoti.
Kol nėra tarptautinės standartizavimo institucijos išleistų atitinkamų taisyklių ir rekomendacijų arba techninis siūlomos atitikties įvertinimo procedūros turinys neatitinka tarptautinių standartizavimo institucijų išleistų atitinkamų taisyklių ir rekomendacijų ir jeigu atitikties įvertinimo procedūra gali žymiai veikti kitų valstybių narių prekybą, valstybės narės:
pakankamai anksti paskelbia pranešimą apie tai, jog jos siūlo įvesti tam tikrą atitikties įvertinimo procedūrą, kad suinteresuotosios šalys kitose valstybėse narėse su ja susipažintų;
per Sekretoriatą kitoms valstybėms narėms praneša apie prekes, kurioms bus taikoma siūlomoji atitikties įvertinimo procedūra, taip pat trumpai nurodo jos tikslą ir būtinybę; pranešama pakankamai anksti, kai dar galima daryti pataisas ir atsižvelgti į komentarus;
esant prašymui, kitoms valstybėms narėms pateikia siūlomos procedūros detales ar kopijas ir, kai įmanoma, nurodo vietas, kurios iš esmės nukrypsta nuo atitinkamų taisyklių ar rekomendacijų, kurias išleido tarptautinės standartizavimo institucijos;
nediskriminuodamos duoda kitoms valstybėms narėms pakankamai laiko raštu pateikti komentarus, gavusios prašymą juos aptaria ir atsižvelgia į tuos raštu pateiktus komentarus bei jų aptarimo rezultatus.
Atsižvelgiant į šio straipsnio 6 dalies nuostatas, kai valstybei narei iškyla neatidėliotinai spręstinų saugumo, sveikatos, aplinkos apsaugos ar nacionalinio saugumo problemų arba kyla jų grėsmė, ta valstybė narė gali praleisti šio straipsnio 6 dalyje išvardytus etapus, kaip mano esant reikalinga, su sąlyga, kad, taikydama procedūrą, valstybė narė:
nedelsdama per Sekretoriatą kitoms valstybėms narėms praneš apie tam tikrą procedūrą ir prekes, kurioms ji taikoma, trumpai nurodys tos procedūros tikslą ir būtinybę, įskaitant neatidėliotinų problemų prigimtį;
gavusi prašymą, kitoms valstybėms narėms pateiks procedūros vykdymo taisyklių kopijas;
nediskriminuodama leis kitoms valstybėms narėms raštu pateikti komentarus; esant prašymui, juos aptars ir atsižvelgs į tuos raštu pateiktus komentarus bei jų aptarimo rezultatus.
6 straipsnis
Centrinės valdžios institucijų atitikties įvertinimo pripažinimas
Taikytina centrinės valdžios institucijoms:
6.1 Nepažeisdamos šio straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatų, valstybės narės užtikrina, kad, kai įmanoma, pripažįstami kitose šalyse atliktų atitikties įvertinimo procedūrų rezultatai, net kai tos procedūros skiriasi nuo jų procedūrų, jeigu jas patenkina, kad tos procedūros užtikrina taikytinų techninių reglamentų ir standartų atitikimą lygiavertį jų pačių procedūroms. Pripažįstama, jog tam, kad galima būtų pasiekti abi puses patenkinantį supratimą, gali reikėti konsultacijų, ypač dėl:
pakankamos ir ilgalaikės atitinkamų atitikties įvertinimo institucijų techninės kompetencijos eksportuojančioje valstybėje narėje, kad galima būtų ir toliau pasitikėti jų atitikties įvertinimo rezultatais; šia prasme atsižvelgiama į atitinkamų taisyklių ar rekomendacijų, kurias išleido tarptautinės standartizavimo institucijos, kontroliuojamą laikymąsi, pavyzdžiui, akredituojant, kaip į atitinkamos techninės kompetencijos rodiklį;
atitikties įvertinimo rezultatų, gautų eksportuojančios valstybės narės paskirtoje institucijoje, pripažinimo apribojimo.
6.2 Valstybės narės užtikrina, kad jų atitikties įvertinimo procedūros leistų, kiek tai įmanoma, įgyvendinti šio straipsnio 1 dalies nuostatas.
6.3 Valstybės narės kitų valstybių narių prašymu skatinamos pradėti derybas dėl abipusio viena kitos atitikties įvertinimo procedūrų rezultatų pripažinimo. Valstybės narės gali reikalauti, kad tokios sutartys atitiktų šio straipsnio 1 dalies kriterijus ir patenkintų abi šalis ir kad jose būtų atsižvelgta į jų potencialą skatinti prekybą aptariamomis prekėmis.
6.4 Valstybės narės skatinamos atitikties įvertinimo institucijoms, esančioms kitų valstybių narių teritorijose, leisti dalyvauti jų atitikties įvertinimo procedūrose nemažiau palankiomis sąlygomis negu tos, kurias turi institucijos, esančios jų ar bet kurios kitos šalies teritorijoje.
7 straipsnis
Vietos valdžios institucijų taikomos atitikties įvertinimo procedūros
Taikytina vietos valdžios institucijoms savo teritorijoje:
7.1 Valstybės narės imasi pagrįstų, joms prieinamų priemonių, kad užtikrintų, jog tokios tarnybos laikysis 5 ir 6 straipsnių nuostatų, išskyrus pareigą apie tas priemones pranešti, kaip numatyta 5 straipsnio 6 dalies 2 punkte ir 7 dalies 1 punkte.
7.2 Valstybės narės užtikrina, kad apie vietos valdžios, už kurią valstybėse narėse viršesnė tik centrinė valdžia, taikoma atitikties įvertinimo procedūra būtų pranešama pagal 5 straipsnio 6 dalies 2 punkto ir 7 dalies 1 punkto nuostatas, pažymint, jog nereikia atskirų pranešimų toms atitikties įvertinimo procedūroms, kurių techninis turinys iš esmės yra toks pat kaip aptariamosios valstybės narės centrinės valdžios institucijų techninių reglamentų apie kuriuos jau buvo pranešta anksčiau.
7.3 Valstybės narės gali reikalauti, kad kontaktai su kitomis valstybėmis narėmis, įskaitant pranešimus, informacijos teikimą, komentarus ir aptarimus, nustatytus 5 straipsnio 6 ir 7 dalyse, vyktų per centrinės valdžios institucijas.
7.4 Valstybės narės nesiima priemonių, kurios jų teritorijoje esančias vietos valdžios institucijas verstų ar skatintų veikti ne pagal 5 ir 6 straipsnių nuostatas.
7.5 Valstybės narės pagal šią Sutartį yra visiškai atsakingos už visų 5 ir 6 straipsnių nuostatų laikymąsi. Valstybės narės rengia ir įgyvendina tokias priimtinas priemones ir mechanizmus, kurie kitoms, ne centrinės valdžios, institucijoms padėtų laikytis 5 ir 6 straipsnių nuostatų.
8 straipsnis
Nevyriausybinių organizacijų taikomos atitikties įvertinimo procedūros
9 straipsnis
Tarptautinės ir regioninės sistemos
INFORMACIJA IR PAGALBA
10 straipsnis
Informacija apie techninius reglamentus, standartus ir atitikties įvertinimo procedūras
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad veiktų informacijos centras, kuris galėtų atsakyti į visus pagrįstus kitų valstybių narių ir suinteresuotųjų šalių užklausimus, taip pat galėtų pateikti atitinkamus dokumentus dėl:
visų techninių reglamentų, kuriuos savo teritorijoje priėmė ar pasiūlė centrinės arba vietos valdžios institucijos, nevyriausybinės organizacijos, kurioms teisiškai suteikta galia reikalauti techninio reglamento laikymosi, arba regioninės standartizavimo institucijos, kurių narėmis ar dalyvėmis jos yra;
visų standartų, kuriuos savo teritorijoje priėmė ar pasiūlė centrinės arba vietos valdžios institucijos arba regioninės standartizavimo institucijos, kurių narėmis ar dalyvėmis yra tos aukščiau išvardytos institucijos;
visų atitikties įvertinimo procedūrų ar pasiūlytų atitikties įvertinimo procedūrų, kurias savo teritorijose taiko centrinės arba vietos valdžios institucijos arba nevyriausybinės organizacijos, kurioms teisiškai suteikta galia reikalauti, kad būtų laikomasi techninio reglamento, arba regioninės institucijos, kurių narėmis ar dalyvėmis jos yra;
valstybės narės ar atitinkamos centrinės arba vietos valdžios institucijos jos teritorijoje narystės ar dalyvavimo tarptautinėse ir regioninėse standartizavimo institucijose ir atitikties įvertinimo sistemose, taip pat dvišaliuose bei daugiašaliuose susitarimuose pagal šios Sutarties taikymo sritį; informacijos centras taip pat turi sugebėti pateikti pakankamai informacijos apie tokių sistemų ir susitarimų nuostatas;
pranešimų sutinkamai su šia Sutartimi skelbimo vietos arba informacijos teikimo apie tai, kur galima gauti tokios informacijos;
informacijos centrų, minimų šios straipsnio dalies 3 punkte, buvimo vietos.
Kiekviena valstybė narė imasi pagrįstų, jai prieinamų priemonių, kad patikimai veiktų vienas ar daugiau informacijos centrų, kurie galėtų atsakyti į visus pagrįstus kitų valstybių narių ir suinteresuotųjų šalių kitose valstybėse narėse užklausimus, taip pat galėtų pateikti atitinkamus dokumentus ar informacijos apie tai, kur juos galima gauti, dėl:
visų standartų, kuriuos savo teritorijoje priėmė ar pasiūlė nevyriausybinės standartizavimo institucijos ar regioninės standartizavimo institucijos, kurių narėmis ar dalyvėmis jos yra;
visų atitikties įvertinimo procedūrų ar pasiūlytų atitikties įvertinimo procedūrų, kurias savo teritorijoje taiko nevyriausybinės organizacijos ar regioninės institucijos, kurių narėmis ar dalyvėmis jos yra;
atitinkamų nevyriausybinių organizacijų jos teritorijoje narystės ir dalyvavimo tarptautinėse ir regioninėse standartizavimo institucijose ar atitikties įvertinimo sistemose, taip pat dvišaliuose ir daugiašaliuose susitarimuose pagal šios Sutarties taikymo sritį; informacijos centrai taip pat turi sugebėti suteikti pakankamai informacijos apie tokių sistemų ir susitarimų nuostatas.
Jokios šios Sutarties nuostatos nereikalauja:
skelbti tekstus ne valstybės narės kalba;
pateikti projektų detales ar kopijas ne valstybės narės kalba, išskyrus atvejus, numatytus šio straipsnio 5 dalyje;
iš valstybių narių pateikti kokią nors informaciją, kurios atskleidimas, jų nuomone, prieštarautų esminiams jų saugumo interesams.
11 straipsnis
Techninė pagalba kitoms valstybėms narėms
Valstybės narės, kai jų prašo, imasi pagrįstų, joms prieinamų priemonių, kad jų teritorijoje esančios reguliavimo institucijos patartų kitoms valstybėms narėms, ypač besivystančioms šalims narėms, ir teikia joms techninę pagalbą abipusiai sutartais terminais ir sąlygomis dėl:
reguliavimo institucijų ar techninių reglamentų atitikties įvertinimo institucijų įkūrimo;
metodų, kuriais galima būtų geriausiai užtikrinti besivystančių valstybių narių techninių reglamentų atitikimą.
12 straipsnis
Specialusis ir diferencinis režimas besivystančioms valstybėms narėms
INSTITUCIJOS, KONSULTACIJOS IR GINČŲ SPRENDIMAS
13 straipsnis
Techninių prekybos kliūčių komitetas
14 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
15 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Išlygos
Peržiūra
Priedai
1 PRIEDAS
TERMINAI IR JŲ APIBRĖŽIMAI ŠIOJE SUTARTYJE
Terminai, pateikti šeštajame ISO/IEC 2-jo vadovo leidinyje „1991, Standartizacija ir su ja susijusi veikla. Bendrieji terminai ir jų apibrėžimai“ (ISO/IEC Guide 2: 1991, General Terms and Their Definitions Concerning Standartization and Related Activities), šioje Sutartyje turi tą pačią reikšmę kaip pateikta to leidinio apibrėžimuose, turint omenyje tai, kad paslaugos šia Sutartimi nereglamentuojamos.Šioje Sutartyje taikomi šie apibrėžimai:
1. Techninis reglamentas
Dokumentas, kuriame pateikiamos prekės charakteristikos ar su jomis susiję procesai bei gamybos būdai, įskaitant taikytinas administracines nuostatas, kurio laikymasis yra privalomas. Jis taip pat gali apimti ar liesti išimtinai tik terminologijos, simbolių, įpakavimo, ženklinimo ar etikečių reikalavimus, kai jie taikomi prekei, procesui ar gamybos būdui apibrėžti.
Aiškinamoji pastaba
Atskiro savarankiško apibrėžimo ISO/IEC 2 vadove nėra, jis remiasi vadinamąja „struktūrinio elemento“ sistema.
2. Standartas
Dokumentas, patvirtintas atsakingos institucijos, kuriame bendram ir pakartotiniam taikymui pateiktos taisyklės, nurodymai ar charakteristikos prekėms arba su jomis susijusiems procesams bei gamybos būdams, kurio laikymasis nėra privalomas. Jis taip pat gali apimti ar liesti išimtinai tik terminologijos, simbolių, įpakavimo, ženklinimo ar etikečių reikalavimus, kai jie taikomi prekei, procesui ar gamybos būdui apibrėžti.
Aiškinamoji pastaba
Terminai, kaip apibrėžta ISO/IEC 2 vadove, taikomi prekėms, procesams ir paslaugoms. Šioje Sutartyje nagrinėjami techniniai reglamentai, standartai ir atitikties įvertinimo procedūros, susiję tik su prekėmis, procesais ir gamybos būdais. Standartai, kaip apibrėžiama ISO/IEC 2 vadove, gali būti privalomi arba pasirenkami. Šioje Sutartyje standartai yra apibrėžiami kaip pasirenkami, o techniniai reglamentai kaip privalomi dokumentai. Tarptautinių standartizacijos organizacijų parengti standartai priimami konsensuso pagrindu. Šioje Sutartyje taip pat numatyti ir dokumentai, kurie priimami ne konsensuso pagrindu.
3. Atitikties įvertinimo procedūros
Procedūra, taikoma tiesiogiai ar netiesiogiai, kuria nustatoma, kad atitinkami techniniuose reglamentuose ar standartuose išdėstyti reikalavimai yra įvykdyti.
Aiškinamoji pastaba
Į atitikties įvertinimo procedūras įeina, inter alia, atrankos, bandymų ir patikrinimo procedūros; atitikties vertinimas, patikrinimas ir užtikrinimas; registravimas, akreditavimas ir patvirtinimas, taip pat jų deriniai.
4. Tarptautinė institucija arba sistema
Institucija arba sistema, kurios narėmis gali tapti tik visų valstybių narių atitinkamos institucijos.
5. Regioninė institucija arba sistema
Institucija arba sistema, kurios narėmis gali tapti tik keleto valstybių narių atitinkamos institucijos.
6. Centrinės valdžios institucija
Vyriausybė, jos ministerijos ir departamentai ar bet kokia kita institucija, kurią kontroliuoja Vyriausybė aptariamosios veiklos atžvilgiu.
Aiškinamoji pastaba
Europos Bendrijoms taikytinos nuostatos, reglamentuojančios centrinės valdžios institucijų veiklą. Tačiau Europos Bendrijose gali būti kuriamos regioninės institucijos arba atitikties įvertinimo sistemos; tokiais atvejais jos laikosi šios Sutarties nuostatų, reglamentuojančių regionines institucijas arba atitikties įvertinimo sistemas.
7. Vietos valdžios institucija
Necentrinė valdžia (pvz.: valstijų, provincijų, žemių, kantonų, savivaldybių ir kt.), jos ministerijos, departamentai ar kokia kita institucija, kurios veiklą kontroliuoja tokia valdžia aptariamosios veiklos atžvilgiu.
8. Nevyriausybinė organizacija
Tai necentrinės ir ne vietos valdžios institucija, įskaitant nevyriausybinę organizaciją, kuriai teisiškai suteikiama galia reikalauti, kad būtų laikomasi techninio reglamento.
2 PRIEDAS
TECHNIKOS EKSPERTŲ GRUPĖ
Technikos ekspertų grupėms, įkuriamoms pagal 14 straipsnio nuostatas, taikoma ši tvarka.
1. Technikos ekspertų grupėms vadovauja kolegija. Kolegija nutaria, kokia turi būti jų darbo apibrėžtis, ir detalizuoja jų darbo tvarką, o technikos ekspertų grupės atsiskaito kolegijai.
2. Dalyvavimas technikos ekspertų grupėje turi būti ribojamas, nariai gali būti tiktai asmenys, turintys gerą profesinę reputaciją ir patirtį aptariamoje srityje.
3. Besiginčijančių šalių piliečiai negali dirbti technikos ekspertų grupėje be bendro besiginčijančių šalių sutikimo, išskyrus išskirtines sąlygas, kai kolegija mano, jog be tokių asmenų technikos ekspertų grupei truks specializuotų mokslo žinių ir patirties. Besiginčijančių šalių valstybės tarnautojai neturi teisės dirbti technikos ekspertų grupėje. Technikos ekspertų grupės nariai dirba kaip nepriklausomi ekspertai, bet ne kaip Vyriausybės ar kokios nors organizacijos atstovai. Todėl Vyriausybės ar organizacijos negali jiems duoti instrukcijų, kaip spręsti klausimus, kuriuos turi spręsti technikos ekspertų grupė.
4. Technikos ekspertų grupės gali konsultuotis ir prašyti informacijos bei techninių patarimų iš bet kokio šaltinio, į kurį mano esant reikalinga kreiptis. Prieš prašydama informacijos ar patarimo iš šaltinio, esančio valstybės narės jurisdikcijoje, technikos ekspertų grupė informuoja tos valstybės narės Vyriausybę. Bet kuri valstybė narė turi greitai ir išsamiai pateikti technikos ekspertų grupei tokią informaciją, kurią technikos ekspertų grupė mano esant reikalingą ir tinkamą.
5. Besiginčijančios šalys turi turėti galimybę gauti visą atitinkamą informaciją, kuri pateikiama technikos ekspertų grupei, nebent ji būtų konfidenciali. Konfidenciali technikos ekspertų grupei pateikiama informacija be oficialaus informaciją teikiančios Vyriausybės, organizacijos ar asmens įgaliojimo neteikiama. Kai technikos ekspertų grupės prašoma pateikti informaciją, bet technikos ekspertų grupė neturi įgaliojimo teikti tokios informacijos, Vyriausybė, organizacija ar asmuo, teikiantis informaciją, pateikia nekonfidencialią informacijos santrauką.
6. Technikos ekspertų grupė pateikia aptariamosioms valstybėms narėms ataskaitos projektą, tikėdamasi komentarų ir, kai tikslinga, atsižvelgia į juos galutinėje ataskaitoje; pateikus kolegijai, ji taip pat išsiuntinėjama aptariamosioms valstybėms narėms.
3 PRIEDAS
STANDARTŲ RENGIMO, PRIĖMIMO IR TAIKYMO GEROS PRAKTIKOS KODEKSAS
Bendrosios nuostatos
A. Šiame Kodekse taikomi šios Sutarties 1 priede pateikti apibrėžimai.
B. Šį Kodeksą gali priimti bet kokia standartizavimo institucija PPO valstybės narės teritorijoje – tai gali būti centrinės valdžios institucija, vietos valdžios institucija arba nevyriausybinė organizacija; Vyriausybinė regioninė standartizavimo institucija, kurios vienas ar keli nariai yra PPO valstybės narės; ir nevyriausybinė regioninė standartizavimo institucija, kurios vienas ar keli nariai yra PPO valstybės narės teritorijoje (šiame Kodekse tokios tarnybos kartu vadinamos „standartizavimo institucijomis“, o pavienė „standartizavimo institucija“).
C. Standartizavimo institucijos, kurios priėmė Kodeksą ar jo atsisakė, turi apie tą faktą pranešti Ženevoje esančiam ISO/IEC Informacijos centrui. Pranešime turi būti aptariamosios institucijos pavadinimas bei adresas ir dabartinės bei tikėtinos standartizacijos veiklos apimtis. Pranešimą galima siųsti arba tiesiogiai ISO/IEC Informacijos centrui, arba per nacionalinę instituciją, esančią ISO/IEC nare, arba geriausiai per atitinkamą nacionalinį ISONET narį ar tarptautinį ISONET filialą, priklausomai nuo situacijos.
Esminės nuostatos
D. Standartų atžvilgiu standartizavimo institucija prekėms, kilusioms bet kurios kitos PPO valstybės narės teritorijoje, taiko režimą, ne mažiau palankų už režimą, taikomą tapačioms arba panašioms nacionalinės kilmės prekėms ir tapačioms arba panašioms prekėms, kilusioms bet kurioje kitoje šalyje.
E. Standartizavimo institucija užtikrina, kad standartai nebūtų rengiami, priimami, taikomi, sąmoningai ar nesąmoningai sudarant nereikalingas kliūtis tarptautinei prekybai.
F. Kai tarptautiniai standartai jau yra arba baigiami rengti, juos ar atitinkamas jų dalis standartizavimo institucija naudoja kaip savo kuriamų standartų pagrindą, išskyrus tuos atvejus, jei tarptautiniai standartai ar atitinkamos jų dalys būtų neveiksmingi ar netinkami, pavyzdžiui, dėl nepakankamo apsaugos lygio, esminių klimatinių ar geografinių veiksnių arba esminių technologijos problemų.
G. Siekdama kuo plačiau harmonizuoti standartus standartizavimo institucija atitinkamu būdu savo išgalėmis visapusiškai padeda atitinkamoms tarptautinėms standartizacijos organizacijoms rengiant tarptautinius standartus objektui, kuriam ji arba jau priėmė, arba tikisi priimti standartus. Valstybės narės teritorijoje esančios standartizavimo institucijos dalyvauja konkrečioje tarptautinėje standartizacijos veikloje, kai įmanoma, vienai delegacijai atstovaujant visoms standartizavimo institucijoms jos teritorijoje, kurios priėmė ar tikisi priimti standartus objektui, su kuriuo yra susijusi tarptautinė standartizacijos veikla.
H. Standartizavimo institucija valstybės narės teritorijoje deda visas pastangas, kad išvengtų dubliavimo ar dalinio sutapimo su kitų standartizacijos institucijų šalies teritorijoje darbu ar su atitinkamų tarptautinių ar regioninių standartizacijos organizacijų darbu. Jos taip pat deda visas pastangas, kad pasiektų nacionalinio konsensuso dėl jų kuriamų standartų. Regioninė standartizavimo organizacija taip pat deda visas pastangas, kad išvengtų dubliavimo ar dalinio sutapimo su atitinkamų tarptautinių standartizavimo organizacijų darbu.
I. Kur tik galima, standartizavimo institucija standartuose tiksliai nurodo funkcines charakteristikas, o ne projektus arba aprašomojo pobūdžio charakteristikas.
J. Mažiausiai kartą per šešis mėnesius standartizavimo institucija skelbia darbo programą ir joje nurodo savo pavadinimą ir adresą, standartus, kuriuos tuo metu rengia, ir standartus, kuriuos ji priėmė per praėjusį laikotarpį. Standartas yra rengiamas nuo momento, kai nusprendžiama jį sukurti, iki pat priėmimo. Konkrečių standartų projektų pavadinimai, paprašius, pateikiami angliškai, prancūziškai ar ispaniškai. Pranešimas apie darbo programos egzistavimą skelbiamas standartizacijos veiklai skirtame nacionaliniame ar regioniniame leidinyje, priklausomai nuo situacijos.
Darbo programoje kiekvienam standartui pagal bet kurias ISONET taisykles nurodoma klasifikacija priklausomai nuo objekto, pasiekta standarto kūrimo stadija ir duodamos nuorodos į visus jo pagrindu paimtus tarptautinius standartus. Ne vėliau kaip darbo programos paskelbimo metu standartizavimo institucija praneša apie jos buvimą ISO/IEC Informacijos centrui Ženevoje.
Pranešime turi būti standartizavimo institucijos pavadinimas bei adresas, leidinio, kuriame skelbiama darbo programa, pavadinimas ir numeris, laikotarpis, kuriam numatyta darbo programa, jo kaina (jeigu jis mokamas) ir kaip bei kur jį galima gauti. Pranešimą galima siųsti tiesiai ISO/IEC Informacijos centrui arba geriausiai per atitinkamą nacionalinį ISONET narį ar tarptautinį ISONET filialą, priklausomai nuo situacijos.
K. Nacionalinis ISO/IEC narys deda visas pastangas, kad taptų ISONET nariu ar paskirtų kitą organizaciją, kad ši taptų nare ir kad įgytų visišką ISONET narystę. Kitos standartizavimo institucijos deda visas pastangas asocijuotis su ISONET nariu.
L. Prieš priimdama standartą standartizavimo institucija duoda ne mažiau kaip 60 dienų, kad suinteresuotosios šalys PPO valstybės narės teritorijoje pateiktų komentarus dėl standarto projekto. Tačiau šį laikotarpį galima sutrumpinti tais atvejais, kai iškyla neatidėliotina saugumo, sveikatos ar aplinkos apsaugos problema ar kyla jos grėsmė. Ne vėliau kaip komentarams skirto laikotarpio pradžioje standartizavimo institucija J punkte minimame leidinyje skelbia pranešimą, skelbiantį komentavimo laikotarpį. Tame pranešime, jei galima, nurodoma, ar standarto projektas skiriasi nuo tarptautinių standartų.
M. Kiekvienos suinteresuotosios šalies, esančios PPO valstybės narės teritorijoje, prašymu standartizavimo institucija nedelsdama pateikia komentuotino standarto projekto kopiją arba sutvarko taip, kad ji būtų pateikta. Visi mokesčiai už šią paslaugą, be realių pristatymo išlaidų, užsienio ir vidaus suinteresuotosioms šalims turi būti vienodi.
N. Standartizavimo institucija, toliau tvarkydama standartą, atsižvelgia į komentarus, gautus per komentavimo laikotarpį. Į komentarus, gautus per standartizavimo institucijas, kurios priėmė Geros praktikos kodeksą, esant tokiam prašymui, turi būti atsakyta kuo greičiau. Atsakyme turi būti paaiškinta, kodėl būtina nukrypti nuo tarptautinio standarto.
O. Priimtas standartas nedelsiant paskelbiamas.
P. Suinteresuotosios šalies, esančios PPO valstybės narės teritorijoje, prašymu standartizavimo institucija skubiai pateikia savo paskutinės darbo programos ar parengto standarto kopiją arba suorganizuoja, kad ji būtų pateikta. Visi mokesčiai už šias paslaugas, be realių pristatymo išlaidų, užsienio ir vidaus suinteresuotosioms šalims turi būti vienodi.
Q. Standartizavimo institucija taiko „geranoriškumo principą“ ir sudaro atitinkamas sąlygas konsultuotis dėl pareiškimų dėl šio Kodekso veikimo, kuriuos pateikia standartizavimo institucijos, priėmusios Geros praktikos kodeksą. Ji deda pastangas objektyviai išnagrinėti visus skundus.
SUTARTIS DĖL SU PREKYBA SUSIJUSIŲ INVESTICINIŲ PRIEMONIŲ
VALSTYBĖS NARĖS,
atsižvelgdamos į tai, kad Punta del Estės deklaracijoje Ministrai susitarė, kad „patikrinus, kaip veikia GATT straipsniai, susiję su prekybą ribojančiomis ir iškreipiančiomis investicinėmis priemonėmis, prireikus derybose turi būti suformuluotos tolesnės nuostatos, kurios gali būti reikalingos siekiant išvengti neigiamo poveikio prekybai“;
siekdamos skatinti pasaulio prekybos plėtrą ir liberalizavimą bei palengvinti investavimą tarptautiniu mastu taip, kad būtų skatinamas visų prekybos partnerių, visų pirma besivystančių valstybių narių, ekonominis augimas, kartu užtikrinant laisvą konkurenciją;
atsižvelgdamos į besivystančių valstybių narių, visų pirma į mažiausiai išsivysčiusių valstybių narių, ypatingus prekybos, vystymosi ir finansinius poreikius;
pripažindamos, kad tam tikros investicinės priemonės gali sukelti prekybą ribojantį ir prekybą iškreipiantį poveikį;
SUSITARIA:
1 straipsnis
Taikymo sritis
Ši Sutartis yra taikoma tik tokioms investicijoms, kurios yra susijusios su prekyba prekėmis (toliau šioje Sutartyje – TRIMs priemonės).
2 straipsnis
Nacionalinis režimas ir kiekybiniai apribojimai
3 straipsnis
Išimtys
Visos GATT 1994 išimtys prireikus yra taikomos šios Sutarties nuostatoms.
4 straipsnis
Besivystančios valstybės narės
Besivystanti valstybė narė gali laikinai nukrypti nuo 2 straipsnio nuostatų tokiu mastu ir taip, kaip valstybei narei nukrypti nuo GATT 1994 III ir XI straipsnio nuostatų leidžia GATT 1994 XVIII straipsnis, GATT 1994 susitarimas dėl mokėjimų balanso nuostatų ir 1979 m. lapkričio 28 d. deklaracija dėl prekybos priemonių, susijusių su mokėjimų balansu (BISD 26S/205–209).
5 straipsnis
Informavimas ir pereinamojo laikotarpio priemonės
6 straipsnis
Skaidrumas
7 straipsnis
Komitetas dėl su prekyba susijusių investicinių priemonių
8 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, yra taikomos konsultacijoms ir ginčų, kilusių pagal šią Sutartį, sprendimui.
9 straipsnis
Prekybos prekėmis tarybos atliekama peržiūra
Ne vėliau kaip po penkerių metų nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos Prekybos prekėmis taryba patikrina, kaip veikia ši Sutartis, ir prireikus pasiūlo Ministrų konferencijai pataisyti tekstą. Peržiūros metu Prekybos prekėmis taryba svarsto, ar papildyti Sutartį nuostatomis, taikytinomis investicijų politikai ir konkurencijos politikai.
PRIEDAS
PAAIŠKINAMASIS SĄRAŠAS
TRIMs priemonės, kurios neatitinka nacionalinio režimo, numatyto GATT 1994 III straipsnio 4 dalyje, apima priemones, privalomas ar įgyvendinamas pagal šalies vidaus įstatymus ar pagal administravimo taisykles arba kurių būtina laikytis palankesnei padėčiai sukurti ir kurios reikalauja, kad:
įmonė pirktų arba naudotų vietinės kilmės prekes arba prekes iš bet kokio kito vietinio šaltinio arba konkrečiai nurodydama tam tikrų prekių apimtį ir vertę, arba vietinės produkcijos apimties ir vertės proporciją;
arba
įmonės perkamų arba naudojamų importuojamų prekių kiekis būtų ribojamas, kad atitiktų vietinės produkcijos, kurią ta įmonė eksportuoja, apimtį ir vertę.
TRIMs priemonės, kurios bendrąja prasme neatitinka įsipareigojimų panaikinti kiekybinius apribojimus, kaip yra numatyta GATT 1994 XI straipsnio 1 dalyje, apima priemones, privalomas ar įgyvendinamas pagal šalies vidaus įstatymus ar pagal administravimo taisykles, arba kurių būtina laikytis palankesnei padėčiai sukurti ir kurios riboja:
įmonės prekių, naudojamų tos įmonės vietinei gamybai ar susijusių su ja, importą apskritai arba tokiu kiekiu, kuris atitiktų tos įmonės eksportuojamos vietinės produkcijos apimtį ir vertę;
įmonės prekių, naudojamų tos įmonės vietinei gamybai ar susijusių su ja, importą ribojant įmonės gaunamos užsienio valiutos kiekį, kuris yra susijęs su tai įmonei priskirtinomis užsienio valiutos įplaukomis; arba
įmonės prekių eksportą ar pardavimą eksportui konkrečiai nurodant arba tam tikrų prekių apimtį ir vertę, arba vietinės produkcijos apimties ir vertės proporciją.
SUTARTIS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS VI STRAIPSNIO ĮGYVENDINIMO
ŠALYS NARĖS SUTARIA:
I DALIS
1 straipsnis
Principai
Antidempingo priemonė turi būti taikoma tik esant aplinkybėms, numatytoms GATT 1994 VI straipsnyje, ir vadovaujantis tyrimu, inicijuotu ( 29 ) ir įvykdytu pagal šios Sutarties nuostatas. Šios nuostatos reglamentuoja GATT 1994 VI straipsnio taikymą tiek, kiek priemonės yra taikomos pagal antidempingo įstatymus ar kitus teisės aktus.
2 straipsnis
Dempingo nustatymas
Tapačios arba panašios prekės pardavimus eksportuojančios valstybės vidaus rinkoje ar pardavimus trečiajai šaliai kainomis, mažesnėmis už gamybos sąnaudas (pastovias ir kintamas), tenkančias vienam vienetui, prie jų pridėjus administracines, pardavimo ir bendrąsias sąnaudas (išlaidas), galima būtų traktuoti kaip pardavimus, vykstančius dėl kainos neįprastomis prekybos sąlygomis, ir jų, nustatant normaliąją vertę, būtų galima nepaisyti tik tada, kai institucijos ( 31 ) nustato, kad tokie pardavimai yra vykdomi per pakankamai ilgą laikotarpį ( 32 ), gana dideliais kiekiais ( 33 ) ir vyksta kainomis, kuriomis per pagrįstą laikotarpį neįmanoma padengti visų sąnaudų (išlaidų). Jeigu kainos, kurios yra mažesnės už savikainą pardavimo metu, yra didesnės už savikainos svertinį vidurkį tiriamuoju laikotarpiu, jos turi būti laikomos kainomis, padengiančiomis sąnaudas (išlaidas) per pagrįstos trukmės laikotarpį.
Šio straipsnio 2 dalyje sąnaudos (išlaidos) paprastai turi būti skaičiuojamos remiantis dokumentais, kuriuos turi tiriamasis eksportuotojas ar gamintojas, tuo atveju, kai tokie dokumentai tvarkomi pagal visuotinai priimtus apskaitos principus eksportuotojo šalyje ir pagrįstai atspindi sąnaudas (išlaidas), susijusias su tiriamosios prekės gamyba bei pardavimu. Institucijos išnagrinėja visus turimus įrodymus apie tinkamą sąnaudų (išlaidų) paskirstymą, įskaitant tuos, kuriuos pateikia eksportuotojas ar gamintojas tyrimui, tuo atveju, kai būtent tokiu sąnaudų (išlaidų) paskirstymo būdu eksportuotojas ar gamintojas naudojosi praeityje, ypač atsižvelgdamos į tai, ar tinkamai buvo nustatyti amortizacijos ir nusidėvėjimo laikotarpiai ir lėšos kapitaliniams įdėjimams bei kitos išlaidos plėtrai. Jeigu sąnaudos (išlaidos) pagal šį papunktį dar neatsispindėjo sąnaudų (išlaidų) paskirstyme, jos turi būti atitinkamai pakoreguojamos, atsižvelgiant į tuos neperiodinių išlaidų straipsnius, kurie naudingi gamybai ateityje ir (ar) dabar, ar atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis tyrimo metu koregavimo darbai ( 34 ) daro įtakos sąnaudoms (išlaidoms).
Šio straipsnio 2 dalyje administracinių, pardavimo ir bendrųjų sąnaudų (išlaidų) ir pelno suma turi remtis faktiniais duomenimis apie tiriamojo eksportuotojo ar gamintojo tapačios arba panašios prekės gamybą ir pardavimą įprastinėmis prekybos sąlygomis. Tais atvejais, kai šios sumos negali būti nustatytos šiuo būdu, jos gali būti nustatytos remiantis:
faktinėmis išlaidomis, kurias tiriamasis eksportuotojas ar gamintojas turėjo gamindamas ir parduodamas kilmės šalies vidaus rinkoje tos pačios kategorijos prekes;
svertiniu vidurkiu tų faktinių išlaidų, kurias turėjo kiti tiriami eksportuotojai ar gamintojai gamindami ar parduodami tapačią arba panašią prekę kilmės šalies vidaus rinkoje;
bet kokiu kitu pagrįstu metodu, tuo atveju, kai tokiu būdu nustatyta pelno suma neviršytų pelno, kurį paprastai gauna kiti eksportuotojai ar gamintojai, parduodami tokios pat kategorijos prekes kilmės šalies vidaus rinkoje.
Kai, lyginant pagal šio straipsnio 4 dalį, reikia konvertuoti valiutas, tokiam konvertavimui turėtų būti taikomas pardavimo dienos ( 36 ) valiutų kursas, tuo atveju, kai užsienio valiutos pardavimas išankstinėse (forvardinėse) rinkose yra tiesiogiai susijęs su nagrinėjamu eksporto pardavimu, turi būti taikomas valiutų kursas, taikytas išankstiniame (forvardiniame) pardavime. Valiutų kurso svyravimai ignoruojami ir per tyrimą institucijos duoda eksportuotojams ne mažiau kaip 60 dienų eksporto kainoms koreguoti, kad būtų atspindėti per visą tyrimo laikotarpį buvę valiutų kurso pasikeitimai.
Pagal šio straipsnio 4 dalies nuostatas, reglamentuojančias sąžiningą palyginimą, dempingo lygis (marža) tyrimo laikotarpiu paprastai nustatomas remiantis svertinio normaliosios vertės vidurkio palyginimu su visų palyginamųjų eksporto sandorių kainų svertiniu vidurkiu arba kiekvieno sandorio normaliosios vertės ir eksporto kainų palyginimu. Normaliąją vertę, nustatytą svertinio vidurkio pagrindu, galima palyginti su atskirų eksporto sandorių kainomis, jeigu institucijos nustato, kad skirtingų pirkėjų, regionų ar laikotarpių eksporto kainų modelis labai skirtingas, arba jeigu pateikiamas paaiškinimas, kodėl negalima tinkamai atsižvelgti į tokius skirtumus, naudojantis svertinio vidurkio palyginimu su svertiniu vidurkiu arba sandorio palyginimu su sandoriu.
3 straipsnis
Žalos ( 37 ) nustatymas
Materialinės žalos grėsmės nustatymas turi būti grindžiamas faktais, o ne neargumentuotu teigimu, spėjimu ar menka tikimybe. Aplinkybių pasikeitimas, dėl kurio susidarytų situacija, kuriai esant dempingas darytų žalą, turi būti aiškiai prognozuojamas ir neišvengiamas ( 38 ). Nustatant materialinės žalos grėsmės faktą, institucijos turėtų išnagrinėti, inter alia, tokius veiksnius kaip:
didelis importo, vykdomo dempingo kaina, gausėjimas vidaus rinkoje, rodantis tikimybę, kad importas labai išaugs;
pakankami turimi eksportuotojo pajėgumai arba neišvengiamas ir ryškus eksportuotojo pajėgumų padidėjimas, rodantis tikimybę, kad eksportas dempingo kaina į importuojančios šalies narės rinką labai išaugs, atsižvelgiant į galimybę patekti į kitas eksporto rinkas, kurios absorbuotų bet kokį papildomą eksportą;
ar prekės yra importuojamos kainomis, kurios labai mažins vidaus kainas arba kliudys joms didėti ir kurios, tikėtina, padidintų tolesnio importo paklausą;
tiriamosios prekės atsargos.
Nė vienas iš šių veiksnių pats savaime negali būti lemiamas priimant sprendimą, bet visų nagrinėjamų veiksnių visumos pagrindu turi būti galima daryti išvadą, kad tolesnis eksportas dempingo kaina yra neišvengiamas ir, jeigu nebus imtasi apsaugos priemonių, bus padaryta materiali žala.
4 straipsnis
Vietinės pramonės apibrėžimas
Šioje Sutartyje sąvoka „vietinė pramonė“ turi būti interpretuojama kaip reiškianti tapačių arba panašių prekių vidaus gamintojų visumą arba tuos tapačių arba panašių prekių gamintojus, kurių bendras tų prekių gamybos mastas sudaro didžiąją visos tokių prekių vidaus gamybos dalį, išskyrus šiuos atvejus:
kai gamintojai yra susiję ( 39 ) su įtariamos dempingu prekės eksportuotojais ar importuotojais arba patys yra įtariamos dempingu prekės importuotojai, terminas „vietinė pramonė“ gali reikšti visus kitus gamintojus;
išimtiniais atvejais šalies narės teritorija nagrinėjamos gamybos atžvilgiu gali būti suskirstyta į dvi ar daugiau konkurenčių rinkų, ir kiekvienoje iš šių rinkų esantys gamintojai gali būti traktuojami kaip atskira pramonė, jeigu a) tokioje rinkoje esantys gamintojai parduoda joje visą arba beveik visą tiriamosios prekės produkciją ir jeigu b) didžiąją paklausos dalį toje rinkoje patenkina toje teritorijoje esantys tiriamosios prekės gamintojai. Tokiais atvejais galima įžiūrėti žalą, net kai didžiajai visos vietinės pramonės daliai žalos nedaroma, tuo atveju, kai į tokią izoliuotą rinką koncentruojamas importas dempingo kaina, ir su dar tuo atveju, kai importas dempingo kaina daro žalos visos arba beveik visos tokioje rinkoje gaminamos produkcijos gamintojams.
5 straipsnis
Tyrimo inicijavimas ir atlikimas
Prašyme pagal šio straipsnio 1 dalį turi būti pateikti įrodymai: a) dempingo, b) žalos ta prasme, kuri duota GATT 1994 VI straipsnyje ir kaip ji yra interpretuojama šioje Sutartyje, ir c) importo dempingo kaina ir įtariamos žalos priežastinio ryšio įrodymai. Paprasto teigimo, nepagrįsto atitinkamu įrodymu, negalima laikyti pakankamu, kad būtų patenkinti šios straipsnio dalies reikalavimai. Prašyme turi būti tokia prašymo pateikėjui prieinama informacija šiais klausimais:
prašymo pateikėjo tapatybė ir jo gaminamos tapačios arba panašios prekės vidaus gamybos mastai natūrine ir vertine išraiška. Kai rašytinis prašymas pateikiamas vietinės pramonės vardu, prašyme nurodoma pramonė, kurios vardu paduodamas prašymas, išvardijant visus žinomus tapačios arba panašios prekės vietos gamintojus (ar tapačios arba panašios prekės vietos gamintojų asociacijas) ir pagal galimybes pateikiant tapačios arba panašios prekės vietos gamintojų gamybos mastą natūrine ir vertine išraiška;
išsamus įtariamos dempingu prekės aprašymas, nagrinėjamosios kilmės ar eksporto šalies ar šalių pavadinimai, kiekvieno žinomo eksportuotojo ar užsienio gamintojo tapatybė bei žinomų asmenų, importuojančių tiriamąją prekę, sąrašas;
informacija apie kainas, kuriomis parduodama tiriamoji prekė, kai ji skirta vartoti kilmės ar eksporto šalies ar šalių vidaus rinkose, (arba, kur tinka, informacija apie kainas, kuriomis prekė parduodama iš kilmės ar eksporto šalies ar šalių trečiajai šaliai ar šalims, arba apie nustatytąją prekės vertę) ir informacija apie eksporto kainas arba, kur tinka, apie kainas, kuriomis prekė parduodama pirmajam nepriklausomam pirkėjui importuojančios šalies narės teritorijoje;
informacija apie įtariamo dempingu importo masto kitimą, tokio importo poveikį tapačios arba panašios prekės kainoms vidaus rinkoje ir tolesnį importo poveikį vietinei pramonei, kurį rodo atitinkami veiksniai ir rodikliai, atspindintys vietinės pramonės situaciją, kaip tie, kurie išvardyti 3 straipsnio 2 ir 4 dalyse.
6 straipsnis
Įrodymai
Eksportuotojų ar užsienio gamintojų, gaunančių antidempingo tyrimui naudojamus klausimynus, atsakymams duodama ne mažiau kaip 30 dienų ( 43 ). Turėtų būti deramai atsižvelgiama į bet kokį prašymą pratęsti atsakymams skirtą 30 dienų laikotarpį ir, jeigu nurodyta priežastis, kai tikslinga, laikas turėtų būti pratęsiamas.
Laikantis reikalavimo saugoti konfidencialią informaciją, vienos suinteresuotosios šalies raštu pateikti įrodymai turi tuojau pat tapti prieinami kitoms tyrime dalyvaujančioms suinteresuotosioms šalims.
Iš karto po tyrimo inicijavimo institucijos žinomiems eksportuotojams ( 44 ) ir eksportuojančios šalies narės institucijoms pateikia visą rašytinio prašymo, gauto pagal 5 straipsnio 1 dalį, tekstą ir, esant užprašymui, jis turi tapti prieinamas kitoms susijusioms, suinteresuotoms šalims. Turi būti laikomasi reikalavimo saugoti konfidencialią informaciją, kaip numatyta šio straipsnio 5 dalyje.
Institucijos reikalauja, kad suinteresuotosios šalys, teikiančios konfidencialią informaciją, pateiktų nekonfidencialią jos santrauką. Santrauka turi būti pakankamai smulki, kad galima būtų tinkamai suprasti informacijos, pateiktos konfidencialiai, esmę. Ypatingomis aplinkybėmis tokios šalys gali nurodyti, kad tokios informacijos negalima ar neįmanoma pateikti santraukos forma. Tokiomis ypatingomis aplinkybėmis būtina išdėstyti priežastis, kodėl santrauka negalima.
Jeigu institucijos nustato, kad konfidencialumo prašymas yra nepagrįstas ir kad informacijos teikėjas arba nenori viešai skelbti informacijos, arba nenori duoti leidimo ją atskleisti apibendrinta ar santraukos forma, jos gali į tokią informaciją nekreipti dėmesio, nebent jos būtų įtikintos, nurodant atitinkamus šaltinius, jog informacija yra teisinga ( 46 ).
Pageidautina, kad bet kokia eksportuotojų, gamintojų, importuotojų ar prekės rūšių atranka pagal šį punktą būtų daroma konsultuojantis su tiriamaisiais eksportuotojais, gamintojais ar importuotojais ir gavus jų sutikimą.
Tais atvejais, kai institucijos apriboja tyrimą, kaip numatyta šioje straipsnio dalyje, jos vis tiek turi nustatyti individualų (atskirą) dempingo lygį (maržą) bet kuriam eksportuotojui ar gamintojui, kuris iš pradžių nebuvo atrinktas tyrimui, bet kuris pateikia reikalingos informacijos tokiu laiku, kad ji gali būti išnagrinėta atliekant tyrimą, išskyrus tuos atvejus, kai eksportuotojų ar gamintojų yra taip daug, kad individualus (atskiras) nagrinėjimas institucijoms labai tyrimą suvaržytų ir trukdytų laiku baigti. Turi būti palikta galimybė savanoriškai pateikti atsakymus.
Šioje Sutartyje „suinteresuotosios šalys“ yra:
eksportuotojas ar užsienio gamintojas, ar tiriamosios prekės importuotojas, ar prekybos ar verslo asociacija, kurios narių dauguma yra tokios prekės gamintojai, eksportuotojai ar importuotojai;
eksportuojančios šalies narės Vyriausybė;
tapačios arba panašios prekės importuojančioje šalyje narėje gamintojas ar prekybos ir verslo asociacija, kurios narių dauguma gamina tapačią arba panašią prekę importuojančios šalies narės teritorijoje.
Šis sąrašas netrukdo šalims narėms leisti kitiems, ankščiau nepaminėtiems vietos ar užsienio objektams ar institucijoms būti suinteresuotomis šalimis.
7 straipsnis
Laikinosios priemonės
Laikinosios priemonės gali būti taikomos tik, jeigu:
tyrimas pradėtas vadovaujantis 5 straipsnyje nustatyta tvarka, apie tai viešai paskelbta ir suinteresuotoms šalims buvo sudarytos sąlygos pateikti ir paaiškinti informaciją;
buvo priimtas teigiamas preliminarus sprendimas, kad egzistuoja dempingas ir jis sudaro sąlygas atsirasti žalai vietinei pramonei;
aptariamosios institucijos mano, jog tokios priemonės reikalingos siekiant išvengti žalos, kuri dėl dempingo būtų padaryta tyrimo laikotarpiu.
8 straipsnis
Įsipareigojimai dėl kainų
9 straipsnis
Antidempingo muitų įvedimas ir rinkimas
Kai antidempingo muito dydis įvertinamas atgręžtinio veikimo pagrindu, sprendimas dėl galutinės prievolės mokėti antidempingo muitus priimamas kuo greičiau, dažniausiai per 12 mėnesių, ir jokiu būdu ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo tos dienos, kai buvo pateiktas prašymas padaryti galutinį antidempingo muito dydžio įvertinimą ( 48 ). Lėšos grąžinamos nedelsiant ir dažniausiai per trumpesnį kaip 90 dienų laikotarpį po to, kai pagal šį punktą priimamas sprendimas dėl galutinės prievolės. Bet kuriuo atveju, kai lėšos negrąžinamos per 90 dienų, institucijos, jeigu jų prašo, pateikia paaiškinimą.
Kai antidempingo muito dydis įvertinamas ateinančiam laikotarpiui, numatomos sąlygos, kuriomis bus nedelsiant grąžinama bet kokio muito permoka, kai to prašoma, kuri buvo sumokėta virš dempingo lygio (maržos). Bet kokio tokio muito permoka virš faktinio dempingo lygio (maržos) paprastai grąžinama per 12 mėnesių ir jokiu būdu ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo tos dienos, kai iš prekės, kuriai taikomas antidempingo muitas, importuotojo buvo gautas tinkamai įrodymais paremtas prašymas ją grąžinti. Sankcionuotas grąžinimas paprastai įvyksta per 90 dienų nuo aukščiau paminėto sprendimo priėmimo.
Spręsdamos, ar turi būti kompensuota ir kiek, kai eksporto kaina nustatoma pagal 2 straipsnio 3 dalį, institucijos turėtų atsižvelgti į bet kokį normaliosios vertės pokytį, bet kokį sąnaudų, patirtų tarp importavimo ir perpardavimo momento, pokytį ir bet kokį perpardavimo kainos pasikeitimą, kuris atitinkamai atsispindi tolesnėse pardavimo kainose, ir, kai pateikiamas aukščiau paminėtų faktų sprendžiamasis įrodymas, turėtų apskaičiuoti eksporto kainą, neatimdamos sumokėto antidempingo muito.
Kai institucijos apriboja savo nagrinėjimą pagal 6 straipsnio 10 dalies antrąjį sakinį, bet koks antidempingo muitas, taikomas nenagrinėjamų tyrimo metu eksportuotojų ar gamintojų įvežamam importui, neturi būti didesnis:
už svertinį dempingo lygio (maržos), nustatyto atrinktųjų eksportuotojų ar gamintojų atžvilgiu, vidurkį arba;
kai prievolė mokėti antidempingo muitus apskaičiuojama ateityje galimos normaliosios vertės pagrindu, už skirtumą tarp atrinktųjų eksportuotojų ar gamintojų svertinio normaliosios vertės vidurkio ir atskirai nenagrinėjamų eksportuotojų ar gamintojų eksporto kainų,
su sąlyga, kad institucijos pagal šią straipsnio dalį nekreips dėmesio į jokius nulinius ir de minimis lygius (maržas) ir lygius (maržas), kurie nustatyti esant aplinkybėms, aprašytoms 6 straipsnio 8 dalyje. Individualius muitus ar normaliąsias vertes importui, gautam iš bet kokio nenagrinėjamo eksportuotojo ar gamintojo, kuris pateikė reikalingą informaciją tyrimui, institucijos taiko taip, kaip numatyta 6 straipsnio 10 dalies 2 punkte.
10 straipsnis
Atgręžtinis taikymas
Galutinis antidempingo muitas gali būti įvestas prekėms, kurios buvo įvežtos vartojimui ne anksčiau kaip 90 dienų prieš tą dieną, nuo kurios taikomos laikinosios priemonės, kai institucijos, nagrinėdamos tiriamąją dempingo kaina parduodamą prekę, nustato, jog:
dempingas, kuris sukėlė žalos, buvo vykdomas ir anksčiau arba kad importuotojas žinojo ar turėjo žinoti, jog eksportuotojas taiko dempingą ir kad toks dempingas sukels žalos;
žala sukeliama masiniu prekės dempingo kaina importu per palyginti trumpą laiką, kuris, atsižvelgiant į importo dempingo kaina laiką ir mastą bei kitas aplinkybes (pvz., greitas importuotos prekės atsargų kaupimas), gali labai sumažinti numatomo taikyti galutinio antidempingo muito atitaisomąjį poveikį tuo atveju, kai nagrinėjamiems importuotojams buvo sudarytos sąlygos pakomentuoti savo veiksmus.
11 straipsnis
Antidempingo muitų ir įsipareigojimų dėl kainų galiojimo laikas ir peržiūra
12 straipsnis
Viešas sprendimų paskelbimas ir aiškinimas
Viešai prieinamame dokumente ar kitaip atskirame dokumente ( 51 ) apie tyrimo inicijavimą turi būti pateikta pakankamai informacijos:
eksportuojančios šalies ar šalių bei tirtinos prekės pavadinimas;
tyrimo inicijavimo data;
pagrindas, kuriuo prašyme teigiama esant dempingą;
veiksnių, kuriais grindžiamas žalos įtarimas;
adresas, kuriuo suinteresuotosios šalys turėtų siųsti informaciją;
laikas, per kurį suinteresuotosioms šalims leidžiama pareikšti savo nuomonę.
Viešai ar kitaip prieinamame atskirame dokumente apie laikinųjų priemonių įvedimą turi būti pakankamai detaliai išdėstoma apie preliminarius sprendimus dėl dempingo ir žalos ir jame turi būti nuorodos į faktus bei įstatymus, kurių pagrindu argumentai priimti arba atmesti. Tokiame dokumente, tinkamai atsižvelgus į informacijos konfidencialumo reikalavimus, būtinai turi būti:
tiekėjų pavadinimai arba, kai tai netikslinga, šalių tiekėjų pavadinimai;
prekės aprašymas, pakankamas jos klasifikacijai pagal HS nustatyti;
nustatyti dempingo lygiai (maržos) bei išsamus paaiškinimas, dėl kokių priežasčių buvo taikoma tam tikra metodika nustatyti ir palyginti eksporto kainai bei normaliajai vertei pagal 2 straipsnį;
motyvai, kuriais remiantis nustatyta žala 3 straipsnio nustatyta tvarka;
pagrindinės priežastys, dėl kurių priimtas toks sprendimas.
Viešai ar kitaip prieinamame atskirame dokumente apie tyrimo pabaigą ar sustabdymą, kai priimamas teigiamas sprendimas įvesti galutinį muitą arba priimti įsipareigojimą dėl kainų, turi būti visa reikalinga informacija apie faktus ir teisės aktus bei priežastis, dėl kurių buvo įvestos galutinės priemonės ar priimtas įsipareigojimas dėl kainų, tinkamai atsižvelgiant į informacijos konfidencialumo reikalavimus. Dokumente būtinai turi būti informacija, apibūdinta šio straipsnio 2 dalies 1 punkte, kaip ir priežastys, dėl kurių buvo priimti ar atmesti atitinkami eksportuotojų ir importuotojų argumentai ar reikalavimai, ir pagrindas, kuriuo remiantis buvo priimtas bet koks sprendimas pagal 6 straipsnio 10 dalies 2 punktą.
Viešai ar kitaip prieinamame atskirame dokumente apie tyrimo nutraukimą ar sustabdymą, kai 8 straipsnio nustatyta tvarka buvo priimtas įsipareigojimas dėl kainų, turi būti nekonfidenciali šio įsipareigojimo dalis.
13 straipsnis
Teismo peržiūra
Kiekviena šalis narė, kurios nacionaliniuose teisės aktuose yra nuostatos dėl antidempingo priemonių, turi turėti teismus, taip pat arbitražo ar administracinius teismus ar tvarką tokiems tikslams kaip, inter alia, skubių administracinių priemonių, susijusių su galutiniu sprendimu, peržiūra ir sprendimų peržiūra, kaip ji suprantama pagal 11 straipsnį. Tokie teismai ar tvarka turi būti nepriklausomi nuo institucijų, kurios atsakingos už aptariamuosius sprendimus ar peržiūras.
14 straipsnis
Antidempingo priemonės trečiosios šalies naudai
15 straipsnis
Besivystančios šalys narės
Pripažįstama, kad išsivysčiusios šalys narės, svarstydamos prašymą dėl antidempingo priemonių pagal šią Sutartį, turi ypač atkreipti dėmesį į ypatingą besivystančių šalių narių padėtį. Prieš taikant antidempingo muitus turi būti išnagrinėtos šioje Sutartyje numatytos galimybės konstruktyviam nuostolių atlyginimui tais atvejais, kai tokie muitai gali turėti įtakos esminiams besivystančių šalių narių interesams.
II DALIS
16 straipsnis
Antidempingo reikalų komitetas
17 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
Ginčų sprendimo taryba šalies, kuri pateikė skundą, prašymu įsteigia kolegiją (panel), kad ši išnagrinėtų klausimą, remdamasi:
rašytiniu šalies narės prašymu, kuriame nurodoma, kaip pagal šią Sutartį tiesiogiai ar netiesiogiai jai tenkanti nauda anuliuojama ar sumažinama arba kad jai trukdoma pasiekti šios Sutarties tikslų;
faktais, kurie importuojančios šalies narės institucijoms tampa prieinami pagal šalies vidaus tvarką.
Nagrinėdama klausimą, aptariamą šio straipsnio 5 dalyje:
vertindama faktus, kolegija nustato, ar institucijos tinkamai nustatė faktus ir ar įvertino tuos faktus nešališkai ir objektyviai; jeigu faktai buvo nustatyti tinkamai ir įvertinimas buvo nešališkas ir objektyvus, net jeigu kolegija priėjo kitokią išvadą, vertinimas neturi būti keičiamas;
kolegija aiškina atitinkamas šios Sutarties nuostatas pagal įprastines viešosios tarptautinės teisės aiškinimo taisykles. Kai kolegija nustato, kad pagal atitinkamą Sutarties nuostatą galima daugiau kaip viena interpretacija, kolegija nutaria, jog institucijų numatyta priemonė taikoma laikantis Sutarties, jeigu ji grindžiama viena iš tų leistinų interpretacijų.
III DALIS
18 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Dempingo lygiui (maržos) apskaičiuoti, vykdant grąžinimo procedūras pagal 9 straipsnio 3 dalį, taikomos taisyklės, taikytos paskutiniam sprendimui ar peržiūrai dėl dempingo.
Pagal 11 straipsnio 3 dalį egzistuojančios antidempingo priemonės turi būti laikomos įvestomis ne vėliau kaip tą dieną, kai šaliai narei įsigalioja PPO sutartis, išskyrus tuos atvejus, kai galiojantys šalies narės teisės aktai tą dieną jau turėjo toje straipsnio dalyje numatyto pobūdžio nuostatą.
I PRIEDAS
VIETOSE (KITŲ ŠALIŲ NARIŲ TERITORIJOSE) ATLIEKAMŲ TYRIMŲ PAGAL 6 STRAIPSNIO 7 DALĮ TVARKA
Kai inicijuojamas tyrimas, eksportuojančios šalies narės institucijos ir įmonės, kurios, kaip žinoma, su tuo susijusios, turėtų būti informuojamos apie ketinimą vykdyti tyrimą vietoje (tos šalies narės teritorijoje).
Jeigu ypatingomis aplinkybėmis į tyrimo grupę ketinama kviesti nevalstybinius ekspertus, apie tai reikėtų informuoti eksportuojančios šalies narės įmones ir institucijas. Tokiems ekspertams už konfidencialumo reikalavimų nesilaikymą reikėtų taikyti veiksmingas sankcijas.
Turėtų nusistovėti tokia praktika, kad, prieš galutinai nustatant apsilankymo laiką, nagrinėjamosios eksportuojančios šalies narės įmonės turėtų duoti aiškų savo sutikimą.
Kai tik gaunamas aptariamų įmonių sutikimas, tyrimą atliekančios institucijos turėtų pranešti eksportuojančios šalies narės institucijoms lankytinų įmonių pavadinimus ir adresus bei sutartą laiką.
Aptariamosioms įmonėms apie numatomą apsilankymą reikėtų pranešti iš anksto prieš jam įvykstant.
Apsilankymai, per kuriuos aiškinamas klausimynas, turėtų vykti tik eksportuojančios įmonės prašymu. Toks apsilankymas galimas tik, jeigu a) importuojančios šalies narės institucijos praneša apie tai nagrinėjamosios šalies narės atstovams ir b) pastarieji neprieštarauja.
Kadangi pagrindinis tyrimo vietoje tikslas – patikrinti gautą informaciją arba gauti papildomos informacijos, jį reikėtų vykdyti gavus atsakymą į klausimyną, nebent įmonė sutinka anksčiau (dar negavus atsakymo į klausimyną), jei tik tyrimą atliekančios institucijos yra informavusios eksportuojančios šalies narės Vyriausybę apie numatomą apsilankymą ir ši dėl to neprieštarauja; be to, turėtų nusistovėti tokia praktika, kad prieš apsilankymą aptariamajai įmonei turėtų būti pranešama, kokio bendro pobūdžio informacija bus tikrinama ir kokią papildomą informaciją reikia pateikti, nors tai neturėtų trukdyti vietoje prašyti papildomos informacijos, žiūrint į tai, kokia informacija jau turima.
Į užklausimus ar klausimus, kuriuos pateikia eksportuojančių šalių narių institucijos ar įmonės ir kurie yra esmingi sėkmingam tyrimui vietoje, turėtų, kai įmanoma, būti atsakyta iki apsilankymo.
II PRIEDAS
GERIAUSIA TURIMA INFORMACIJA, KAIP JI SUPRANTAMA PAGAL 6 STRAIPSNIO 8 DALĮ
Kuo greičiau po tyrimo inicijavimo tyrimą atliekančios institucijos turėtų smulkiai išdėstyti, kokios informacijos reikia iš kiekvienos suinteresuotosios šalies ir kaip suinteresuotoji šalis turėtų išdėstyti tą informaciją savo atsakyme. Institucijos taip pat turėtų užtikrinti, kad šalis žinotų, jog, jeigu ji nepateiks informacijos per pagrįstą laikotarpį, institucijos galės priimti sprendimus turimų faktų pagrindu, įskaitant tuos faktus, kuriuos vietinė pramonė išdėstė prašyme dėl tyrimo inicijavimo.
Institucijos taip pat gali prašyti, kad suinteresuotoji šalis pateiktų savo atsakymą tam tikrose laikmenose (pvz., kompiuterio juostoje) ar tam tikra kompiuterio kalba. Jei yra toks prašymas, institucijos turėtų apsvarstyti pagrįstas suinteresuotos šalies galimybes atsakyti pageidautinose laikmenose ar pageidautina kompiuterio kalba ir neturėtų reikalauti, kad šalis savo atsakymui naudotų ne savo naudojamą, o kitokią kompiuterinę sistemą. Institucija neturėtų reikalauti, kad būtų pateiktas kompiuterizuotas atsakymas, jeigu suinteresuotoji šalis neturi kompiuterizuotų sąskaitų ir jeigu atsakymo pateikimas reikalaujamu būdu suinteresuotajai šaliai sąlygotų nepagrįstus sunkumus, pvz., jei tai reikštų nepagrįstas papildomas išlaidas ir problemas. Institucijos neturėtų reikalauti, kad atsakymas būtų pateiktas tam tikrose pageidautose laikmenose ar pageidauta kompiuterio kalba, jeigu suinteresuotoji šalis neturi savo kompiuterizuotų sąskaitų tokiose laikmenose arba kompiuterio kalba ir jeigu atsakymo pateikimas pageidautu būdu suinteresuotajai šaliai nulemtų nepagrįstus sunkumus, pvz., tai reikštų nepagrįstas papildomas išlaidas ir problemas.
Priimant sprendimus, reikėtų atsižvelgti į visą informaciją, kurią galima patikrinti, kuri tinkamai pateikta taip, jog tyrimui ją būtų galima naudoti be bereikalingų sunkumų, kuri pateikta laiku, ir, kur įmanoma, pateikta institucijų pageidautose laikmenose ar kompiuterio kalba. Jeigu šalis neatsako pageidautose laikmenose ar pageidauta kompiuterio kalba, bet institucijos nustato, kad šio priedo 2 dalyje išdėstytos sąlygos yra įvykdytos, nesugebėjimas atsakyti pageidautose laikmenose ar pageidauta kompiuterio kalba neturėtų būti laikomas rimtu trukdymu tyrimui.
Kai institucijos neturi galimybių apdoroti tam tikrose laikmenose (pvz., kompiuterio juostoje) pateiktos informacijos, informacija turėtų būti pateikta raštu ar bet kokia kita institucijoms priimtina forma.
Net jeigu pateikta informacija visais atžvilgiais nėra ideali, tai negali būti pasiteisinimas institucijoms į ją neatsižvelgti, jeigu suinteresuotoji šalis padarė viską, ką galėjo.
Jeigu įrodymai ar informacija nepriimami, ją teikianti pusė turėtų būti informuota apie priežastis ir jai turėtų būti sudarytos sąlygos, atsižvelgiant į tyrimui skirtą laiką, per pagrįstą laikotarpį pateikti papildomus paaiškinimus. Jeigu institucijos mano, jog paaiškinimai nepakankami, tokių įrodymų ar informacijos atmetimo priežastys turėtų būti išdėstytos kiekvienuose skelbiamuose sprendimuose.
Jeigu institucijos turi pagrįsti savo gautus rezultatus, įskaitant rezultatus dėl normaliosios vertės, remdamosi informacija iš antrinio šaltinio, įskaitant informaciją, pateiktą pareiškime dėl tyrimo inicijavimo, jos turėtų tai daryti ypač atsargiai. Tokiais atvejais institucijos turėtų, kai tikslinga, patikrinti informaciją ir iš kitų nepriklausomų, jų dispozicijai priklausančių šaltinių, tokių kaip: skelbiami kainoraščiai, oficiali importo statistika ir muitinės duomenys, ir informaciją, kurią jos gauna iš kitų suinteresuotų šalių tyrimo metu. Tačiau aišku, jog, jeigu suinteresuotoji šalis nebendradarbiauja ir todėl institucijoms nepateikia atitinkamos informacijos, rezultatas tai šaliai gali būti mažiau palankus, negu jis būtų šaliai bendradarbiaujant su institucijomis.
SUTARTIS DĖL 1994 M. BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS VII STRAIPSNIO ĮGYVENDINIMO
BENDRASIS ĮŽANGINIS KOMENTARAS
1. Vadovaujantis šia Sutartimi, muitinės vertės nustatymo pagrindas yra „sandorio vertė“, kaip yra apibrėžta 1 straipsnyje. 1 straipsnis turi būti skaitomas kartu su 8 straipsniu, kuriame numatyti, inter alia, faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos patikslinimai tais atvejais, kai tam tikrus specifinius elementus, prekių muitinio įvertinimo tikslais laikytinus vertės dalimi, prisiima pirkėjas, bet jie nėra įskaičiuoti į sumokėtą ar mokėtiną kainą už importuotas prekes. 8 straipsnis taip pat numato prie sandorio vertės pridėti tam tikras kompensacijas, kurias pirkėjas gali teikti pardavėjui ne pinigų, o tam tikrų prekių ar paslaugų forma. 2–7 straipsniai numato muitinės vertės nustatymo metodus, kai muitinė vertė negali būti nustatoma pagal 1 straipsnio nuostatas.
2. Kai muitinė vertė negali būti nustatoma pagal 1 straipsnio nuostatas, tada paprastai turėtų vykti muitinės administracijos ir importuotojo konsultacijos, siekiant nustatyti vertės pagrindą pagal 2 ar 3 straipsnių nuostatas. Pavyzdžiui, gali įvykti taip, kad importuotojas turi informacijos apie tapačių ar panašių importuotų prekių muitinę vertę, tačiau ji nėra greitai prieinama muitinės administracijai importavimo poste. Kita vertus, muitinės administracija gali turėti informacijos apie tapačių ar panašių importuotų prekių muitinę vertę, tačiau ji nėra greitai prieinama importuotojui. Abiejų šalių konsultacijos įgalioja pasikeisti informacija, paklūstant komercinio konfidencialumo reikalavimams ir muitinio įvertinimo tikslais siekiant nustatyti tinkamą vertės pagrindą.
3. 5 ir 6 straipsniai numato du muitinės vertės nustatymo pagrindus, kai ji negali būti nustatyta importuotų prekių sandorio vertės metodu arba tapačių ar panašių importuotų prekių metodu. Remiantis 5 straipsnio 1 dalimi, muitinė vertė yra nustatoma pagal kainą, už kurią tokio paties pavidalo, kaip buvo importuota, prekė yra parduodama asmenims, importuojančioje šalyje nesusijusiems su pardavėju. Be to, importuotojas, jei prašo, taip pat turi teisę turėti prekių, kurios po importavimo bus toliau perdirbamos ir kurių muitinė vertė yra nustatyta pagal 5 straipsnio nuostatas. Pagal 6 straipsnį muitinė vertė yra nustatoma remiantis sumavimo metodu. Abu šie metodai pasižymi tam tikrais sunkumais, todėl importuotojui pagal 4 straipsnio nuostatas suteikiama teisė pasirinkti šių dviejų metodų taikymo tvarką.
4. 7 straipsnyje numatyta, kaip nustatyti muitinę vertę tais atvejais, kai muitinė vertė negali būti nustatyta pagal jokį anksčiau minėtą straipsnį.
Šalys narės,
atsižvelgdamos į Daugiašales prekybos derybas;
siekdamos remti GATT 1994 tikslus ir besivystančių šalių tarptautinei prekybai užtikrinti papildomą naudą;
pripažindamos GATT 1994 VII straipsnio nuostatų svarbą ir norėdamos išplėtoti jų taikymo taisykles, siekiant užtikrinti didesnį jų įgyvendinimo vienodumą ir patikimumą;
pripažindamos teisingos, vieningos ir nešališkos sistemos, užkertančios kelią sutartinių ar fiktyvių muitinių verčių taikymui, prekių muitinio įvertinimo tikslų reikalingumą;
pripažindamos, kad prekių vertės muitinio įvertinimo pagrindas, kiek leidžia sąlygos, turi būti įvertinamų prekių sandorio vertė;
pripažindamos, kad muitinė vertė turi remtis paprastais ir nešališkais kriterijais, atitinkančiais komercinę praktiką, ir kad įvertinimo procedūros turėtų būti taikomos bendrai, nedarant tiekimo šaltinių skirtumo;
pripažindamos, kad įvertinimo procedūros neturėtų būti naudojamos kovojant su dempingu,
SUSITARIA:
I DALIS
MUITINIO ĮVERTINIMO TAISYKLĖS
1 straipsnis
Importuojamų prekių muitinė vertė turi būti sandorio vertė, t. y. kaina, faktiškai sumokėta ar mokėtina už prekę, parduodamą eksportui į importuojančią šalį, ir patikslinta pagal 8 straipsnio nuostatas, jei:
pirkėjui netaikomi jokie kiti disponavimo prekėmis ar prekių naudojimo apribojimai, išskyrus:
kurie nustatyti ar jų yra reikalaujama pagal importuojančios šalies įstatymus arba kuriuos nustato ar kurių reikalauja valstybės institucijos;
kurie riboja geografinę sritį, kurioje prekės gali būti perparduodamos, ar
kurie iš esmės nedaro įtakos prekių vertei;
vertinamų prekių pardavimui ar jų kainai nedaro įtakos jokios sąlygos nei aplinkybės, kurių poveikio vertei neįmanoma nustatyti;
jokia dalis pajamų, gautų pirkėjui toliau perparduodant, disponuojant ar kitaip naudojant prekes, tiesiogiai ar netiesiogiai neatiteks pardavėjui, nebent pagal 8 straipsnio nuostatas gali būti atlikti tam tikri patikslinimai;
pirkėjas ir pardavėjas tarpusavyje nėra susiję arba, jeigu pirkėjas ir pardavėjas yra tarpusavyje susiję, sandorio muitinio įvertinimo vertė yra tinkama pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas.
Nustatant, ar sandorio vertė yra tinkama pagal šio straipsnio 1 dalį, faktas, kad pirkėjas su pardavėju yra tarpusavyje susiję pagal 15 straipsnį, neturi būti laikomas pakankamu pagrindu sandorio vertę laikyti netinkama; tokiu atveju pardavimo aplinkybės turi būti ištirtos ir sandorio vertė turi būti pripažinta tinkama, su sąlyga, kad tarpusavio ryšys neturėjo įtakos kainai; jei, remiantis importuotojo suteikta ar kitaip gauta informacija, muitinės administracija turi pagrindo manyti, kad pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšys turėjo įtakos kainai, muitinė apie tai praneša importuotojui, o importuotojui turi būti sudarytos sąlygos atsakyti; jei importuotojas prašo, toks pranešimas turi būti pateikiamas raštu.
Jei pardavimas vyksta tarp susijusių asmenų, sandorio vertė turi būti pripažinta tinkama ir prekių muitinis įvertinimas turi būti atliekamas pagal šio straipsnio 1 dalies nuostatas, jeigu tik importuotojas įrodo, kad ši vertė beveik nesiskiria nuo tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu nustatytos:
tapačių ar panašių prekių sandorio vertės, parduodant jas tarpusavyje nesusijusiems pirkėjams eksportui į tą pačią importuojančią šalį;
tapačių ar panašių prekių muitinės vertės, nustatytos vadovaujantis 5 straipsnio nuostatomis;
tapačių ar panašių prekių muitinės vertės, nustatytos vadovaujantis 6 straipsnio nuostatomis;
atliekant nurodytus palyginimus, turi būti atsižvelgiama į pateiktus prekybos sąlygų ar parduodamų prekių kiekio skirtumus, 8 straipsnyje išvardintas prekių vertės sudėtines dalis, taip pat pardavėjui tenkančias išlaidas, kai prekės parduodamos su juo nesusijusiam pirkėjui, jeigu, parduodant prekes su pardavėju susijusiam pirkėjui, šios išlaidos pardavėjui netenka.
Palyginimai, nurodyti šio straipsnio 20 dalies b punkte, taikytini tik importuotojo pageidavimu ir tik palyginimo tikslams. Pakeistinė vertė negali būti nustatyta pagal šio straipsnio 2 dalies b punkto nuostatas.
2 straipsnis
Jei importuojamų prekių muitinė vertė negali būti nustatyta pagal 1 straipsnio nuostatas, tai muitinė vertė turi būti tapačių prekių, parduodamų eksportui į tą pačią importuojančią šalį ir eksportuotų tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu kaip ir vertinamos prekės, sandorio vertė.
Pagal šį straipsnį muitinei vertei nustatyti turi būti taikoma tik tapačių prekių, parduotų tokiomis pačiomis prekybos sąlygomis ir iš esmės tais pačiais kiekiais kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, sandorio vertė; kai tokio pardavimo nėra, turi būti taikoma tapačių prekių, parduotų skirtingomis prekybos sąlygomis ir (arba) skirtingais kiekiais, sandorio vertė, patikslinta atsižvelgiant į prekybos sąlygų ir (arba) kiekio skirtumus, jeigu tokie patikslinimai gali būti pagrįsti pateiktais įrodymais, kurie aiškiai įrodo patikslinimų priimtinumą ir tikslumą, nepaisant to, ar dėl patikslinimo vertė didėja, ar mažėja.
3 straipsnis
Jei importuojamų prekių muitinė vertė negali būti nustatyta remiantis 1 ir 2 straipsnių nuostatomis, tai muitinė vertė turi būti panašių prekių, parduotų eksportui į tą pačią importuojančią šalį ir eksportuotų tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu kaip ir vertinamos prekės, sandorio vertė.
Pagal šį straipsnį, muitinei vertei nustatyti turi būti taikoma tik panašių prekių, parduotų tokiomis pačiomis prekybos sąlygomis ir iš esmės tais pačiais kiekiais kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, sandorio vertė; kai tokio pardavimo nėra, turi būti taikoma panašių prekių, parduotų skirtingomis prekybos sąlygomis ir (arba) skirtingais kiekiais, sandorio vertė, patikslinta atsižvelgiant į prekybos sąlygų ir (arba) kiekio skirtumus, jeigu tokie patikslinimai gali būti pagrįsti pateiktais įrodymais, kurie aiškiai įrodo patikslinimų priimtinumą ir tikslumą, nepaisant to, ar dėl patikslinimo vertė didėja, ar mažėja.
4 straipsnis
Jei importuojamų prekių muitinė vertė negali būti nustatyta pagal 1, 2 ir 3 straipsnių nuostatas, muitinė vertė turi būti nustatoma pagal 5 straipsnio nuostatas arba, kai muitinė vertė negali būti nustatyta ir pagal tą straipsnį, pagal 6 straipsnio nuostatas, išskyrus tai, kad importuotojo prašymu 5 ir 6 straipsnių taikymo tvarka turi būti sukeičiama.
5 straipsnis
Jei importuojamos prekės arba tapačios ar panašios prekės yra parduodamos importuojančioje šalyje tokio pat pavidalo kaip buvo importuotos, importuotų prekių muitinė vertė pagal šio straipsnio nuostatas turi būti pagrįsta vieneto kaina, už kurią yra parduodamas didžiausias bendras kiekis importuojamų prekių arba tapačių ar panašių prekių tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu, kai buvo importuotos prekės, kurių muitinė vertė nustatoma, asmenims, kurie nėra susiję su asmenimis, iš kurių šie perka tokias prekes, iš tos vieneto kainos išskaičiuojant šias išlaidas (dedukcinis metodas):
komisinius, paprastai mokamus ar sutartus mokėti, arba papildomas sumas, paprastai skaičiuojamas už pelną arba bendrąsias išlaidas, susijusias su importuojamų tos pačios klasės ar rūšies prekių pardavimu toje šalyje;
įprastines transporto, draudimo išlaidas ir su jomis susijusias išlaidas, atsiradusias importuojančioje šalyje;
kai reikalinga, išlaidas ir mokesčius, nurodytus 8 straipsnio 2 dalyje;
muito mokesčius bei kitus nacionalinius mokesčius, mokėtinus importuojančioje šalyje ir susijusius su prekių importavimu ar pardavimu.
Jeigu nei importuojamos prekės, nei tapačios ar panašios importuotos prekės nėra parduodamos tuo pačiu arba beveik tuo pačiu metu, kai buvo importuotos prekės, kurių muitinė vertė yra nustatoma, tų prekių muitinė vertė, kuri paprastai nustatoma pagal šio straipsnio 1 dalies a punkto nuostatas, turi būti nustatoma remiantis vieneto kaina, už kurią tokio pat pavidalo, kaip buvo importuotos, importuojamos prekės arba tapačios ar panašios importuotos prekės yra parduodamos importuojančioje šalyje pačią anksčiausią datą po prekių, kurioms reikalinga nustatyti muitinę vertę, importo dienos, bet ne ilgiau kaip 90 dienų po tokio importo dienos.
6 straipsnis
Importuojamų prekių muitinė vertė pagal šio straipsnio nuostatas turi būti nustatoma remiantis apskaičiuotąja verte (sumavimo metodu). Apskaičiuotoji vertė yra šių dydžių suma:
medžiagų ir gamybos ar kitų procesų, atliktų gaminant importuotas prekes, išlaidų vertės;
suma pelno ir bendrųjų išlaidų, kurių dydis lygus pelnui ir bendrosioms išlaidoms, paprastai nurodomoms parduodant eksportui į importuojančią šalį eksportuojančioje šalyje pagamintas prekes, kurios yra tos pačios klasės ir rūšies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė yra nustatoma;
visų kitų išlaidų, reikalingų šalies narės pasirinktam vertės nustatymo būdui atspindėti ir minimų 8 straipsnio 2 dalyje, sąnaudos ir vertė.
7 straipsnis
Nustatant muitinę vertę pagal šio straipsnio nuostatas negalima remtis:
importuojančioje šalyje pagamintų prekių pardavimo toje šalyje kaina;
sistema, pagal kurią nustatant prekių muitinę vertę pasirenkama didesnioji iš dviejų alternatyvių verčių;
eksporto šalies vidaus rinkos prekių kaina;
gamybos kaštais, išskyrus tapačių ar panašių prekių apskaičiuotąją vertę, nustatytą vadovaujantis 6 straipsnio nuostatomis;
prekių, skirtų eksportui į kitą šalį nei importavimo šalis, kaina;
minimaliomis muitinėmis vertėmis ar
sutartinėmis ar fiktyviomis vertėmis.
8 straipsnis
Nustatant muitinę vertę pagal 1 straipsnio nuostatas, prie importuojamų prekių faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos turi būti pridedama:
toliau nurodytos sumos, tiek, kiek jas moka pirkėjas, bet jos nėra įtrauktos į prekės faktiškai sumokėtą ar mokėtiną kainą:
komisiniai ir apmokėjimas tarpininkams, išskyrus pirkimo komisinius;
talpų, kurios laikomos neatskiriamomis nuo aptariamų prekių muitinės tikslams, kaina;
įpakavimo, įskaitant darbą ir medžiagas, kaina;
proporcingai paskirstyta pirkėjo tiesiogiai ar netiesiogiai nemokama ar sumažinta toliau išvardintų tiekiamų prekių kaina ar teikiamų paslaugų, susijusių su importuojamų prekių gamyba ir pardavimu eksportui, vertė, tiek, kiek ši vertė nebuvo įtraukta į faktiškai sumokėtą ar mokėtiną kainą:
medžiagos, komponentai, dalys ir panašūs priedai, įeinantys į importuojamos prekės sudėtį;
įrankiai, štampai, formos ir panašūs priedai, naudojami importuojamoms prekėms gaminti;
žaliavos ir medžiagos, sunaudotos importuojamoms prekėms gaminti;
inžineriniai, projektavimo, meninio apipavidalinimo, dizaino darbai, įskaitant brėžinių ir eskizų parengimą, atlikti kitur nei importavimo šalyje ir reikalingi importuojamoms prekėms gaminti;
mokesčiai už patentus ir licencijas, susiję su prekėmis, kurių muitinė vertė nustatoma, kuriuos pirkėjas tiesiogiai ar netiesiogiai privalo sumokėti, vykdydamas šių prekių pardavimo sąlygas (tokiu mastu, kiek mokesčiai už patentus ir licencijas nėra įskaityti į faktiškai sumokėtą ar mokėtiną kainą);
pajamų dalies, gautos toliau perparduodant, naudojant ar kitaip disponuojant tomis importuotomis prekėmis, tiesiogiai ar netiesiogiai tenkančios pardavėjui, vertė.
Kurdama savo teisės aktus, kiekviena šalis narė nustato, kad prie prekių muitinės vertės pridedamos arba į prekių muitinę vertę neįskaičiuojamos šios išlaidos arba jų dalis:
importuojamų prekių transportavimo iki importavimo uosto ar kitos vietos išlaidos;
pakrovimo, iškrovimo ir tvarkymo išlaidos, susijusios su importuojamų prekių transportavimu į importavimo uostą ar kitą vietą;
draudimo kaina.
9 straipsnis
10 straipsnis
Visa informacija, kuri savo pobūdžiu yra konfidenciali ar kuri yra konfidencialiai pateikta muitinio vertinimo tikslais, atitinkamų institucijų turi būti laikoma griežtai konfidencialia, ir institucijos neatskleidžia jos be specialaus asmens ar Vyriausybės, pateikusios (pateikusio) tokią informaciją, leidimo, išskyrus tiek, kiek gali būti reikalaujama ją atskleisti vykstant teismo procesui.
11 straipsnis
12 straipsnis
Bendrai taikomus įstatymus, kitus teisės aktus, teismo sprendimus ir administracinius nutarimus, įgyvendinančius šią Sutartį, aptariamoji importuojančioji šalis turi paskelbti pagal GATT 1994 X straipsnį.
13 straipsnis
Jei, nustatant importuojamų prekių muitinę vertę, tampa būtina atidėti galutinį tokios muitinės vertės nustatymą, prekių importuotojas, nepaisydamas to, turi galėti atsiimti prekes iš muitinės, jei importuotojas, kai to reikalaujama, pateikia pakankamą garantiją laidavimo, užstato forma ar kitu tinkamu būdu, padengiančiu visą importo muitų, kurie gali būti nustatyti prekėms, apmokėjimą. Kiekvienos šalies narės teisės aktuose turi būti atitinkamos nuostatos tokioms aplinkybėms.
14 straipsnis
Pastabos, išdėstytos šios Sutarties I priede, yra neatskiriama šios Sutarties dalis. Šios Sutarties straipsniai turi būti skaitomi ir taikomi kartu su atitinkamomis pastabomis. II ir III priedai taip pat yra neatskiriama šios Sutarties dalis.
15 straipsnis
Šioje Sutartyje:
„importuojamų prekių muitinė vertė“ reiškia prekių vertę, reikalingą importuotų prekių ad valorem muitui nustatyti;
„importuojanti (importo) šalis“ reiškia importuojančią šalį ar muitinės teritoriją;
„pagaminta“ apima išauginta, pagaminta ir iškasta.
Šioje Sutartyje:
„tapačios prekės“ reiškia prekes, kurios visais atžvilgiais yra vienodos, įskaitant fizines charakteristikas, kokybę ir reputaciją rinkoje; nedideli išvaizdos skirtumai netrukdo prekes laikyti tapačiomis, jei kitais atžvilgiais jos atitinka šį apibrėžimą;
„panašios prekės“ reiškia prekes, kurios nėra tapačios visais atžvilgiais, tačiau turi panašias charakteristikas ir panašias sudėtines medžiagas, įgalinančias atlikti tas pačias funkcijas ir būti komerciškai pakeičiamas. Prekių kokybė, reputacija rinkoje ir tai, ar yra prekės ženklas, – tai dalis veiksnių, į kuriuos atsižvelgiama nustatant, ar prekės yra panašios;
sąvokos „tapačios prekės“ ir „panašios prekės“, atsižvelgiant į aplinkybes, neapima prekių, į kurias įeina ar kurios atspindi inžinerinius, projektavimo, meninio apipavidalinimo, dizaino darbus ir planus bei brėžinius, kurie negali būti patikslinti pagal 8 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktį, nes šie elementai buvo atlikti importuojančioje šalyje;
prekės neturi būti laikomos „tapačiomis prekėmis“ ar „panašiomis prekėmis“, jei jos nebuvo pagamintos toje pat šalyje, kurioje buvo pagamintos prekės, kurių muitinė vertė nustatoma;
į prekes, pagamintas kito asmens, turi būti atsižvelgiama tik tuo atveju, jei nėra jokių identiškų ar panašių prekių, kaip gali būti, pagamintų to paties asmens kaip ir prekės, kurių muitinė vertė nustatoma.
Šioje Sutartyje asmenys turi būti laikomi susijusiais, tik jei:
vienas iš jų yra kito asmens verslo vadovas arba darbuotojas;
jie yra teisiškai pripažįstami verslo partneriais;
jie yra darbdavys ir darbuotojas;
yra tiesioginis ar netiesioginis abiejų šių asmenų 5 ar daugiau procentų įstatinio kapitalo arba akcijų su balso teise savininkas, valdytojas arba disponuotojas;
vienas jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja (valdo) kitą;
jie abu tiesiogiai ar netiesiogiai yra kontroliuojami (valdomi) trečio asmens;
jie abu tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja (valdo) trečią asmenį;
jie yra vienos šeimos nariai.
16 straipsnis
Importuotojas pagal raštišką prašymą turi teisę gauti importuojančios šalies muitinės administracijos raštišką paaiškinimą, kaip buvo nustatyta importuotojo prekių vertė.
17 straipsnis
Niekas šioje Sutartyje nėra aiškinama kaip muitinės administracijos teisių ribojimas ar ginčijimas, siekiant įsitikinti kokio nors pareiškimo, dokumento ar deklaracijos, pateiktų muitinio įvertinimo tikslais, teisingumu ar tikslumu.
II DALIS
ADMINISTRAVIMAS, KONSULTACIJOS IR GINČŲ SPRENDIMAS
18 straipsnis
Institucijos
19 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
III DALIS
SPECIALUSIS IR DIFERENCINIS REŽIMAS
20 straipsnis
IV DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
21 straipsnis
Išlygos
Be kitų šalių narių sutikimo, nėra galimos išlygos dėl jokių šios Sutarties nuostatų.
22 straipsnis
Nacionaliniai teisės aktai
23 straipsnis
Peržiūra
Komitetas kiekvienais metais peržiūri šios Sutarties įgyvendinimą ir veikimą, atsižvelgdamas į jos tikslus. Komitetas kiekvienais metais informuoja Prekybos prekėmis tarybą apie raidą peržiūrėtuoju laikotarpiu.
24 straipsnis
Sekretoriatas
Ši Sutartis turi būti aptarnaujama PPO Sekretoriato, išskyrus funkcijas, kurios specialiai pavestos Techniniam komitetui, kuris turi būti aptarnaujamas MBT Sekretoriato.
I priedas
Aiškinamosios pastabos
Bendroji pastaba
Nuoseklus vertinimo metodų taikymas
1–7 straipsniai apibrėžia, kaip, remiantis šios Sutarties nuostatomis, turi būti nustatoma importuojamų prekių muitinė vertė. Vertinimo metodai yra išdėstyti nuoseklia taikymo tvarka. Pradinis muitinio vertinimo metodas apibrėžtas 1 straipsnyje; importuojamos prekės turi būti vertinamos pagal šio straipsnio nuostatas, kai jame nurodytos sąlygos yra įvykdytos.
Kai muitinė vertė negali būti nustatyta pagal 1 straipsnio nuostatas, ji turi būti nustatoma nuosekliai laikantis po to einančių straipsnių, kol pagal vieną jų muitinė vertė gali būti nustatyta. Išskyrus tai, kas yra nurodyta 4 straipsnyje, tik tada, kai muitinė vertė negali būti nustatyta pagal atitinkamo straipsnio nuostatas, gali būti taikomos, laikantis nuoseklumo, po to einančio straipsnio nuostatos.
Jei importuotojas neprašo sukeisti 5 ir 6 straipsnių eilės tvarkos, turi būti remiamasi normalia straipsnių seka. Jei importuotojas to prašo, bet po to įrodo, kad nustatyti muitinę vertę pagal 6 straipsnio nuostatas neįmanoma, muitinė vertė turi būti nustatoma pagal 5 straipsnio nuostatas, jei tokiu būdu įmanoma ją nustatyti.
Kai muitinė vertė negali būti nustatyta pagal 1–6 straipsnių nuostatas, ji turi būti nustatoma pagal 7 straipsnio nuostatas.
Bendrai priimtų apskaitos principų taikymas
„Bendrai priimti apskaitos principai“ – tai visuotinai pripažįstama arba valstybės institucijų nustatyta tvarka, taikoma tam tikroje valstybėje tam tikru laiku, pagal kurią ūkio resursai ir įsipareigojimai yra registruojami kaip aktyvai ir pasyvai, taip pat registruojami aktyvų ir pasyvų pokyčiai; pagal kurią nustatoma, kaip aktyvai, pasyvai ir jų pokyčiai turi būti įvertinti, kokia informacija turėtų būti atskleidžiama, kaip ji turėtų būti atskleidžiama, kokios finansinės ataskaitos turėtų būti sudaromos. Šie standartai gali būti nustatyti kaip visuotinai taikomos bendro pobūdžio taisyklės arba kaip detalios praktinės instrukcijos ir procedūros.
Pagal šią Sutartį kiekvienos šalies narės muitinės administracija naudojasi informacija, parengta būdu, atitinkančiu bendrai šalyje priimtus apskaitos principus, ir kuri yra tinkama straipsniui, dėl kurio kyla klausimų. Pavyzdžiui, įprasto pelno ir bendrųjų išlaidų nustatymas pagal 5 straipsnio nuostatas būtų vykdomas panaudojant informaciją, parengtą būdu, atitinkančiu importuojančios šalies bendrai priimtus apskaitos principus. Kita vertus, įprasto pelno ir bendrųjų išlaidų nustatymas pagal 6 straipsnio nuostatas būtų vykdomas panaudojant informaciją, parengtą būdu, atitinkančiu šalies gamintojos bendrai priimtus apskaitos principus. Kitas pavyzdys: elemento, nurodyto 8 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje, nustatymas importuojančioje šalyje būtų vykdomas panaudojant informaciją, parengtą būdu, atitinkančiu tos šalies bendrai priimtus apskaitos principus.
1 straipsnio pastaba
Faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina
Faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina yra pardavėjui ar jo naudai pirkėjo sumokėta ar mokėtina visa suma už importuojamas prekes. Mokėjimas nebūtinai turi būti atliktas pinigų pervedimo forma. Mokėjimas gali būti atliktas akredityvo ar kokia kita forma. Mokėjimas gali būti tiesioginis ir netiesioginis. Netiesioginio mokėjimo pavyzdys būtų visas ar dalinis pirkėjo skolos pardavėjui apmokėjimas.
Paties pirkėjo savo sąskaita atlikti veiksmai, išskyrus tuos, kurių patikslinimai numatyti 8 straipsnyje, nėra laikomi netiesioginiu mokėjimu pardavėjui, net jei galėtų būti laikomi padarytais pardavėjo naudai. Todėl su tokiais veiksmais susiję muitinės vertės nustatymo kaštai neturi būti priskaičiuojami prie faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos.
Į muitinę vertę neįeina šie mokesčiai ar sąnaudos tuo atveju, kad jie atskiriami nuo importuojamų prekių faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos:
mokesčiai už statybą, surinkimą, montavimą, remontą ar techninę pagalbą, po importavimo suteiktą tokioms importuotoms prekėms kaip pramoniniai įrengimai, mašinos ar įranga;
transportavimo išlaidos po importavimo;
importuojančios šalies muitai ir mokesčiai.
Faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina – tai importuojamų prekių kaina. Taigi dividendai ar kiti mokėjimai, kuriuos pirkėjas moka pardavėjui, tačiau šie dividendai ar kiti mokėjimai nėra susiję su importuojamomis prekėmis, nėra laikomi muitinės vertės dalimi.
1 dalies a punkto iii papunktis
Tarp apribojimų, kurie faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos nepaverstų nepriimtina, yra apribojimai, iš esmės nedarantys įtakos prekių vertei. Tokių apribojimų pavyzdys būtų atvejis, kai pardavėjas reikalauja, jog automobilių pirkėjas iki nustatytos datos, kuri simbolizuoja to modelio išleidimo metų pradžią, automobilių neparduotų ar nedemonstruotų parodose.
1 dalies b punktas
Jei pardavimas ar kaina priklauso nuo kokių nors sąlygų ar aplinkybių, dėl kurių vertinamų prekių vertė negali būti nustatyta, sandorio vertė muitinės tikslams nėra priimtina. Keletas tokių pavyzdžių:
pardavėjas nustato importuojamų prekių kainą, susiedamas ją su pirkėjo įsipareigojimu papildomai nupirkti tam tikrą kiekį kitų prekių;
importuojamų prekių kaina priklauso nuo kainos ar kainų, kuriomis importuojamų prekių pirkėjas importuojamų prekių pardavėjui parduoda kitas prekes;
kaina nustatoma taikant mokėjimo būdą, nesusijusį su importuojamomis prekėmis, pavyzdžiui, importuojamos prekės yra pusgaminiai, pateikti pardavėjo su sąlyga, kad jis gaus tam tikrą kiekį gatavų prekių.
Tačiau sąlygos ar aplinkybės, susijusios su importuojamų prekių gamyba ar rinkodara, neturi baigtis sandorio vertės atmetimu. Pavyzdžiui, dėl to, kad pirkėjas teikia pardavėjui inžinerines paslaugas ir importuojančioje šalyje parengia brėžinius, neturi būti atmetama sandorio vertė, remiantis 1 straipsnio nuostatomis. Taip pat jei pirkėjas net ir sutartyje su pardavėju įsipareigoja savo sąskaita atlikti veiksmus, susijusius su importuojamų prekių rinkodara, tokių veiksmų vertė nėra muitinės vertės dalis ir tokie veiksmai neturi turėti įtakos sandorio vertę pripažįstant netinkama.
2 dalis
2 dalies a ir b punktai reglamentuoja skirtingus sandorio vertės priimtinumo nustatymo būdus.
2 dalies a punkte nustatyta, kad tada, kai pirkėjas ir pardavėjas yra susiję, pardavimo aplinkybės turi būti išnagrinėtos ir sandorio vertė turi būti pripažinta muitine verte su sąlyga, kad pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšys neturėjo įtakos kainai. Tai nereiškia, kad pardavimo aplinkybės turi būti nagrinėjamos visais atvejais, kai pirkėjas ir pardavėjas yra tarpusavyje susiję. Tokio tyrimo reikalaujama tik tuomet, kai kyla abejonių dėl kainos priimtinumo. Kai muitinės administracijai nekyla abejonių dėl kainos priimtinumo, ji turėtų būti pripažįstama nereikalaujant, kad importuotojas suteiktų papildomos informacijos. Pavyzdžiui, muitinės administracija gali būti jau anksčiau išnagrinėjusi pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšius arba jau turėti detalią informaciją apie pirkėją ir pardavėją ir, remdamasi tokio tyrimo rezultatais arba turima informacija, gali būti priėmusi sprendimą, kad pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšys neturėjo įtakos kainai.
Jeigu muitinės administracija negali priimti sprendimo dėl sandorio vertės priimtinumo neatlikusi papildomo tyrimo, ji turi suteikti importuotojui galimybę pateikti papildomą detalesnę informaciją, kuri gali būti reikalinga norint ištirti pardavimo aplinkybes. Šiuo atžvilgiu muitinės administracija, norėdama išaiškinti, ar pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšys turėjo įtakos prekių kainai, turėtų būti pasirengusi ištirti reikiamus sandorio aspektus, įskaitant ir pirkėjo bei pardavėjo prekybos ryšių organizavimo būdus bei tikrinamos kainos nustatymą. Jei gali būti pademonstruota, kad nors pirkėjas ir pardavėjas yra laikytini tarpusavyje susiję pagal 15 straipsnio nuostatas, o pirkimas ir pardavimas tarp jų yra vykdomas taip, lyg jie nebūtų susiję, tai akivaizdu, kad jų tarpusavio ryšys neturėjo įtakos kainai. Pavyzdžiui, jeigu kaina nustatoma aptariamajai gamybos šakai įprastiniu kainų nustatymo būdu arba kai pardavėjas nustato kainą taip, kaip nustato parduodamas prekes su juo nesusijusiems pirkėjams, konstatuojama, kad pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio ryšys įtakos kainai neturėjo. Kitas pavyzdys: kai yra įrodoma, kad kaina yra pakankama visoms išlaidoms bei pelnui, kuris yra bendro firmos pelno, gauto parduodant tos pačios klasės ar rūšies prekes per nurodomąjį laikotarpį (pvz., per metus), padengti, tai konstatuojama, kad kaina nebuvo paveikta.
2 dalies b punktas numato importuotojo galimybę įrodyti, kad sandorio vertė beveik nesiskiria nuo „kontrolinės“ (palyginamosios) vertės, kurią muitinės administracija jau yra pripažinusi priimtina, dėl ko sandorio vertė taip pat gali būti pripažinta priimtina pagal 1 straipsnio nuostatas. Jei palyginimas yra atliktas pagal 2 dalies b punktą ir gaunami teigiami rezultatai, tuomet nebūtina ištirti įtakos klausimą, minimą 2 dalies a punkte. Jei muitinės administracija jau turi reikiamos informacijos, kurios be papildomo tyrimo pakaktų, kad, atlikus vieną iš 2 dalies b punkte nurodytų palyginimų, buvo gauti teigiami rezultatai, nėra pagrindo reikalauti, kad importuotojas įrodytų, jog atlikus tokį palyginimą bus gautas teigiamas rezultatas. 2 dalies b punkto sąvoka „tarpusavyje nesusiję pirkėjai“ reiškia pirkėjus, kurie nėra susiję su pardavėju jokiu konkrečiu atveju.
2 dalies b punktas
Nustatant, ar viena vertė „beveik nesiskiria“ nuo kitos vertės, turi būti atsižvelgiama į įvairius veiksnius. Šiems veiksniams priskirtini: importuojamų prekių pobūdis, prekes gaminančios pramonės šakos ypatybės, metų laikas, kuriuo prekės importuojamos, ir ar vertės skirtumai yra komerciškai svarbūs. Kadangi šie veiksniai kiekvienu atveju skiriasi, būtų neįmanoma kiekvienu atveju taikyti vienodą kriterijų, pavyzdžiui, nustatytą procentą. Pavyzdžiui, nedidelis vienos rūšies prekių vertės skirtumas gali būti nepriimtinas, tuo tarpu didelis kitos rūšies prekių skirtumas gali būti priimtinas nustatant, ar sandorio vertė labai artima „kontrolinėms“ (palyginamosioms) vertėms, nustatytoms 1 straipsnio 2 dalies b punkte.
2 straipsnio pastaba
Taikydama 2 straipsnį, kai tik įmanoma, muitinės administracija remiasi tapačių prekių pardavimo atvejais, kurių apyvartos lygmuo paprastai toks pat, esant maždaug tokiam pačiam parduotų prekių kiekiui kaip ir prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta. Jei tokio pardavimo atvejo nėra, gali būti naudojamas tapačių prekių pardavimas, įvykdytas esant vienai iš šių trijų išvardintų sąlygų:
pardavimo apyvartos lygmuo toks pat, bet yra skirtingas prekių kiekis;
pardavimo apyvartos lygmuo skirtingas, bet yra maždaug toks pat prekių kiekis, arba
pardavimo apyvartos lygmuo skirtingas ir yra skirtingas prekių kiekis.
Radus pardavimo atvejį, atitinkantį vieną iš trijų nurodytų sąlygų, jei reikia, daromi šiam atvejui reikalingi patikslinimai, kuriuos atliekant atsižvelgiama:
tik į veiksnius, susijusius su prekių kiekiu;
tik į veiksnius, susijusius su apyvartos lygmeniu, arba
į veiksnius, susijusius ir su prekių kiekiu, ir su apyvartos lygmeniu.
Išraiška „ir (arba)“ sudaro galimybę laisviau parinkti pardavimo atvejus ir atlikti reikiamus patikslinimus, esant kuriai nors iš aukščiau paminėtų sąlygų.
2 straipsnyje tapačių importuojamų prekių sandorio vertė reiškia muitinę vertę, patikslintą, kaip numatyta 1 dalies b punkte ir 2 dalyje, ir kuri, remiantis 1 straipsniu, jau buvo priimta.
Skirtingo apyvartos lygmens ar skirtingo kiekio patikslinimo sąlyga nustatyta tam, kad toks patikslinimas, neatsižvelgiant į tai, ar, jį padarius, prekių vertė padidėja ar sumažėja, gali būti atliekamas tik remiantis patikimais duomenimis, kurie akivaizdžiai pagrindžia patikslinimų pagrįstumą bei teisingumą, pavyzdžiui, galiojančiais kainoraščiais, kuriuose prekių kainos nurodytos pagal skirtingus apyvartos lygmenis ir skirtingus prekių kiekius. Pavyzdžiui, jeigu importuojamų prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, siuntą sudaro 10 vienetų, o vienintelę tapačių prekių siuntą, kurios sandorio vertė žinoma, sudaro 500 vienetų ir yra pripažįstama, kad pardavėjas daro nuolaidas, kurių dydis priklauso nuo perkamų prekių kiekio, tai reikiami patikslinimai gali būti atliekami naudojantis pardavėjo kainoraščiu ir taikant 10 vienetų pardavimo kainą. Tačiau nebūtina rasti konkretų 10 vienetų pardavimo atvejį, jeigu nustatoma, kad kainoraštis buvo sudarytas bona fide, remiantis kitais prekių pardavimo kiekiais. Tačiau jei nėra tokios objektyvios vertinimo priemonės, muitinės vertės nustatymas pagal 2 straipsnio nuostatas nėra taikytinas.
3 straipsnio pastaba
Taikydama 3 straipsnį, kai tik įmanoma, muitinės administracija remiasi panašių prekių pardavimo atvejais, kurių apyvartos lygmuo paprastai toks pat esant maždaug tokiam pačiam parduotų prekių kiekiui kaip ir prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta. Jei tokio pardavimo atvejo nėra, gali būti naudojamas panašių prekių pardavimas, įvykdytas esant vienai iš šių trijų išvardintų sąlygų:
pardavimo apyvartos lygmuo toks pat, bet yra skirtingas prekių kiekis;
pardavimo apyvartos lygmuo skirtingas, bet yra maždaug toks pat prekių kiekis; arba
pardavimo apyvartos lygmuo skirtingas ir yra skirtingas prekių kiekis.
Radus pardavimo atvejį, atitinkantį vieną iš trijų nurodytų sąlygų, jei reikia, daromi šiam atvejui reikalingi patikslinimai, kuriuos atliekant atsižvelgiama:
tik į veiksnius, susijusius su prekių kiekiu;
tik į veiksnius, susijusius su apyvartos lygmeniu, arba
į veiksnius, susijusius ir su prekių kiekiu, ir su apyvartos lygmeniu.
Išraiška „ir (arba)“ sudaro galimybę lanksčiau parinkti pardavimo atvejus ir atlikti reikiamus patikslinimus, esant kuriai nors iš aukščiau paminėtų sąlygų.
3 straipsnyje panašių importuojamų prekių sandorio vertė reiškia muitinę vertę, patikslintą, kaip numatyta 1 dalies b punkte ir 2 dalyje, ir kuri, remiantis 1 straipsniu, jau buvo priimta.
Skirtingo apyvartos lygmens ar skirtingo prekių kiekio patikslinimo sąlyga nustatyta tam, kad toks patikslinimas, neatsižvelgiant į tai, ar, jį padarius, prekių vertė padidėja ar sumažėja, gali būti atliekamas tik remiantis patikimais duomenimis, kurie akivaizdžiai pagrindžia patikslinimų pagrįstumą bei teisingumą, pavyzdžiui, galiojančiais kainoraščiais, kuriuose prekių kainos nurodytos pagal skirtingus apyvartos lygmenis ir skirtingus prekių kiekius. Pavyzdžiui, jeigu importuojamų prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, siuntą sudaro 10 vienetų, o vienintelę panašių prekių siuntą, kurios sandorio vertė žinoma, sudaro 500 vienetų ir yra pripažįstama, kad pardavėjas daro nuolaidas, kurių dydis priklauso nuo perkamų prekių kiekio, reikalingi patikslinimai gali būti atliekami naudojantis pardavėjo kainoraščiu ir taikant 10 vienetų pardavimo kainą. Tačiau nebūtina rasti konkretų 10 vienetų pardavimo atvejį, jeigu nustatoma, kad kainoraštis buvo sudarytas bona fide, remiantis kitais prekių pardavimo kiekiais. Tačiau jei nėra tokios objektyvios priemonės, muitinės vertės nustatymas pagal 3 straipsnio nuostatas nėra taikytinas.
5 straipsnio pastaba
Sąvoka „vieneto kaina, už kurią… prekės yra parduodamos didžiausiu bendru kiekiu“ reiškia kainą, kuria didžiausias vienetų kiekis buvo parduotas asmenims, kurie nėra susiję su asmenimis, iš kurių jie pirko šias prekes, kai šis pardavimas vyko pirmu apyvartos lygmeniu po importavimo.
Šio punkto taikymo pavyzdys, kai prekės parduodamos pagal kainoraštį, kuriame nurodyta, kad perkant didesnius prekių kiekius taikoma mažesnė prekės vieneto kaina.
Pardavimo kiekis |
Vieneto kaina |
Pardavimų skaičius |
Bendras kiekis, parduotas už kiekvieną kainą |
1–10 vienetų |
100 |
10 pardavimų po 5 vienetus 5 pardavimai po 3 vienetus |
65 |
11–25 vienetai |
95 |
5 pardavimai po 11 vienetų |
55 |
daugiau nei 25 vienetai |
90 |
vienas 30 vienetų pardavimas vienas 50 vienetų pardavimas |
80 |
Didžiausias prekių vienetų kiekis parduotas už 80, todėl prekės vieneto kaina, taikyta parduodant didžiausią prekių vienetų kiekį, yra 90.
Kitas pavyzdys – du pardavimai. Parduodant pirmą kartą 500 vienetų parduoti po 95 valiutinius vienetus už kiekvieną. Parduodant antrą kartą 400 vienetų parduoti po 90 valiutinių vienetų už kiekvieną. Šiuo atveju didžiausias prekių vienetų kiekis, parduotas už tam tikrą kainą, yra 500, todėl prekės vieneto kaina, taikyta parduodant didžiausią kiekį prekių vienetų, yra 95.
Trečias pavyzdys būtų toliau pateikiami atvejai, kai įvairūs prekių kiekiai parduodami už įvairias kainas.
Pardavimai
Pardavimo kiekis |
Vieneto kaina |
40 vienetų |
100 |
30 vienetų |
90 |
15 vienetų |
100 |
50 vienetų |
95 |
25 vienetai |
105 |
35 vienetai |
90 |
5 vienetai |
100 |
Iš viso
Visas parduotas kiekis |
Vieneto kaina |
65 |
90 |
50 |
95 |
60 |
100 |
25 |
105 |
Šiuo atveju didžiausias prekių vienetų, parduotų už tam tikrą kainą, kiekis yra 65, todėl prekės vieneto kaina, taikyta parduodant didžiausią prekių vienetų kiekį, yra 90.
Nustatant vieneto kainą pagal 5 straipsnį, neturėtų būti atsižvelgta į jokį pardavimą importuojančioje šalyje asmeniui, kaip yra apibrėžta šios pastabos 1 punkte, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai, nemokamai ar sumažintomis kainomis tiekia komponentus, aprašytus 8 straipsnio 1 dalies b punkte, skirtus importuojamoms prekėms gaminti ir parduoti eksportui.
Reikėtų atkreipti dėmesį, kad „pelnas ir bendrosios išlaidos“, paminėti 5 straipsnio 1 dalyje, turėtų būti įvardijami kaip vienas iš prekių vertės atimamas dėmuo. Šios atimamos išlaidos turėtų būti nustatomos remiantis importuotojo ar jo vardu pateikta informacija, išskyrus atvejus, kai importuotojo pateikti duomenys neatitinka duomenų, gautų importuojančioje šalyje parduodant importuojamas prekes, kurios yra tos pačios klasės arba rūšies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta. Jei importuotojo pateikti duomenys neatitinka tokių duomenų, pelno ir bendrųjų išlaidų dydis gali būti nustatomas remiantis atitinkama informacija, tačiau kita, nei buvo pateikta importuotojo ar jo vardu.
„Bendrosios išlaidos“ apima aptariamų prekių rinkodaros tiesiogines ir netiesiogines išlaidas.
Vietos mokesčiai, mokėtini už pardavimą prekių, kurioms nėra atlikti atskaitymai pagal 5 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunkčio nuostatas, turi būti atskaičiuojami pagal 5 straipsnio 1 dalies a punkto i papunkčio nuostatas.
Nustatant komisinius arba įprastinį pelną bei bendrąsias išlaidas pagal 5 straipsnio 1 dalies nuostatas, sprendimas, ar tam tikros prekės yra „tos pačios klasės ar rūšies“ kaip kitos prekės, turi būti priimamas kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į su tuo atveju susijusias aplinkybes. Turi būti ištirti duomenys apie mažiausios grupės ar asortimento tos pačios rūšies ar klasės importuojamų prekių, tarp kurių yra ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta ir apie kurias gali būti pateikta reikalinga informacija, pardavimus importuojančioje šalyje. 5 straipsnyje „tos pačios klasės ar rūšies prekės“ reiškia prekes, importuojamas iš tos pačios šalies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, taip pat prekes, importuotas iš kitų šalių.
5 straipsnio 1 dalies b punkte „anksčiausia data“ turi būti diena, kurią yra parduodamas importuojamų ar importuotų tapačių ar panašių prekių kiekis, kurio pakanka vieneto kainai nustatyti.
Taikant metodą, nustatytą 5 straipsnio 2 dalyje, atskaitymai, atliekami perdirbant sukurtos vertės, pridėtos vykstant tolesniems procesams, turi būti paremti objektyviais ir kiekybiškai įvertinamais duomenimis, susijusiais su atliktų darbų įkainiais. Priimti savikainos apskaičiavimo metodai, kalkuliacijos, sąmatos ir kitos įprastinės ūkinės veiklos praktikoje naudojamos priemonės sudarytų skaičiavimų pagrindą.
Pripažinta, kad įvertinimo metodas, apibrėžtas 5 straipsnio 2 dalyje, paprastai netaikomas importuojamoms prekėms tada, kai jos dėl tolesnio perdirbimo yra praradusios savo tapatumą. Tačiau kai kada net importuotoms prekėms ir praradus tapatumą, perdirbant sukurta vertė gali būti tiksliai ir nesudėtingai nustatyta. Antra vertus, kai kuriais atvejais importuotos prekės išlaiko tapatumą, bet sudaro tokius nedidelius prekių, parduodamų importuojančioje šalyje, komponentus, kad šio įvertinimo metodo taikymas būtų nepateisinamas. Atsižvelgiant į išdėstytus motyvus, kiekviena panaši situacija turi būti nagrinėjama atskirai.
6 straipsnio pastaba
Pagal šią Sutartį nustatant prekių muitinę vertę paprastai remiamasi importuojančioje šalyje turima informacija. Tačiau norint nustatyti apskaičiuotąją vertę gali prireikti patikrinti prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, gamybos išlaidas ir kitą informaciją, kuri turi būti gauta ne iš importuojančios šalies. Be to, daugeliu atvejų prekių gamintojas nebus pavaldus importuojančios šalies atitinkamoms institucijoms. Todėl apskaičiuotosios vertės metodas paprastai gali būti taikomas tik tais atvejais, kai pirkėjas ir pardavėjas yra tarpusavyje susiję, o prekių gamintojas sutinka pateikti atitinkamoms importuojančios šalies institucijoms būtinus įkainius bei prireikus sudaryti sąlygas patikrinti bet kurią šią informaciją.
6 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta „išlaidų vertė“ turi būti nustatoma remiantis informacija, susijusia su prekių, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, gamyba, ir pateikiama prekių gamintojo ar jo vardu. Ji turi būti pagrįsta gamintojo apskaitos dokumentų duomenimis, su sąlyga, kad tokia apskaita atliekama vadovaujantis bendrai priimtais apskaitos principais, taikomais prekės pagaminimo šalyje.
Į „išlaidų vertę“ įeina 8 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytų elementų kainos, taip pat 8 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų elementų, kuriuos pirkėjas tiesiogiai ar netiesiogiai pateikė importuojamoms prekėms gaminti, vertė, proporcingai paskirstyta pagal atitinkamą 8 straipsnio pastabą. 8 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktyje nurodytų elementų (darbų), kurie atliekami importuojančioje šalyje, vertė gali būti įskaitoma tik tiek, kiek už šiuos darbus turi mokėti gamintojas. Tai reiškia, kad nustatant apskaičiuotąją vertę jokių šiame punkte nurodytų elementų (darbų) išlaidų vertė negali būti įskaitoma du kartus.
„Pelno ir bendrųjų išlaidų suma“, minima 6 straipsnio 1 dalies b punkte, turi būti nustatoma remiantis gamintojo ar jo vardu pateikta informacija, išskyrus atvejus, kai gamintojo pateikti duomenys neatitinka paprastai nurodomų eksportuojančioje šalyje parduodant eksportui į importuojančią šalį pagamintas prekes, kurios yra tos pačios klasės arba rūšies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta.
Reikėtų pažymėti, kad tokiu atveju „pelno ir bendrųjų išlaidų suma“ turi būti skaičiuojama kaip vienas dėmuo. Tai reiškia, kad, jei tam tikru atveju gamintojo pelnas yra mažas, o bendrosios išlaidos didelės, bendrai apskaičiuotas gamintojo pelnas ir bendrosios išlaidos gali atitikti įprastai nurodomus parduodant tos pačios klasės ar rūšies prekes. Pavyzdžiui, tokia situacija gali susidaryti, kai prekės pradedamos platinti importuojančioje šalyje ir gamintojas sutiko negauti jokio arba gauti labai mažą pelną tam, kad padengtų dideles bendrąsias išlaidas, susijusias su prekės platinimo pradžia. Gamintojui įrodžius, kad, parduodant importuotas prekes, jo pelnas sumažėjo dėl tam tikrų prekybos aplinkybių, turi būti atsižvelgiama į gamintojo faktinį pelną tuo atveju, kai gamintojas turi pelno dydį pagrindžiančias sąlygas ir gamintojo kainų politika atitinka tai pramonės šakai įprastą kainų politiką. Pavyzdžiui, tokia situacija gali susidaryti, kai gamintojai buvo priversti laikinai sumažinti kainas dėl nenumatyto paklausos sumažėjimo arba kai parduoda prekes, įsiterpiančias į importuojančioje šalyje gaminamų prekių rinką, ir sutinka gauti mažesnį pelną, kad išlaikytų konkurenciją. Jeigu gamintojo pateikti duomenys apie pelną ir bendrąsias išlaidas neatitinka pelno ir bendrųjų išlaidų, paprastai eksportuojančios šalies gamintojų nurodomų į importuojančią šalį eksportuojant prekes, kurios yra tos pačios klasės arba rūšies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, tai pelno ir bendrųjų išlaidų dydis gali būti nustatomas remiantis atitinkama informacija, pateikta ne prekių gamintojo ir ne jo vardu.
Kai nustatant apskaičiuotąją vertę remiamasi ne gamintojo ir ne jo vardu pateikta informacija, atitinkamos importuojančios šalies institucijos informuoja importuotoją, jei pastarasis prašo, apie tokios informacijos bei duomenų šaltinį ir skaičiavimus, atliktus pagal tokius duomenis, kurie būtų 10 straipsnio nuostatų objektas.
Į „bendrąsias išlaidas“, minimas 6 straipsnio 1 dalies b punkte, įeina tiesioginės ir netiesioginės prekių gamybos ir pardavimo eksportui išlaidos, kurios nėra įskaičiuojamos pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą.
Ar tam tikros prekės yra „tos pačios klasės ar rūšies“ kaip kitos prekės, turi būti nustatoma kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į su tuo atveju susijusias aplinkybes. Nustatant įprastą pelno ir bendrųjų išlaidų sumą pagal 6 straipsnio nuostatas, turi būti nagrinėjami mažiausios grupės ar prekių asortimento, į kurį įeina ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, pardavimai eksportui į importuojančią šalį, apie kuriuos gali būti pateikta būtina informacija. Pagal 6 straipsnį „tos pačios klasės ar rūšies prekės“ turi būti iš tos pačios šalies kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta.
7 straipsnio pastaba
Muitinės vertės, nustatytos pagal 7 straipsnio nuostatas, kiek įmanoma, turi remtis anksčiau nustatytomis muitinės vertėmis.
Remiantis 7 straipsniu turėtų būti taikomi muitinio įvertinimo metodai, išdėstyti 1–6 straipsniuose, tačiau, taikant šiuos metodus pagal 7 straipsnio nuostatas ir tikslus, leidžiamas tam tikras pagrįstai reikalingas lankstumas.
Toliau pateikiami keli pagrįstai reikalingo lankstumo pavyzdžiai:
tapačios prekės – reikalavimas, kad tapačios prekės būtų eksportuojamos tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, gali būti taikomas lanksčiai; taip pat gali būti taikomos tapačių prekių muitinės vertės, anksčiau nustatytos pagal 5 ir 6 straipsnių nuostatas, prekių muitinė vertė gali būti nustatoma remiantis tapačių prekių verte, nors tos prekės pagamintos ir ne toje pačioje šalyje kaip prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta;
panašios prekės – reikalavimas, kad panašios prekės būtų eksportuojamos tuo pačiu ar beveik tuo pačiu metu kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, gali būti taikomas lanksčiai; taip pat gali būti taikomos panašių prekių muitinės vertės, anksčiau nustatytos pagal 5 ir 6 straipsnių nuostatas, prekių muitinė vertė gali būti nustatoma remiantis panašių prekių verte, nors tos prekės pagamintos ir ne toje pačioje šalyje kaip prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta;
dedukcinis metodas – reikalavimas, kad prekės būtų parduotos „tokio pat pavidalo, kaip buvo importuotos“, nurodytas 5 straipsnio 1 dalies a punkte, gali būti taikomas lanksčiai; taip pat „90 dienų“ reikalavimas gali būti taikomas lanksčiai.
8 straipsnio pastaba
1 dalies a punkto i papunktis
Sąvoka „pirkimo komisiniai“ reiškia importuotojo užmokestį savo agentui už atstovavimą užsienyje perkant prekes, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta.
1 dalies b punkto ii papunktis
Importuojamų prekių elementų, nurodytų 8 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje, paskirstymą sąlygoja du veiksniai: paties elemento vertė ir būdas, taikomas importuotų prekių šios vertės paskirstymui. Šių elementų paskirstymas turėtų būti atliktas pagrįstu būdu, atitinkančiu aplinkybes, ir turėtų atitikti bendrai priimtus apskaitos principus.
Nustatant elemento vertę, kai importuotojas įsigyja elementą iš nesusijusio su juo pardavėjo už pastarojo pateiktą kainą, elemento vertė yra jo pirkimo kaina. Jei elementas buvo pagamintas importuotojo ar su juo susijusio asmens, elemento vertė yra lygi jo gamybos išlaidų vertei. Jei elementas prieš tai buvo importuotojo naudojamas, neatsižvelgiant į tai, ar jis šio importuotojo buvo įsigytas ar pasigamintas, nustatant šio elemento vertę, pirminės jo įsigijimo ar gamybos išlaidos turi būti proporcingai sumažintos, atsižvelgiant į jo panaudojimą (amortizaciją).
Jei elemento vertė nustatyta, būtina ją paskirstyti proporcingai importuojamoms prekėms. Tai galima padaryti įvairiai. Pavyzdžiui, vertė galėtų būti įskaityta į pirmosios prekių siuntos muitinę vertę, jeigu importuotojas pageidauja iš karto sumokėti importo muitus ir mokesčius už visą vertę. Kitas pavyzdys – importuotojas gali prašyti, kad vertė būtų paskirstyta proporcingai tam tikram prekių vienetų, pagamintų iki pirmosios siuntos, kiekiui. Dar kitas pavyzdys – importuotojas gali prašyti, kad vertė būtų paskirstyta proporcingai visam numatomam pagaminti prekių kiekiui, jei dėl to sudarytas kontraktas arba kitu būdu prisiimti konkretūs įsipareigojimai. Taikomas paskirstymo metodas turi priklausyti nuo importuotojo pateiktų dokumentų.
Anksčiau išdėstytus principus iliustruoja toks pavyzdys. Importuotojas pateikia gamintojui formą, kurią numatoma naudoti gaminant importuojamas prekes, ir sudaro su gamintoju kontraktą dėl 10 000 prekių vienetų pirkimo. Iki pirmosios 1 000 prekių vienetų siuntos atgabenimo gamintojas jau pagamino 4 000 prekių vienetų. Importuotojas gali prašyti muitinės administracijos paskirstyti naudotos formos vertę 1 000 , 4 000 arba 10 000 prekių vienetų.
1 dalies b punkto iv papunktis
Elementų, išvardintų 8 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktyje, pridedamosios vertės turėtų būti nustatomos remiantis objektyviais ir kokybiškai įvertinamais duomenimis. Tam, kad iki minimumo būtų sumažintas importuotojo ir muitinės administracijos darbo krūvis, tenkantis pridedamųjų verčių išlaidoms nustatyti, kiek įmanoma, turėtų būti naudojamasi pirkėjo apskaitos dokumentų duomenimis.
Jei pirkėjo pateikti elementai buvo jo nusipirkti ar išsinuomoti, pridedamoji vertė būtų pirkimo ar nuomos išlaidos. Už elementus, kurie yra viešai prieinami, nėra įskaičiuojama jokia pridedamoji vertė, išskyrus jų kopijų įsigijimo išlaidas.
Pridedamųjų verčių (išlaidų) apskaičiavimo sudėtingumas dideliu mastu priklausys nuo atitinkamos įmonės struktūros, valdymo praktikos bei taikomų apskaitos metodų.
Pavyzdžiui, įmanomas atvejis, kai įvairias prekes iš įvairių valstybių importuojanti įmonė turi savo projektavimo centro, esančio ne importuojančios šalies teritorijoje, apskaitos duomenis, kuriais remiantis galima tiksliai apskaičiuoti išlaidas, tenkančias tam tikrai prekei. Tokiais atvejais pagal 8 straipsnio nuostatas importuojamų prekių muitinė vertė gali būti tiesiogiai patikslinta.
Kitu atveju įmonė gali apmokėti projektavimo centro, esančio ne importuojančios šalies teritorijoje, išlaidas kaip bendrąsias papildomas išlaidas, jų nepaskirstydama konkrečioms prekėms. Šiuo atveju pagal 8 straipsnio nuostatas importuojamų prekių muitinė vertė galėtų būti atitinkamai patikslinta, visas projektavimo centro išlaidas paskirstant visoms pagamintoms prekėms, kurių gamybai panaudoti projektavimo centro darbo rezultatai, ir tokias proporcingai prekių vienetui paskirstytas išlaidas pridedant prie importuojamų prekių vertės.
Suprantama, kad, atsižvelgiant į aprašytas aplinkybes, tinkamas išlaidų paskirstymo būdas turi būti parenkamas įvertinus įvairius veiksnius.
Tais atvejais, kai atitinkamą elementą sudarantys darbai atliekami keliose šalyse ir per tam tikrą laiką, tikslinant prekių vertę turėtų būti apsiribojama elemento verte, faktiškai sukurta ne importuojančios šalies teritorijoje.
1 dalies c punktas
Mokesčiams už patentus ir licencijas, nurodytiems 8 straipsnio 1 dalies c punkte, be kita ko, gali būti priskiriami mokesčiai, susiję su patentais, prekių ženklais ir autorinėmis teisėmis. Tačiau nustatant muitinę vertę mokesčiai už teisę importuojančioje šalyje perdirbti importuojamą prekę prie faktiškai sumokėtos ar mokėtinos importuojamų prekių kainos neturi būti pridedami.
Pirkėjo mokėjimai už teisę platinti ar perparduoti importuojamas prekes neturi būti pridedami prie faktiškai sumokėtos ar mokėtinos importuojamų prekių kainos, jei tokie mokėjimai nėra šių prekių pardavimo eksportui į importuojančią šalį sąlyga.
3 dalis
Jei nėra objektyvių ir kiekybiškai įvertinamų duomenų apie vertes (išlaidas), kurios, vadovaujantis 8 straipsnio nuostatomis, turėtų būti pridėtos prie sumos, sumokėtos ar mokėtinos už importuojamas prekes, sandorio vertė, vadovaujantis 1 straipsnio nuostatomis, negali būti nustatoma. Tokio atvejo pavyzdys – tai mokestis už patentą, nustatomas remiantis importuojančioje šalyje parduoto tam tikro produkto litro kaina, tačiau importuojant šio produkto kiekis buvo nurodytas kilogramais ir tik jį importavus produktas buvo ištirpdytas. Jeigu mokestis už patentą iš dalies susijęs su importuojamomis prekėmis ir iš dalies su kitais veiksniais, nesusijusiais su importuojamomis prekėmis (pvz., kai importuojamos prekės sumaišomos su vietinės gamybos ingredientais ir jau nebegali būti identifikuojamos kaip atskiros prekės arba kai atitinkamame finansiniame pirkėjo ir pardavėjo susitarime iš nurodytos pinigų sumos neįmanoma išskirti mokesčio už patentą dydžio), šio mokesčio dydžio neįmanoma nurodyti apskaičiuojant pridėtinę vertę (išlaidas). Tačiau kai mokestis už patentą susijęs tik su importuojamomis prekėmis, jo dydis gali būti lengvai apskaičiuojamas, papildoma vertė prie faktiškai sumokėtos ar mokėtinos importuojamų prekių kainos gali būti pridedama.
9 straipsnio pastaba
9 straipsnyje „importavimo metu“ gali reikšti ir laiką, skirtą muitinei vertei nustatyti.
11 straipsnio pastaba
11 straipsnis suteikia importuotojui teisę apskųsti prekių muitinės vertės nustatymą, kurį atliko muitinės administracija. Pirmiausia skundas gali būti pateiktas aukštesniam muitinės administracijos organui, tačiau importuotojas blogiausiu atveju turi teisę skundą pateikti teismui.
„Be baudų“ reiškia, jog importuotojui neskiriama ir nenumatoma bauda vien už tai, kad jis nusprendė pasinaudoti teise pateikti skundą. Įprasti teismo mokesčiai ir užmokestis už teisininko darbą nelaikomi bauda.
Tačiau 11 straipsnis netrukdo šaliai narei reikalauti, kad prieš paduodant skundą būtų sumokėti visi apskaičiuoti importo muitai.
15 straipsnio pastaba
4 dalis
15 straipsnyje sąvoka „asmenys“, kur tai tinka, reiškia ir juridinius asmenis.
4 dalies e punktas
Pagal šią Sutartį vienas asmuo kontroliuoja kitą asmenį, jei pastarasis teisiškai ar veiksmais yra pirmojo suvaržytas ar priverstas atlikti jo nurodymus.
II priedas
Muitinio įvertinimo techninis komitetas
Pagal šios Sutarties 18 straipsnį, Techninis komitetas turi būti įsteigiamas, globojant MBT, tam, kad techniniu lygiu būtų užtikrintas šios Sutarties aiškinimo ir taikymo nuoseklumas.
Techninio komiteto funkcijos:
tirti tam tikras technines problemas, kylančias kasdieniame šalių narių muitinio įvertinimo sistemos administravimo darbe, bei, remiantis pateiktais faktais, teikti patarimus dėl atitinkamų sprendimų;
esant prašymui, analizuoti vertinimo įstatymus, tvarką bei praktiką, kiek jie yra susiję su šia Sutartimi, ir, remiantis tokių analizių rezultatais, parengti ataskaitas;
parengti ir platinti metines ataskaitas apie šios Sutarties statuso bei vykdymo techninius aspektus;
pateikti tokią informaciją ir patarti bet kuriais klausimais, susijusiais su importuojamų prekių muitiniu įvertinimu, kai šalis narė ar Komitetas to paprašo; tokia informacija ir patarimas gali būti pateikti patariamojo vertinimo, komentarų ar aiškinamųjų pastabų forma;
suteikti, esant prašymui, techninę pagalbą šalims narėms, siekiančioms pagreitinti šios Sutarties tarptautinį priėmimą;
vykdyti tyrimą, kai jį paveda kolegija, pagal šios Sutarties 19 straipsnį;
atlikti kitas funkcijas, kurias Komitetas gali pavesti Techniniam komitetui.
Bendrosios nuostatos
Techninis komitetas stengiasi atlikti savo darbą tam tikrais klausimais, ypač patikėtais (pavestais) jam šalių narių, Komiteto ar kolegijos, per trumpiausią įmanomą laikotarpį. Kaip nustatyta 19 straipsnio 4 dalyje, kolegija nustato tam tikrą laikotarpį Techninio komiteto ataskaitai gauti, o Techninis komitetas turi pateikti ataskaitą per tą laikotarpį.
MBT Sekretoriatas turi padėti veikti Techniniam komitetui.
Atstovavimas
Kiekviena šalis narė turi teisę būti atstovaujama Techniniame komitete. Kiekviena šalis narė gali skirti vieną delegatą ir vieną ar daugiau atstovų Techniniame komitete. Šalis narė, turinti tokį atstovą Techniniame komitete, šiame priede vadinama „Techninio komiteto nare“. Techninio komiteto narių atstovai gali turėti patarėjų. Techninio komiteto susirinkimuose kaip stebėtojas gali dalyvauti PPO Sekretoriatas.
MBT šalys narės, kurios nėra PPO šalys narės, Techninio komiteto susirinkimuose gali būti atstovaujamos vieno delegato ir vieno ar daugiau papildančiųjų. Tokie atstovai Techninio komiteto susirinkimuose dalyvauja kaip stebėtojai.
Atsižvelgiant į Techninio komiteto pirmininko sutikimą, MBT Generalinis sekretorius (šiame priede – „Generalinis sekretorius“) gali pakviesti šalių, kurios nėra nei PPO, nei MBT šalys narės, Vyriausybių atstovus bei tarptautinių Vyriausybinių ir prekybos organizacijų atstovus stebėtojų teise dalyvauti Techninio komiteto susirinkimuose.
Delegatų, papildomų delegatų bei patarėjų dalyvauti Techninio komiteto susirinkimuose kandidatūros turi būti pateiktos Generaliniam sekretoriui.
Techninio komiteto susirinkimai
Techninis komitetas renkasi tuomet, kai būtina, bet ne mažiau kaip du kartus per metus. Kiekvieno susirinkimo datą Techninis komitetas turi nustatyti prieš tai vykusioje sesijoje. Susirinkimo data gali būti keičiama, jei to prašo kuri nors Techninio komiteto narė ir jai pritaria paprasta Techninio komiteto narių dauguma, arba Pirmininko prašymu skubaus dėmesio reikalaujančiais atvejais. Nepaisant šio punkto pirmojo sakinio nuostatų, Techninis komitetas renkasi, kai būtina apsvarstyti jam kolegijos patikėtus klausimus pagal šios Sutarties 19 straipsnio nuostatas.
Techninio komiteto susirinkimai turi vykti MBT būstinėje, jei nepriimamas kitoks sprendimas.
Generalinis sekretorius informuoja visas Techninio komiteto nares bei kitus dalyvius, išvardytus 6 ir 7 punktuose, apie kiekvienos Techninio komiteto sesijos atidarymo dieną mažiausiai prieš 30 dienų, išskyrus ypatingos skubos atvejus.
Darbotvarkė
Laikina kiekvienos sesijos darbotvarkė turi būti sudaryta Generalinio sekretoriaus ir išplatinta Techninio komiteto narėms bei kitiems dalyviams, išvardytiems šio priedo 6 ir 7 punktuose, mažiausiai 30 dienų prieš sesiją, išskyrus ypatingos skubos atvejus. Į darbotvarkę įtraukiami visi klausimai, kurių įtraukimą prieš tai vykusioje sesijoje patvirtinto Techninis komitetas, visi klausimai, kuriuos savo iniciatyva įtraukia pirmininkas, bei visi klausimai, kuriuos įtraukti paprašė Generalinis sekretorius, Komitetas ar bet kokia Techninio komiteto narė.
Kiekvienos sesijos pradžioje Techninis komitetas patvirtina darbotvarkę. Sesijos metu Techninis komitetas gali bet kada keisti darbotvarkę.
Pareigūnai ir vadovavimas
Techninis komitetas iš savo narių delegatų renka pirmininką ir vieną ar daugiau vicepirmininkų. Pirmininkas ir vicepirmininkas savo pareigas eina vienerius metus. Baigę kadenciją, pirmininkas ir vicepirmininkas gali būti perrenkami. Pirmininko ir vicepirmininko, kurie nebėra Techninio komiteto nariai, mandatai automatiškai nustoja galios.
Jei Pirmininkas nedalyvauja susirinkime ar jo dalyje, jį pavaduoja vicepirmininkas. Tokiu atveju vicepirmininkui tenka tie patys įgaliojimai ir pareigos, kurios pavestos pirmininkui.
Susirinkimo pirmininkas Techninio komiteto veikloje dalyvauja kaip pirmininkas, o ne kaip Techninio komiteto narės atstovas.
Be šiomis taisyklėmis pirmininkui skirtų pareigų, Pirmininkas skelbia susirinkimą pradėtą bei baigtą, vadovauja diskusijoms, skirsto teisę kalbėti ir, remdamasis šiomis taisyklėmis, vadovauja susirinkimui. Pirmininkas taip pat gali reikalauti, kad kalbėtojas laikytųsi tvarkos, jei pastarojo kalba yra netinkama.
Vykstant diskusijoms bet kuriuo klausimu, delegacija gali iškelti klausimą dėl susirinkimo tvarkos. Tokiu atveju pirmininkas nedelsdamas paskelbia sprendimą. Jei su sprendimu nesutinkama, pirmininkas teikia dėl jo spręsti susirinkimui. Jeigu nėra nusprendžiama kitaip, sprendimas įsigalioja.
Generalinis sekretorius arba Generalinio sekretoriaus paskirti MBT Sekretoriato pareigūnai Techninio komiteto susirinkimuose atlieka sekretoriato darbą.
Kvorumas ir balsavimas
Techninio komiteto narių paprastosios daugumos atstovai sudaro kvorumą.
Kiekvienas Techninio komiteto narys turi vieno balso teisę. Techninio komiteto sprendimai priimami balsų dauguma, kurią sudaro mažiausiai du trečdaliai dalyvaujančių narių. Neatsižvelgiant į balsavimo konkrečiais atvejais rezultatus, Techninis komitetas turi teisę Komitetui ir MBT pateikti išsamią ataskaitą apie svarstytą atvejį, nurodydamas tam tikrose diskusijose išsakytas skirtingas nuomones. Neprieštaraudamas aukščiau išdėstytoms šio punkto nuostatoms, atvejais, kuriuos jam paveda kolegija (panel), Techninis komitetas sprendimus priima konsenso būdu. Jeigu Techninis komitetas negali priimti sprendimo (nesusitaria) dėl atvejų, kuriuos jam pavedė kolegija, Techninis komitetas parengia ataskaitą, išsamiai išdėstydamas svarstomo atvejo faktus ir narių nuomones tuo klausimu.
Kalbos ir užrašai
Oficialios Techninio komiteto kalbos yra anglų, prancūzų ir ispanų. Kalbos ir pareiškimai, padaryti viena iš šių trijų kalbų, turi būti nedelsiant išverčiami į kitas oficialias kalbas, išskyrus atvejus, kai visos delegacijos sutinka apsieiti be vertimų. Kalbos ir pareiškimai, padaryti bet kuria kita kalba, turi būti išversti į anglų, prancūzų ir ispanų kalbas, laikantis tų pačių sąlygų, bet tuo atveju kalbėjusioji ar pareiškimą padariusioji delegacija pateikia vertimą į anglų, prancūzų ar ispanų kalbą. Oficialiuose Techninio komiteto dokumentuose turi būti vartojamos tik anglų, prancūzų ir ispanų kalbos. Memorandumai ir korespondencija, pateikiami svarstyti Techniniam komitetui, turi būti viena iš oficialiųjų kalbų.
Techninis komitetas rengia visų sesijų ataskaitas ir, jeigu pirmininkas mano esant reikalinga, posėdžių protokolus ar užrašų santraukas. Pirmininkas arba pirmininko paskirtas asmuo kiekviename Komiteto posėdyje ir kiekviename MBT posėdyje pateikia ataskaitą apie Techninio komiteto darbą.
III PRIEDAS
20 straipsnio 1 dalyje numatytas leidimas besivystančiai šaliai narei atidėti šios Sutarties nuostatų taikymą penkeriems metams kai kurioms besivystančioms šalims narėms gali būti nepakankamas. Tokiais atvejais besivystanti šalis narė, prieš pasibaigiant 20 straipsnio 1 dalyje numatytam terminui, gali prašyti pratęsti terminą, suprasdama, kad šalys narės dėl tokio prašymo laikysis „geranoriškumo principo“ (sympathetic consideration) tais atvejais, kai besivystanti šalis narė pateikia rimtų priežasčių.
Besivystančios šalys, prekių muitinį įvertinimą šiuo metu atliekančios oficialiai nustatytų minimalių kainų pagrindu, gali pageidauti išlygų, kurios leistų joms išlaikyti tokį įvertinimo būdą (ribotą laiką ir pereinamuoju laikotarpiu) tokiomis sąlygomis, dėl kurių susitaria šalys narės.
Besivystančios šalys, kurios mano, kad nuoseklios muitinio įvertinimo būdų taikymo tvarkos pakeitimas importuotojo prašymu, kaip numatyta Sutarties 4 straipsnyje, gali sukelti joms rimtų sunkumų, gali pageidauti 4 straipsnio taikymo išlygų šiomis sąlygomis:
„(Šalies) Vyriausybė pasilieka teisę nustatyti, kad tam tikra Sutarties 4 straipsnio nuostata galioja tik tuo atveju, jeigu muitinės vadovybė sutinka patenkinti prašymą pakeisti 5 ir 6 straipsnių tvarką“.
Jeigu besivystančios šalys padaro tokią išlygą, šalys narės leidžia taikyti ją pagal Sutarties 21 straipsnį.
Besivystančios šalys gali pageidauti Sutarties 5 straipsnio 2 dalies išlygos taikymo šiomis sąlygomis:
„(Šalies) Vyriausybė pasilieka teisę nustatyti, kad Sutarties 5 straipsnio 2 dalis turi būti taikoma remiantis atitinkama 5 straipsnio pastaba, neatsižvelgiant į tai, ar importuotojas to prašo“.
Jeigu besivystančios šalys padaro tokią išlygą, šalys narės leidžia taikyti ją pagal Sutarties 21 straipsnį.
Kai kurioms besivystančioms šalims gali kilti problemų dėl Sutarties 1 straipsnio įgyvendinimo, kiek tai susiję su importu, vykdomu į jų šalį, per vienintelius tarpininkus, distributorius ir koncesininkus. Jeigu besivystančioje šalyje narėje kyla tokių Sutarties taikymo problemų, tų šalių narių prašymu tas atvejis turi būti išanalizuotas siekiant surasti tinkamą sprendimą.
17 straipsnyje pripažįstama, kad, taikant šią Sutartį, muitinių administracijoms gali tekti pateikti paklausimus dėl ataskaitų, dokumentų ar deklaracijų, pateiktų muitinio įvertinimo tikslais, teisingumo ir tikslumo. Todėl straipsnyje pripažįstama, kad galima pateikti paklausimus, pavyzdžiui, siekiant patikrinti, ar deklaruotos vertės elementai arba elementai, pateikti muitinei siekiant nustatyti muitinę vertę, yra išsamūs ir teisingi. Šalys narės, laikydamosi savo nacionalinių įstatymų ir tvarkos, turi teisę tikėtis visapusiško importuotojų bendradarbiavimo atsakant į tokius paklausimus.
Faktiškai sumokėta ar mokėtina kaina apima visus mokėjimus, kuriuos kaip importuotų prekių pardavimo sąlygą pirkėjas faktiškai sumoka ar turi sumokėti pardavėjui arba pirkėjas trečiajai šaliai, kad įvykdytų pardavėjo įsipareigojimus.
SUTARTIS DĖL TIKRINIMO PRIEŠ PAKRAUNANT
VALSTYBĖS NARĖS,
atsižvelgdamos į tai, kad 1986 m. rugsėjo 20 d. ministrai susitarė, kad Daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo tikslas – „toliau plėsti ir liberalizuoti pasaulinę prekybą“, „stiprinti GATT vaidmenį“ ir „skatinti GATT sistemą labiau reaguoti į kintančią tarptautinę ekonominę aplinką“;
atsižvelgdamos į tai, kad daugelis besivystančių šalių narių kreipiasi dėl tikrinimo prieš pakraunant;
pripažindamos, kad besivystančioms šalims reikia tai daryti per tokį laikotarpį ir tiek, kiek reikalinga patikrinti importuojamų prekių kokybę, kiekybę ar kainą;
atsimindamos, kad tokios programos turi būti vykdomos be nereikalingo delsimo ir nevienodo traktavimo;
atsižvelgdamos į tai, kad šis tikrinimas paprastai atliekamas eksportuojančių valstybių narių teritorijoje;
pripažindamos, kad reikia nustatyti tarptautines teises ir pareigas, dėl kurių turi būti susitarta tiek valstybėms narėms vartotojoms, tiek valstybėms narėms eksportuotojoms;
pripažindamos, kad GATT 1994 principai ir įsipareigojimai taikomi toms tikrinimo prieš pakraunant tarnyboms, kurias PPO valstybių narių Vyriausybės yra įgaliojusios vykdyti šią veiklą;
pripažindamos, kad yra pageidautina, jog tikrinimo prieš pakraunant tarnybų veikla bei su tikrinimu prieš pakraunant susiję įstatymai ir taisyklės būtų aiškūs;
siekdamos, kad ginčai, kylantys tarp eksportuotojų ir tikrinimo prieš pakraunant tarnybų dėl su šia Sutartimi susijusių klausimų būtų sprendžiami greitai, efektyviai ir teisingai;
SUSITARIA:
1 straipsnis
Apimtis – apibrėžimai
2 straipsnis
Valstybės narės vartotojos įsipareigojimai
Nediskriminavimas
Vyriausybiniai reikalavimai
Tikrinimo vieta
Standartai
Aiškumas
Konfidencialios verslo informacijos apsauga
Valstybės narės vartotojos užtikrina, kad tikrinimo prieš pakraunant tarnybos nereikalautų iš eksportuotojų pateikti informacijos apie:
duomenis apie gamybą, susijusius su patentuotais, licencijuotais ar neatskleistais gamybos procesais arba su procesais, kurių patento klausimas dar neišspręstas;
neskelbtus techninius duomenis, išskyrus duomenis, reikalingus pademonstruoti, kad laikomasi techninio reglamento ar standartų;
vidinę kainodarą, taip pat gamybinius kaštus;
pelną;
kontraktų tarp eksportuotojų ir jų tiekėjų sąlygas, jei tarnybai kitaip neįmanoma atlikti patikrinimo; tokiais atvejais tarnyba reikalauja tik šiam tikslui reikalingos informacijos.
Interesų konfliktai
Valstybės narės vartotojos užtikrina, kad tikrinimo prieš pakraunant tarnybos, atsižvelgdamos taip pat ir į šio straipsnio 9–13 dalyse esančias nuostatas dėl konfidencialios verslo informacijos apsaugos, laikytųsi šios tvarkos, kad išvengtų interesų konfliktų:
tarp tikrinimo prieš pakraunant tarnybų ir visų kitų susijusių tarnybų, priklausančių tikrinimo prieš pakraunant tarnyboms, įskaitant visas tarnybas, kuriose pastarosios turi finansinių ar komercinių interesų, arba visas tarnybas, kurios turi finansinių interesų tose tikrinimo prieš pakraunant tarnybose ir kurių pakrovimus tikrinimo prieš pakraunant tarnybos turi tikrinti;
tarp tikrinimo prieš pakraunant tarnybų ir visų kitų tarnybų, įskaitant kitas tarnybas, susijusias su tikrinimu prieš pakraunant, išskyrus Vyriausybines tarnybas, kurios sudaro kontraktą ar suteikia įgaliojimus dėl tikrinimo;
su tikrinimo prieš pakraunant tarnybų padaliniais, dalyvaujančiais kitoje veikloje nei yra reikalaujama atlikti per patikrinimą.
Delsimas
Kainų patikrinimas
Valstybės narės vartotojos užtikrina, kad, siekiant užkirsti kelią klastotėms ir sumažintoms arba padidintoms faktūrinėms sąskaitoms (važtaraščiams), tikrinimo prieš pakraunant tarnybos atliktų kainų patikrinimą ( 56 ), vadovaudamosi šiomis gairėmis:
tikrinimo prieš pakraunant tarnybos atmeta tik tokias kontrakto kainas, dėl kurių buvo susitarę eksportuotojas ir importuotojas, jei jos gali įrodyti, kad išvados apie netenkinančias kainas yra pagrįstos tikrinimu, atitinkančiu šios straipsnio dalies b ir e punktuose išdėstytus kriterijus;
tikrinimo prieš pakraunant tarnybos atliekamą kainų palyginimą dėl eksporto kainos patikrinimo turi pagrįsti tapačių ar panašių prekių, skirtų eksportui iš tos pačios šalies ir vykdant eksportą panašiu arba tuo pačiu laiku, kainomis, esant konkurencinėms ir palyginamoms pardavimo sąlygoms, laikantis įprastos komercinės praktikos ir paisant kiekvienų tai- kytinų standartinių nuolaidų esmės; tokie palyginimai turi būti pagrįsti šiais reikalavimais:
naudojamasi tik tokiomis kainomis, kurios suteikia pagrįstą pagrindą lyginimui, atsižvelgiant į importuojančiai šaliai ir kitai šaliai ar šalims, kuriomis naudojamasi lyginant kainas, būdingus atitinkamus ekonominius veiksnius;
tikrinimo prieš pakraunant tarnyba nesinaudoja kainomis prekių, skirtų eksportuoti į skirtingas importo šalis, kad nebūtų nepateisinamai nustatoma prekių siuntai mažiausia kaina;
tikrinimo prieš pakraunant tarnyba atsižvelgia į specialiuosius dalykus, išdėstytus šios straipsnio dalies c punkte;
bet kurioje aukščiau aprašyto proceso stadijoje tikrinimo prieš pakraunant tarnyba eksportuotojui suteikia galimybę paaiškinti kainą;
atlikdama kainos patikrinimą, tikrinimo prieš pakraunant tarnyba atsižvelgia į pardavimo kontrakto sąlygas ir paprastai taikomus reguliuojančius veiksnius tų sandorių atžvilgiu; šie veiksniai turi apimti, tarp kitų, pardavimų komercinį lygį ir kiekį, pristatymo terminus ir sąlygas, kainos eskalacijos straipsnius; kokybės specifikacijas, specialias dizaino ypatybes, specialias gabenimo ar pakavimo sąlygas; užsakymo dydį, pardavimus su pristatymu iš karto ir atsiskaitymu grynaisiais, sezoninius veiksnius, mokesčius už licencijas ar kitus intelektinės nuosavybės mokesčius, paslaugas, teikiamas kaip kontrakto dalį, jei visa tai nėra atskirai įtraukta į faktūrinę sąskaitą (važtaraštį); veiksniai taip pat turi apimti tam tikrus elementus, susijusius su eksportuotojo kaina, tokius kaip kontraktiniai eksportuotojo ir importuotojo santykiai;
transportavimo mokesčių tikrinimas susijęs tik su eksportuojančios šalies transportavimo būdo kaina, dėl kurios susitarta ir kuri nurodyta pardavimo kontrakte;
kainų tikrinimo tikslais neturi būti naudojamasi:
importuojančioje šalyje gaminamų prekių toje šalyje pardavimo kaina;
kaina prekių, eksportuojamų iš šalies, bet ne iš šiuo atveju eksportuojančios šalies;
gamybos kaštais;
ginčytinomis arba nerealiomis kainomis ar vertėmis.
Apeliavimo tvarka
Valstybės narės vartotojos užtikrina, kad tikrinimo prieš pakraunant tarnybos nustatytų priėmimo, svarstymo ir sprendimų priėmimo dėl eksportuotojų nusiskundimų tvarką ir kad informacija apie tokią tvarką būtų prieinama eksportuotojams, kaip nustatyta šio straipsnio 6 ir 7 dalyse. Valstybės narės vartotojos užtikrina, kad toji tvarka yra nustatoma ir taikoma, vadovaujantis šiomis gairėmis:
tikrinimo prieš pakraunant tarnybos paskiria vieną ar daugiau pareigūnų, į kuriuos būtų galima kreiptis darbo valandomis kiekviename mieste ar uoste, kuriuose yra tikrinimo prieš pakraunant administracinė įstaiga, kurioje priimami, svarstomi ir taikomi sprendimai dėl eksportuotojų apeliacijų ar nusiskundimų;
eksportuotojai paskirtiems pareigūnams raštiškai pateikia faktus apie atitinkamų sandorių, dėl kurių skundžiamasi, skundo pobūdį ir siūlomą sprendimą;
paskirtas (-i) pareigūnas (-ai), svarstydamas (-i) eksportuotojų nusiskundimus, laikosi „geranoriškumo principo“ ir, gavęs (-ę) dokumentus, numatytus šios straipsnio dalies b punkte, kuo greičiau priima sprendimus.
Dalinės išlygos (nukrypimai)
3 straipsnis
Eksportuojančių valstybių narių pareigos
Nediskriminavimas
Viešumas
Techninė pagalba
4 straipsnis
Nepriklausomos peržiūros tvarka
Valstybės narės skatina tikrinimo prieš pakraunant tarnybas ir eksportuotojus savo ginčus išspręsti tarpusavyje. Tačiau po dviejų dienų nuo skundo padavimo dienos, kaip numatyta 2 straipsnio 21 dalyje, bet kuri iš šalių gali kreiptis dėl ginčo nepriklausomos peržiūros. Valstybės narės imasi tokių joms prieinamų pagrįstų priemonių, kad užtikrintų, jog būtų nustatytos šios procedūros ir jų laikomasi:
šios procedūros turi būti administruojamos nepriklausomo jungtinio organo, sudaryto bendrai iš organizacijos, atstovaujančios tikrinimo prieš pakraunant tarnyboms, ir organizacijos, atstovaujančios eksportuotojams pagal šią Sutartį;
nepriklausomas organas, minimas šio straipsnio a punkte, sudaro tokį ekspertų sąrašą:
grupė iš narių, paskirtų tikrinimo prieš pakraunant tarnyboms atstovaujančios organizacijos;
grupė iš narių, paskirtų eksportuotojams atstovaujančios organizacijos;
nepriklausomų prekybos ekspertų grupė, paskirta šio straipsnio a punkte minimo nepriklausomo organo.
Į šį sąrašą įtrauktų ekspertų geografinis pasiskirstymas turi būti toks, kad bet kokie ginčai, kilę pagal šias procedūras, būtų sprendžiami operatyviai. Šis sąrašas turi būti sudarytas per du mėnesius nuo PPO sutarties įsigaliojimo ir kiekvienais metais turi būti atnaujinamas. Sąrašas turi būti viešai prieinamas. Jis turi būti paskelbtas Sekretoriatui ir išplatintas visoms valstybėms narėms;
eksportuotojas arba tikrinimo prieš pakraunant tarnyba, norinti inicijuoti ginčą, kreipiasi į šio straipsnio a punkte minimą nepriklausomą organą ir prašo sudaryti kolegiją; nepriklausomas organas turi būti atsakingas už kolegijos sudarymą; šią kolegiją sudaro trys nariai; kolegijos nariai turi būti parenkami taip, kad būtų galima išvengti nereikalingų išlaidų ir delsimo; pirmąjį narį parenka atitinkama tikrinimo prieš pakraunant tarnyba iš aukščiau minimo sąrašo i papunkčio, su sąlyga, kad tas narys nepriklausytų tai tarnybai; antrąjį narį parenka eksportuotojas iš aukščiau minimo sąrašo ii papunkčio, su sąlyga, kad tas narys nebūtų susijęs su tuo eksportuotoju; trečiąjį narį parenka šio straipsnio a punkte minimas nepriklausomas organas iš aukščiau minimo sąrašo iii papunkčio; negali būti prieštaraujama jokiam nepriklausomo prekybos eksperto iš aukščiau minimo sąrašo iii grupės paskyrimui;
nepriklausomas prekybos ekspertas, paskirtas iš aukščiau minimo sąrašo iii papunkčio, eina kolegijos pirmininko pareigas; nepriklausomas prekybos ekspertas priima reikalingus sprendimus, kad užtikrintų, jog kolegija operatyviai nagrinės ginčą, pavyzdžiui, ar dėl su nagrinėjamu atveju susijusių faktų kolegijai reikia susirinkti, o jei taip, tai kur vyks tas susirinkimas, atsižvelgiant į tikrinimo, dėl kurio kilo ginčas, vietą;
jei ginčo šalys sutinka, vieną nepriklausomą prekybos ekspertą gali parinkti nepriklausomas organas, minimas šio straipsnio a punkte, iš aukščiau minėto sąrašo iii papunkčio, kad šis peržiūrėtų ginčijamą klausimą; šis ekspertas priima reikalingus sprendimus, kad užtikrintų operatyvų ginčo sprendimą, pavyzdžiui, atsižvelgiant į tikrinimo, dėl kurio kilo ginčas, vietą;
peržiūros tikslas turi būti nustatyti, ar, atliekant ginčijamą tikrinimą, ginčo šalys laikėsi šios Sutarties nuostatų; procedūros turi būti atliekamos operatyviai ir būtina leisti abiem šalims išdėstyti savo požiūrį žodžiu arba raštu;
trijų asmenų kolegija sprendimus turi priimti balsų dauguma; sprendimas dėl ginčo turi būti priimamas per aštuonias darbo dienas nuo prašymo dėl nepriklausomos peržiūros pateikimo dienos ir apie jį turi būti informuojamos ginčo šalys; šis terminas gali būti pratęstas abiejų ginčo šalių susitarimu; kolegija arba nepriklausomas prekybos ekspertas proporcingai paskirsto išlaidas, kurio būtinos tam konkrečiam atvejui;
kolegijos sprendimas turi būti privalomas tikrinimo prieš pakraunant tarnybai ir eksportuotojui, kurie yra ginčo šalys.
5 straipsnis
Pranešimas
Valstybės narės pateikia Sekretoriatui įstatymų ir kitų teisės aktų, kuriomis jos įgyvendina šią Sutartį, kopijas, taip pat kitų įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tikrinimu prieš pakraunant, kopijas, kai tik toje valstybėje narėje įsigalioja PPO sutartis. Jokie įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tikrinimu prieš pakraunant, pakeitimai neįsigalioja, kol nėra oficialiai paskelbti. Jie Sekretoriatui turi būti pranešti nedelsiant po paskelbimo. Sekretoriatas informuoja valstybes nares apie tokios informacijos prieinamumą.
6 straipsnis
Peržiūra
Antrų PPO sutarties galiojimo metų pabaigoje ir po to kas treji metai Ministrų konferencija peržiūri šios Sutarties nuostatas, įgyvendinimą ir veikimą, atsižvelgdama į šios Sutarties tikslus ir į patirtį, sukauptą ją įgyvendinant. Atlikus tokią peržiūrą, Ministrų konferencija gali pakeisti šios Sutarties nuostatas.
7 straipsnis
Konsultacijos
Esant prašymui, valstybės narės konsultuojasi su kitomis valstybėmis narėmis dėl kiekvieno klausimo, susijusio su šios Sutarties veikimu. Tokiais atvejais GATT 1994 XXII straipsnio nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, yra taikytinos šiai Sutarčiai.
8 straipsnis
Ginčų sprendimas
Bet kokie ginčai tarp valstybių narių dėl šios Sutarties veikimo turi būti sprendžiami pagal GATT 1994 XXIII straipsnio nuostatas, išplėstas ir taikomas pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
9 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
SUTARTIS DĖL KILMĖS TAISYKLIŲ
VALSTYBĖS NARĖS,
atsižvelgdamos į 1986 m. rugsėjo 20 d. ministrų susitarimą, kad daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundu bus siekiama „toliau liberalizuoti ir plėsti pasaulinę prekybą“, „stiprinti GATT vaidmenį“ ir „didinti GATT sistemos galimybes reaguoti į besiplėtojančią tarptautinę ekonomiką“;
siekdamos prisidėti prie GATT 1994 tikslų įgyvendinimo;
pripažindamos, kad aiškios ir prognozuojamos kilmės taisyklės bei jų taikymas palengvina tarptautinę prekybą;
siekdamos užtikrinti, kad kilmės taisyklės savaime nesudarytų nereikalingų kliūčių prekybai;
siekdamos užtikrinti, kad kilmės taisyklės nepanaikintų ir nesumažintų valstybių narių teisių, suteiktų pagal GATT 1994;
pripažindamos, kad su kilmės taisyklėmis susijusiems įstatymams, norminiams aktams ir kitiems teisės aktams bei jų taikymui pageidautina suteikti skaidrumo;
siekdamos užtikrinti, kad kilmės taisyklės būtų nustatytos ir taikomos nešališkai, skaidriai, prognozuojamai, nuosekliai ir neutraliai;
pripažindamos, kad reikalingas konsultacijų mechanizmas ir procedūros greitai, efektyviai ir nešališkai išspręsti ginčus, kylančius pagal šią Sutartį;
siekdamos harmonizuoti ir išaiškinti kilmės taisykles,
SUSITARIA:
I DALIS
Apibrėžimai ir apimtis
1 straipsnis
Kilmės taisyklės
II DALIS
Kilmės taisyklių taikymą reglamentuojanti tvarka
2 straipsnis
Tvarka pereinamuoju laikotarpiu
Kol bus baigta kilmės taisyklių derinimo programa, nustatyta IV dalyje, valstybės narės užtikrina, kad:
kai jos išleidžia bendrojo taikymo administracinius sprendimus, reikalavimai, kuriuos reikia įvykdyti, yra aiškiai apibrėžti, ypač:
tais atvejais, kai taikomas tarifų klasifikacijos pakeitimo kriterijus, tokioje kilmės taisyklėje ir visose jos išimtyse, turi būti aiškiai nurodytos tarifų nomenklatūros pozicijos ir subpozicijos, kurioms skiriama ši taisyklė;
tais atvejais, kai taikomas ad valorem procentinis kriterijus, to procento apskaičiavimo metodas turi taip pat būti nurodytas kilmės taisyklėse;
tais atvejais, kai nurodyti gamybos ar perdirbimo operacijų kriterijai, turi būti tiksliai aprašoma operacija, kuria nustatoma aptariamosios prekės kilmė;
nepaisant prekybos politikos priemonių nei žingsnių, susijusių su tomis priemonėmis, jų kilmės taisyklėmis nesinaudojama kaip būdais tiesiogiai ar netiesiogiai siekti prekybinių tikslų;
kilmės taisyklės savaime nesukelia ribojamojo, iškreipiamojo ar griaunamojo poveikio tarptautinei prekybai. Jos nekelia perdėtai griežtų reikalavimų ir nereikalauja atitikti tam tikrų sąlygų, nesusijusių su gamyba ar perdirbimu, kurie būtų laikomi būtinais nustatant kilmės šalį. Tačiau kaštai, tiesiogiai nesusiję su gamyba ar perdirbimu, gali būti įtraukiami tam, kad būtų galima taikyti ad valorem procentinį kriterijų, kaip numatyta šio straipsnio a punkte;
kilmės taisyklės, taikomos importui ir eksportui, nėra griežtesnės už tas kilmės taisykles, kuriomis valstybės narės vadovaujasi nustatydamos, ar prekė pagaminta šalies viduje, taip pat valstybės narės nediskriminuoja kitų valstybių narių, nepriklausomai nuo to, kuriai valstybei narei priklauso tos prekės gamintojai ( 59 );
jų kilmės taisyklės taikomos nuosekliai, vieningai, nešališkai ir pagrįstai;
jų kilmės taisyklės pagrįstos pozityviu standartu. Kilmės taisyklės, nurodančios požymius, pagal kuriuos kilmė nenustatoma (negatyvus standartas), yra leidžiamos kaip pozityvaus standarto išaiškinimo dalis arba tam tikrais atvejais kai pozityvus kilmės nustatymas nėra reikalingas;
jų įstatymai, norminiai aktai, teismo nutartys ir bendrojo taikymo administraciniai sprendimai, susiję su kilmės taisyklėmis, yra skelbiami, jei jie atitinka GATT 1994 X straipsnio 1 dalies nuostatas arba yra jų objektas;
eksportuotojo, importuotojo ar bet kurio kito asmens, turinčio pagrįstą priežastį, prašymu kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 150 dienų ( 60 ) po prašymo pateikimo, su sąlyga, kad buvo pateikti visi kiti reikalingi prašymo elementai, yra išduodami tos prekės kilmės įvertinimo dokumentai. Prašymai atlikti tokį įvertinimą turi būti priimami dar nepradėjus prekiauti ta preke ir gali būti priimami bet kada vėliau. Tokie įvertinimai galioja trejus metus su sąlyga, kad faktus bei sąlygas, taip pat ir kilmės taisykles, pagal kurias buvo atliktas toks įvertinimas, tebegalima palyginti. Tokie įvertinimai netenka galios, jeigu, atlikus peržiūrą, numatytą šio straipsnio j punkte, priimamas sprendimas, priešingas ankstesniam įvertinimui, ir su sąlyga, kad suinteresuotos šalys iš anksto apie tai informuojamos. Tokie įvertinimai turi būti viešai skelbiami, laikantis šio straipsnio k punkto nuostatų;
priimdamos savo kilmės taisyklių pakeitimus arba naujas kilmės taisykles, valstybės narės netaiko tų pakeitimų atgaline tvarka, kaip nurodyta jų įstatymuose ir norminiuose aktuose ir kitaip jų nepažeidžia;
bet kuri administracinė veikla, atliekama ryšium su kilmės apibrėžimu, gali būti skubiai peržiūrima teismine, arbitražo arba administracine tvarka arba teismuose, kurie yra nepriklausomi nuo institucijos, priimančios sprendimą dėl kilmės, siekiant, kad sprendimui nebūtų daroma įtaka, galinti jį pakeisti ar panaikinti;
visa savo pobūdžiu konfidenciali informacija arba konfidencialiai teikiama informacija, taikant kilmės taisykles, aptariamųjų institucijų yra traktuojama kaip griežtai konfidenciali, jos negalima atskleisti be atitinkamo asmens ar Vyriausybės leidimo, priklausomai nuo to, kas pateikia tokią informaciją, išskyrus atvejus, kai tą informaciją atskleisti reikalaujama dėl teisminio proceso.
3 straipsnis
Tvarka po pereinamojo laikotarpio
Atsižvelgdamos į visų valstybių narių siekius, vykdant derinimo programą, pateiktą IV dalyje, t. y. nustatyti suderintas kilmės taisykles, valstybės narės užtikrina, kad, įgyvendindamos derinimo programą:
kilmės taisykles jos taiko vienodai visais atvejais, kaip numatyta 1 straipsnyje;
pagal jų kilmės taisykles šalis, apibrėžiama kaip tam tikros prekės kilmės šalis, yra arba šalis, kurioje ta prekė buvo pagaminta/gauta visa, arba, tais atvejais, kai su prekės pagaminimu susijusi daugiau negu viena šalis, kilmės šalimi laikoma ta šalis, kurioje atliktas paskutinis esminis prekės pakeitimas;
kilmės taisyklės, taikomos importui ir eksportui, nėra griežtesnės už tas kilmės taisykles, kurias valstybės narės taiko nustatyti, ar prekė pagaminta šalies viduje, taip pat valstybės narės nediskriminuoja kitų valstybių narių, nepriklausomai nuo to, kuriai valstybei narei priklauso tos prekės gamintojai;
kilmės taisyklės taikomos nuosekliai, vieningai, nešališkai ir pagrįstai;
jų įstatymai, norminiai aktai, teismo nutartys ar bendrojo taikymo administraciniai sprendimai, susiję su kilmės taisyklėmis, yra skelbiami, jei atitinka GATT 1994 X straipsnio 1 dalies nuostatas arba yra jų objektas;
eksportuotojo, importuotojo ar bet kurio kito asmens, turinčio pagrįstą priežastį, prašymu kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 150 dienų po prašymo pateikimo, su sąlyga, kad buvo pateikti visi kiti reikalingi prašymo elementai, yra išduodami tos prekės kilmės vertinimo dokumentai. Prašymai atlikti tokį vertinimą turi būti priimami dar nepradėjus prekiauti ta preke ir gali būti priimami bet kada vėliau. Tokie vertinimai galioja trejus metus, su sąlyga, kad faktus bei sąlygas, taip pat ir kilmės taisykles, pagal kurias buvo atliktas toks vertinimas, tebegalima palyginti. Tokie vertinimai netenka galios, jeigu, atlikus peržiūrą, numatytą šio straipsnio h punkte, priimamas sprendimas, priešingas ankstesniam vertinimui, ir su sąlyga, kad suinteresuotos šalys yra iš anksto apie tai informuojamos. Tokie įvertinimai turi būti viešai skelbiami, laikantis šio straipsnio i punkto nuostatų;
priimdamos savo kilmės taisyklių pakeitimus arba naujas kilmės taisykles, valstybės narės netaiko tų pakeitimų atgaline tvarka ir kitaip nepažeidžia savo įstatymų ir norminių aktų;
bet kuri administracinė veikla, atliekama pagal kilmės apibrėžimą, gali būti skubiai peržiūrima teismine, arbitražo arba administracine tvarka arba teismuose, kurie yra nepriklausomi nuo institucijos, priimančios sprendimą dėl kilmės, siekiant, kad sprendimui nebūtų daroma įtaka, galinti jį pakeisti ar panaikinti;
visa savo pobūdžiu konfidenciali informacija arba konfidencialiai teikiama informacija, taikant kilmės taisykles, aptariamųjų institucijų traktuojama kaip griežtai konfidenciali, jos negalima atskleisti be atitinkamo asmens ar Vyriausybės leidimo, priklausomai nuo to, kas pateikia tokią informaciją, išskyrus tuos atvejus, kai tą informaciją atskleisti reikalaujama dėl teisminio proceso.
III DALIS
Procedūriniai susitarimai dėl paskelbimo, peržiūros, konsultacijų ir ginčų sprendimo
4 straipsnis
Institucijos
5 straipsnis
Informacija ir procedūros, susijusios su naujų kilmės taisyklių įdiegimu ir pakeitimu
6 straipsnis
Peržiūra
7 straipsnis
Konsultacijos
Šiai Sutarčiai galioja GATT 1994 XXII straipsnio nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
8 straipsnis
Ginčų sprendimas
Šiai Sutarčiai galioja GATT 1994 XXIII straipsnio nuostatos, išplėstos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
IV DALIS
Kilmės taisyklių derinimas
9 straipsnis
Tikslai ir principai
Siekdama suderinti kilmės taisykles ir, inter alia, suteikti daugiau tikrumo vykdant pasaulinę prekybą, Ministrų konferencija kartu su MBT imasi žemiau išdėstytos darbų programos, remdamasi šiais principais:
kilmės taisyklės turėtų būti taikomos vienodai visais atvejais, kaip numatyta 1 straipsnyje;
kilmės taisyklės turėtų nustatyti, kad šalis, apibrėžiama kaip tam tikros prekės kilmės šalis, yra arba šalis, kurioje ta prekė buvo pagaminta/gauta visa, arba, tais atvejais, kai su prekės pagaminimu susijusi daugiau negu viena šalis, kilmės šalimi laikoma ta šalis, kurioje atliktas paskutinis esminis prekės pakeitimas;
kilmės taisyklės turėtų būti objektyvios, suprantamos ir prognozuojamos;
nepaisant priemonių nei žingsnių, susijusių su tomis priemonėmis, kilmės taisyklėmis nesinaudojama kaip būdais tiesiogiai ar netiesiogiai siekti prekybinių tikslų. Jos neturėtų savaime daryti ribojamojo, iškreipiamojo ar griaunamojo poveikio tarptautinei prekybai. Jos neturėtų kelti perdėtai griežtų reikalavimų ir neturėtų reikalauti, kad būtų laikomasi tam tikrų su gamyba ar perdirbimu nesusijusių sąlygų kaip būtinų nustatant kilmės šalį. Tačiau kaštai, tiesiogiai nesusiję su gamyba ar perdirbimu, gali būti įtraukiami tam, kad būtų galima taikyti ad valorem procentinį kriterijų;
kilmės taisyklės turėtų būti administruojamos nuosekliai, vieningai, nešališkai ir pagrįstai;
kilmės taisyklės turėtų būti nuoseklios;
kilmės taisyklės turėtų būti grindžiamos pozityviu standartu. Negatyvus standartas gali būti taikomas siekiant išaiškinti pozityvų standartą.
Darbų programa
Darbų programa turi būti pradėta vykdyti kuo greičiau, kai tik įsigalios PPO sutartis, ir turi būti užbaigta per trejus metus.
Komitetas ir techninis komitetas, numatyti 4 straipsnyje, turi būti atitinkamos institucijos, atliekančios šį darbą.
Kad būtų detaliai numatytas MBT indėlis, komitetas prašo, kad techninis komitetas, remdamasis šio straipsnio 1 dalyje išdėstytais principais, pateiktų savo išaiškinimą ir nuomonę dėl toliau aprašytų darbų; norint užtikrinti, kad derinimo darbų programa būtų laiku užbaigta, šie darbai turi būti atliekami prekių sektorių pagrindu taip, kaip suskirstyta Suderintos sistemos (SS) nomenklatūros atskirais skirsniais ar pozicijomis.
Visiškai gautas (gaminys) ir minimalios operacijos ar perdirbimas
Techninis komitetas nustato suderintus apibrėžimus:
Šio darbo rezultatai turi būti pateikti komitetui per tris mėnesius nuo tos dienos, kai gaunamas komiteto prašymas.
Esminis pakeitimas – tarifų klasifikacijos pakeitimai
Esminis pakeitimas – papildomi kriterijai
Užbaigę darbus, numatytus šio straipsnio 2 dalies c punkto ii papunktyje, kiekvienam prekių sektoriui ar atskirai prekių grupei, kai išimtinai taikoma SS nomenklatūra neleidžia išreikšti esminio pakeitimo, techninis komitetas:
Komiteto vaidmuo
Remdamasis šio straipsnio 1 dalyje išdėstytais principais:
laikydamasis šio straipsnio 2 dalies c punkto i, ii ir iii papunkčiuose numatytų terminų, komitetas apsvarsto techninio komiteto išaiškinimą bei nuomonę, kad galėtų spręsti, ar joms pritarti. Komitetas gali prašyti techninio komiteto patobulinti ar išplėtoti savo darbą ir (arba) pateikti naujų pasiūlymų; kad padėtų techniniam komitetui, komitetas turėtų nurodyti priežastis, kodėl prašoma atlikti papildomą darbą, ir, esant reikalui, pasiūlyti alternatyvius būdus;
atlikęs visus darbus, numatytus šio straipsnio 2 dalies c punkto i, ii ir iii papunkčiuose, komitetas svarsto darbo rezultatus atsižvelgdamas į jų visuminį sąryšį.
Derinimo programos rezultatai ir tolesnis darbas
I PRIEDAS
TECHNINIS KILMĖS TAISYKLIŲ KOMITETAS
Funkcijos
Techninio komiteto nuolatinės funkcijos yra šios:
bet kurio techninio komiteto nario prašymu ištirti specifines technines problemas, susijusias su kasdieniu valstybių narių kilmės taisyklių administravimu, ir pateikti patariamąsias išvadas dėl atitinkamų sprendimų, priimta atsižvelgiant į pateiktus faktus;
teikti informaciją ir konsultuoti visais su prekių kilmės nustatymu susijusiais atvejais, kai to prašo bet kuri komiteto šalis narė;
reguliariai rengti ir platinti ataskaitas apie techninius šios Sutarties veikimo aspektus ir jos vykdymą;
kiekvienais metais peržiūrėti techninius šios Sutarties II ir III dalių įgyvendinimo ir veikimo aspektus.
Techninis komitetas atlieka ir kitokias funkcijas, kurių gali prašyti komitetas.
Techninis komitetas stengiasi atlikti su specifinėmis užduotimis susijusius darbus, ypač tuos, kuriuos jam nurodo valstybės narės ar komitetas, per pagrįstai trumpą laiką.
Atstovavimas
Kiekviena valstybė narė turi teisę būti atstovaujama Techniniame komitete. Kiekviena valstybė narė gali paskirti vieną delegatą ir vieną ar daugiau papildomų (-us) atstovų (-us) techniniame komitete. Tokia valstybė narė, taip atstovaujama techniniame komitete, toliau vadinama techninio komiteto „nare“. Techninio komiteto narių atstovams techninio komiteto susirinkimuose gali padėti patarėjai. PPO sekretoriatas gali taip pat dalyvauti tokiuose susirinkimuose stebėtojo teisėmis.
MBT narėms, kurios nėra PPO narės, techninio komiteto susirinkimuose gali atstovauti vienas delegatas ir vienas ar daugiau papildomų atstovų. Tokie atstovai techninio komiteto susirinkimuose dalyvauja stebėtojų teisėmis.
Pritarus techninio komiteto pirmininkui, MBT Generalinis sekretorius (toliau – Generalinis sekretorius) gali pakviesti Vyriausybių, kurios nėra nei PPO valstybės narės, nei MBT narės, atstovus bei tarptautinių Vyriausybinių ir prekybos organizacijų atstovus dalyvauti techninio komiteto susirinkimuose stebėtojų teisėmis.
Delegatus, papildomus atstovus ir patarėjus dalyvauti techninio komiteto susirinkimuose siūlo Generalinis sekretorius.
Susirinkimai
Techninis komitetas renkasi esant reikalui, bet ne rečiau kaip kartą per metus.
Reglamentas
Techninis komitetas išsirenka savo pirmininką ir nustato savo darbo tvarką.
II PRIEDAS
BENDRA DEKLARACIJA DĖL LENGVATINIŲ KILMĖS TAISYKLIŲ
Pripažindamos, kad kai kurios valstybės narės taiko lengvatines kilmės taisykles, kurios skiriasi nuo nelengvatinių kilmės taisyklių, valstybės narės susitaria:
Šioje bendroje deklaracijoje lengvatinės kilmės taisyklės turi būti apibrėžiamos kaip įstatymai, norminiai aktai ir kiti bendrojo taikymo administraciniai sprendimai, kuriais remiasi bet kuri valstybė narė norėdama nustatyti, ar prekėms galima taikyti lengvatinį režimą pagal kontraktinius arba autonominius prekybos režimus, suteikiančius tarifų lengvatas, kurios pagal GATT 1994 I straipsnio 1 dalį nėra numatytos.
Valstybės narės susitaria užtikrinti, kad:
joms priimant bendrojo taikymo administracinius sprendimus, reikalavimai, kurie turi būti įvykdyti, būtų aiškiai apibrėžiami; ypač:
tais atvejais, kai taikomas tarifų klasifikacijos pakeitimo kriterijus, tokiose lengvatinėse kilmės taisyklėse ir visose tų taisyklių išimtyse turi būti aiškiai nurodytos tarifų nomenklatūros pozicijos ir subpozicijos, kurioms ši taisyklė skiriama;
tais atvejais, kai taikomas ad valorem procentinis kriterijus, lengvatinėse kilmės taisyklėse turi taip pat būti nurodytas to procento apskaičiavimo būdas;
tais atvejais, kai nurodyti gamybos ar perdirbimo operacijų kriterijai, turi būti detaliai aprašoma operacija, kuria nustatoma lengvatinė kilmė;
jų lengvatinės kilmės taisyklės pagrįstos pozityviu standartu. Lengvatinės kilmės taisyklės, nurodančios požymius, pagal kuriuos lengvatinė kilmė nenustatoma (negatyvus standartas), yra leidžiamos kaip pozityvaus standarto išaiškinimo dalis arba tam tikrais atvejais kai pozityvus lengvatinės kilmės nustatymas nėra reikalingas;
jų įstatymai, norminiai aktai ar bendrojo taikymo administraciniai sprendimai, susiję su lengvatinėmis kilmės taisyklėmis, yra skelbiami, jei atitinka GATT 1994 X straipsnio 1 dalies nuostatas arba yra jų objektas;
eksportuotojo, importuotojo ar bet kurio kito asmens, turinčio pagrįstą priežastį, prašymu kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 150 dienų ( 63 ) po prašymo pateikimo, su sąlyga, kad buvo pateikti visi kiti reikalingi prašymo elementai, yra išduodami tai prekei suteikiamo lengvatinės kilmės vertinimo dokumentai. Prašymai atlikti tokį vertinimą turi būti priimami dar nepradėjus prekiauti ta preke ir gali būti priimami bet kada vėliau. Tokie vertinimai galioja trejus metus su sąlyga, kad faktus bei sąlygas, taip pat lengvatines kilmės taisykles, pagal kurias tie vertinimai buvo atlikti, tebegalima palyginti. Tokie vertinimai netenka galios, jeigu, atlikus peržiūrą, numatytą šio priedo 3 punkto f papunktyje, priimamas sprendimas, priešingas ankstesniam vertinimui, ir su sąlyga, kad apie tai iš anksto informuojamos suinteresuotos šalys. Tokie vertinimai pagal šio priedo 3 punkto g papunkčio nuostatas turi būti viešai skelbiami;
priimdamos savo lengvatinių kilmės taisyklių pakeitimus arba naujas lengvatines kilmės taisykles, valstybės narės netaiko tų pakeitimų atgaline tvarka ir kitaip nepažeidžia savo įstatymų ir norminių aktų;
kiekviena administracinė veikla, atliekama ryšium su kilmės apibrėžimu, gali būti skubiai peržiūrima teismine, arbitražo arba administracine tvarka arba teismuose, kurie yra nepriklausomi nuo institucijos, priimančios sprendimą dėl kilmės, kad sprendimui nebūtų daroma įtaka, galinti jį pakeisti ar panaikinti;
visa savo pobūdžiu konfidenciali informacija arba konfidencialiai teikiama informacija taikant lengvatines kilmės taisykles aptariamųjų institucijų yra traktuojama kaip griežtai konfidenciali, jos negalima atskleisti be atitinkamo asmens ar Vyriausybės leidimo, priklausomai nuo to, kas pateikia tokią informaciją, išskyrus tuos atvejus, kai tą informaciją atskleisti reikalaujama dėl teisminio proceso.
Valstybės narės susitaria skubiai pateikti sekretoriatui savo lengvatines kilmės taisykles, įskaitant ir lengvatinių susitarimų, pagal kuriuos jos yra taikomos, sąrašą, teismo sprendimus, bendrojo taikymo administracinius sprendimus, susijusius su jų lengvatinėmis kilmės taisyklėmis, galiojančiomis tuo metu, kai įsigalioja PPO sutartis tai valstybei narei. Be to, valstybės narės susitaria kuo greičiau pateikti Sekretoriatui lengvatinių kilmės taisyklių pakeitimus ar naujas preferencinės kilmės taisykles. Gautos informacijos sąrašą galima gauti Sekretoriate. Sekretoriatas turi jį išplatinti valstybėms narėms.
SUTARTIS DĖL IMPORTO LICENCIJOS IŠDAVIMO TVARKOS
VALSTYBĖS NARĖS,
atsižvelgdamos į daugiašales derybas dėl prekybos;
siekdamos įgyvendinti GATT 1994 tikslus;
atsižvelgdamos į besivystančių šalių narių ypatingus prekybinius, plėtros ir finansinius poreikius;
pripažindamos automatinio importo licencijos išdavimo tam tikrais tikslais naudingumą ir tai, kad toks licencijos išdavimas neturėtų būti taikomas prekybai riboti;
pripažindamos, kad importo licencijos išdavimui galima taikyti priemones, priimtas pagal atitinkamas GATT 1994 nuostatas;
pripažindamos GATT 1994 nuostatas, galiojančias importo licencijos išdavimo tvarkai;
siekdamos užtikrinti, kad taikoma importo licencijos išdavimo tvarka neprieštarautų GATT 1994 principams ir įsipareigojimams;
pripažindamos, kad tarptautinės prekybos srautams gali būti trukdoma, jei importo licencijos išdavimo tvarka netinkama;
įsitikinusios, kad importo licencijos išdavimas, ypač neautomatinis importo licencijos išdavimas, turėtų būti įgyvendinamas skaidriai ir prognozuojamai;
pripažindamos, kad administracinės neautomatinio licencijos išdavimo procedūros neturėtų varžyti labiau, negu būtina administruojant tokią priemonę;
siekdamos supaprastinti ir padaryti skaidresnę administracinę tvarką ir praktiką, naudojamas tarptautinėje prekyboje, bei užtikrinti tokios tvarkos ir praktikos tinkamą bei nešališką taikymą;
siekdamos užtikrinti konsultacinį mechanizmą ir spartų, efektyvų bei nešališką ginčų, kylančių pagal šią Sutartį, sprendimą;
SUSITARIA:
1 straipsnis
Bendrosios nuostatos
Taisyklės ir visa su prašymo pateikimu susijusi informacija, įskaitant informaciją apie asmenis, įmones bei institucijas, turinčias teisę pateikti tokius prašymus, taip pat licencijos išdavimą administruojančias institucijas, į kurias reikia kreiptis, ir prekių, kurioms reikia licencijų, sąrašus, turi būti paskelbti šaltiniuose, praneštuose Importo licencijos išdavimo komitetui, minimam 4 straipsnyje (toliau – Komitetas) taip, kad Vyriausybės ( 66 ) ir prekiautojai galėtų su ta informacija susipažinti. Tokia informacija skelbiama, jei tik praktiškai įmanoma, likus 21 dienai iki reikalavimo įsigaliojimo, bet jokiu būdu ne vėliau kaip jo įsigaliojimo dieną. Apie visas licencijos išdavimo tvarkos taisyklių ar prekių, kurioms reikalaujama licencijų, sąrašo išimtis, leistinus nukrypimus ar pakeitimus taip pat turi būti skelbiama tuo pačiu būdu ir tais pačiais terminais, kaip nurodyta aukščiau. Tokių skelbimų kopijos turi taip pat būti pateiktos Sekretoriatui.
Valstybėms narėms, norinčioms pateikti komentarus raštu, turi būti sudarytos sąlygos, jei to prašoma, tuos komentarus ir aptarti; atitinkama valstybė narė turi rimtai atsižvelgti į šiuos komentarus ir aptarimo pastabas.
2 straipsnis
Automatinis importo licencijos išdavimas ( 67 )
Toliau pateiktos nuostatos ( 68 ) kartu su 1 straipsnio 1–11 dalių bei šio straipsnio 1 dalies nuostatomis taikomos automatinio importo licencijos išdavimo tvarkai:
automatinis licencijos išdavimas negali būti administruojamas taip, kad darytų ribojantį poveikį importui, kuriam galioja automatinis licencijų išdavimas. Automatinio licencijos išdavimo tvarka turi būti laikoma daranti prekybai ribojantį poveikį, nebent, inter alia, jei:
visi asmenys, įmonės ar institucijos, kurios įvykdo visus importuojančios valstybės narės keliamus teisinius reikalavimus importo operacijoms, susijusioms su prekėmis, kurioms galioja automatinio licencijos išdavimo tvarka, turi tokias pat teises kreiptis dėl importo licencijų ir jas gauti;
prašymai licenciją gauti gali būti pateikiami bet kurią darbo dieną prieš prekių muitinį patikrinimą;
prašymai licenciją gauti, pateikti pagal reikalavimus ir reikiama forma, patenkinami iš karto juos gavus, per administracijos požiūriu įmanomą laiką, bet ne vėliau kaip per 10 darbo dienų.
valstybės narės pripažįsta, kad automatinis importo licencijos išdavimas gali būti reikalingas, kai neįmanoma kita atitinkama tvarka. Automatinis importo licencijos išdavimas gali būti taikomas tol, kol vyrauja aplinkybės, dėl kurių tokia tvarka buvo įvesta, ir tol, kol tos tvarkos pagrindą sudarančių administracinių tikslų neįmanoma pasiekti tinkamesniu būdu.
3 straipsnis
Neautomatinis importo licencijos išdavimas
Bet kurios valstybės narės, suinteresuotos prekyba atitinkama preke, prašymu, valstybės narės pateikia visą reikalingą informaciją apie:
apribojimų administravimą;
importo licencijas, suteiktas per pastarąjį laikotarpį;
tokių licencijų pasiskirstymą tarp šalių tiekėjų;
kur įmanoma, statistinius importo duomenis (t. y. natūrine ir (arba) vertine išraiška) tų prekių, kurioms reikia importo licencijų. Iš besivystančių šalių narių papildomų administracinių ar finansinių įsipareigojimų šiuo klausimu nereikalaujama.
valstybės narės, kvotas administruojančios licencijomis, paskelbia bendrą skiriamų kvotų, pagal kiekį ir (arba) vertę, dydį, kvotų galiojimo pradžios ir pabaigos datą, taip pat visus su tuo susijusius pasikeitimus, įvykusius per 1 straipsnio 4 dalyje nurodytą laiką ir taip, kad Vyriausybės ir prekiautojai galėtų su tokia informacija susipažinti;
paskirstant kvotas tarp tiekiančių šalių valstybė narė, taikanti apribojimus, nedelsdama informuoja kitas valstybes nares, suinteresuotas tiekti atitinkamą prekę, apie tuo metu skirstomos kvotos dalis pagal kiekį ar vertę atskiroms tiekiančioms šalims, ir šią informaciją ta valstybė narė skelbia per 1 straipsnio 4 dalyje nurodytą laikotarpį ir taip, kad Vyriausybės ir prekiautojai galėtų su tokia informacija susipažinti;
kai susiklosto padėtis, verčianti nustatyti ankstesnę kvotų galiojimo pradžios datą, informacija, nurodyta 1 straipsnio 4 dalyje, turi būti paskelbta per 1 straipsnio 4 dalyje nustatytą laikotarpį ir taip, kad Vyriausybės ir prekiautojai galėtų su ta informacija susipažinti;
visi asmenys, įmonės ir institucijos, kurios įvykdo teisinius ir administracinius importuojančios valstybės narės reikalavimus, turi turėti vienodas teises kreiptis dėl licencijos ir būti svarstomi licencijai gauti. Jeigu prašymas išduoti licenciją nepatenkinamas, prašytojui prašant turi būti paaiškinama priežastis, kodėl neišduota ir suteikiama teisė į apeliaciją ar peržiūrą laikantis importuojančios valstybės narės įstatymų ir licencijos išdavimo tvarkos;
prašymų svarstymo laikotarpis, išskyrus atvejus, kai yra nuo valstybės narės nepriklausomų kliūčių, neturi būti ilgesnis kaip 30 dienų, jeigu prašymai svarstomi gavimo eiliškumo, t. y. pagal principą „pirmas atėjęs pirmas aptarnaujamas“, ir ne ilgesnis kaip 60 dienų, jeigu visi prašymai svarstomi vienu metu. Šiuo atveju laikotarpis, skirtas prašymams apsvarstyti, turi būti skaičiuojamas nuo kitos dienos, pasibaigus paskelbto prašymų padavimo terminui;
licencijos galiojimo terminas turi būti nustatytas pagrįstai, bet ne per trumpas, kad nesutrukdytų importui. Licencijos galiojimo terminas netrukdo importui iš tolimų vietų, išskyrus atskirus atvejus, kai reikia, kad importuojamos prekės atitiktų nenumatytus trumpalaikius reikalavimus;
administruodama kvotas valstybė narė netrukdo importuoti pagal išduotas licencijas ir netrukdo visiškai išnaudoti kvotas;
išduodamos licencijas valstybės narės atsižvelgia į pageidavimą išduoti licencijas ekonomiškai naudingiems prekių kiekiams;
paskirstydama licencijas valstybė narė atsižvelgia į besikreipiančios šalies importo lygį. Šiuo atveju turėtų būti atsižvelgiama į tai, ar praeityje besikreipiančiai šaliai išduotos licencijos buvo visiškai išnaudotos per atitinkamą nustatytą laikotarpį. Jeigu licencijos nebuvo visiškai išnaudotos, valstybė narė išnagrinėja neišnaudojimo priežastis ir atsižvelgia į jas, skirstydama naujas licencijas. Į tai turėtų būti kreipiamas dėmesys ir užtikrinant pagrįstą licencijų paskirstymą naujiems importuotojams, atsižvelgiant į pageidavimą išduoti licencijas ekonomiškai naudingiems prekių kiekiams. Šiuo atveju ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas importuotojams, įvežantiems prekes, kurių kilmės šalis yra besivystanti šalis narė, ypač mažiausiai išsivysčiusi šalis narė;
tais atvejais, kai kvotos administruojamos licencijomis, kurios nėra paskirstytos tarp šalių tiekėjų, licencijos turėtojai ( 69 ) gali laisvai pasirinkti importo šaltinius. Jeigu licencijos skirstomos tarp šalių tiekėjų, licencijoje aiškiai nurodoma šalis arba šalys;
taikant 1 straipsnio 8 dalį, kompensaciniai patikslinimai gali būti daromi ateityje skirstant licencijas, jeigu importo kiekis buvo didesnis už nurodytą išduotoje licencijoje.
4 straipsnis
Institucijos
Šiuo įsteigiamas Importo licencijos išdavimo komitetas, susidedantis iš kiekvienos valstybės narės atstovų. Komitetas išsirenka savo pirmininką ir vicepirmininką, pats renkasi tada, kai būtina suteikti valstybėms narėms galimybę konsultuotis visais klausimais, susijusiais su šios Sutarties veikimu bei jos tikslų siekimu.
5 straipsnis
Notifikavimas
Pranešimuose apie licencijos išdavimo tvarkos įvedimą turi būti tokia informacija:
prekių, kurioms taikoma licencijos išdavimo tvarka, sąrašas;
kontaktinis punktas pasiteiravimui dėl kriterijų licencijai gauti atitikties;
nurodytos institucijos, administruojančios licencijos išdavimą, kurioms pateikiami prašymai;
skelbimo, kur buvo paskelbta licencijos išdavimo tvarka, data ir pavadinimas;
nuoroda, ar pagal 2 ir 3 straipsnių apibrėžimus licencijos išdavimas yra automatinis ar neautomatinis;
jei licencijos išdavimo tvarka automatinė – jos administraciniai tikslai;
jei licencijos išdavimo tvarka neautomatinė – nurodyta priemonė, įgyvendintina licencijos išdavimo tvarka;
jeigu galima apytikriai apskaičiuoti, tikėtina licencijos išdavimo trukmė, o jeigu ne, priežastis, dėl kurios tokios informacijos pateikti neįmanoma.
6 straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
Konsultacijos ir ginčų dėl bet kokios įtakos šios Sutarties veikimui sprendimas turi būti įtrauktas į GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatas, išplėstas ir taikomas pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo.
7 straipsnis
Peržiūra
8 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Išlygos
Nacionaliniai įstatymai
Ne vėliau kaip PPO sutarties įsigaliojimo valstybėje narėje dieną kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos įstatymų norminiai aktai ir kiti teisės aktai atitinka šios Sutarties nuostatas.
Kiekviena valstybė narė informuoja Komitetą apie visus savo įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su šia Sutartimi, pasikeitimus bei apie pasikeitimus šių įstatymų ir kitų teisės aktų administravime.
SUTARTIS DĖL SUBSIDIJŲ IR KOMPENSACINIŲ PRIEMONIŲ
VALSTYBĖS NARĖS SUSITARIA:
I DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Subsidijos apibrėžimas
Šioje Sutartyje laikoma, kad subsidija egzistuoja, jeigu:
yra teikiama Vyriausybės ar kitos valstybės institucijos, esančios tos valstybės narės teritorijoje (toliau šioje Sutartyje – Vyriausybė), finansinė parama, t. y. kai:
Vyriausybė tiesiogiai skiria lėšų (pvz., teikia dotacijas, paskolas ar daro įnašus į akcinį kapitalą), taip pat sudaro sąlygas potencialiam tiesioginiam lėšų suteikimui ar įsipareigojimų trečiosioms sandorio šalims perėmimui (pvz., teikia paskolų garantijas);
Vyriausybės pajamų, kurios kitaip būtų privalomos, yra atsisakoma arba jos nerenkamos (pvz., mokesčių mokėjimo nuolaidos ir kitos fiskalinės lengvatos) ( 71 );
Vyriausybė perka arba tiekia prekes ar teikia paslaugas, nebūdingas bendrajai infrastruktūrai;
Vyriausybė skiria lėšų tam tikram finansavimo mechanizmui, arba patiki ar nurodo privačiam subjektui atlikti vieną ar kelias šio straipsnio 1 dalies a punkto i–iii papunkčiuose nurodytas funkcijas, kurios paprastai priklauso Vyriausybei ir kurių atlikimo praktika iš esmės nesiskiria nuo praktikos, kurios paprastai laikosi Vyriausybės;
arba
bet kokia forma teikia paramą pajamoms ar kainoms palaikyti, kaip apibūdinta GATT 1994 XVI straipsnyje;
ir
dėl suteiktos pagalbos gaunama naudos.
2 straipsnis
Specifiškumas
Norint nustatyti, ar subsidija, apibūdinta 1 straipsnio 1 dalyje, yra specifinė įmonei, pramonės šakai ar įmonių arba pramonės šakų grupei (šioje Sutartyje vadinamoms „tam tikros įmonės“), priklausančioms subsidijas teikiančios institucijos jurisdikcijai, galioja šie principai:
subsidija yra specifinė, jeigu subsidijas teikianti institucija ar teisės aktai, kuriais subsidijas teikianti institucija vadovaujasi, aiškiai nustato galimybę gauti subsidiją tik tam tikroms įmonėms;
jeigu subsidijas teikianti institucija ar teisės aktai, kuriais subsidijas teikianti institucija vadovaujasi, nustato objektyvius kriterijus ar sąlygas ( 72 ) subsidijai gauti ir jos dydį, ji nelaikoma specifine tuo atveju, kai subsidija gaunama automatiškai, o kriterijų ir sąlygų yra griežtai laikomasi; kriterijai ir sąlygos turi būti aiškūs iš įstatymų, kitų teisės aktų ar kitų oficialių dokumentų, kad juos būtų galima patikrinti;
tuo atveju, jeigu, nepaisant kokio nors nespecifiškumo pasireiškimo, atsirandančio taikant šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išdėstytus principus, yra pagrindo manyti, kad subsidija faktiškai gali būti specifinė, gali būti atsižvelgiama ir į kitus veiksnius; veiksniai yra tokie: subsidijų programa naudojasi ribotas tam tikrų įmonių skaičius, ja dažniausiai naudojasi tik tam tikros įmonės, neproporcingai didelės subsidijos suteikiamos tik tam tikroms įmonėms, ir metodas, kuriuo vadovavosi subsidijas skirianti institucija, priimdama sprendimą skirti subsidiją. ( 73 ) Taikant šį punktą, reikia atsižvelgti į ekonominės veiklos, priklausančios subsidijas teikiančios institucijos jurisdikcijai, įvairovę, taip pat į tai, kiek laiko veikė subsidijų programa.
II DALIS
DRAUDŽIAMOS SUBSIDIJOS
3 straipsnis
Draudimas
1 straipsnyje apibūdintos subsidijos yra draudžiamos, jei tai yra:
subsidijos, kurių suteikimo vienintelė arba viena iš kelių sąlygų yra vietinių prekių vartojimo pirmenybė palyginti su importuojamomis prekėmis.
4 straipsnis
Teisės gynimo būdai
III DALIS
KOMPENSUOTINOS SUBSIDIJOS
5 straipsnis
Neigiamas poveikis
Nė viena valstybė narė, naudodamasi kokiomis nors 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytomis subsidijomis, neturėtų daryti neigiamo poveikio kitos valstybės narės interesams, t. y.:
žalos vietinei kitos valstybės narės pramonei ( 81 );
panaikinti arba sumažinti naudą, kurią tiesiogiai ar netiesiogiai gautų kita valstybė narė pagal GATT 1994, o ypač naudą iš nuolaidų, „įšaldytų“ pagal GATT 1994 II straipsnį ( 82 );
didelės žalos kitos valstybės narės interesams ( 83 ).
Šis straipsnis negalioja subsidijoms, taikomoms žemės ūkio produktams, kaip nustatyta Sutarties dėl žemės ūkio 13 straipsnyje.
6 straipsnis
Didelė žala
Didelė žala, kaip apibūdinta 5 straipsnio c punkte, nustatoma tais atvejais, kai:
subsidijos yra skirtos įmonių veiklos nuostoliams, kuriuos patiria pramonė, padengti;
subsidijos yra skirtos įmonių veiklos nuostoliams, kuriuos patiria įmonė, padengti, išskyrus vienkartines priemones, kurios yra nekartojamos ir negali būti pakartotinai taikomos tai pačiai įmonei ir kurios teikiamos tik siekiant duoti laiko ilgalaikiams sprendimams priimti ir išvengti aštrių socialinių problemų;
yra tiesiogiai atleidžiama nuo skolos, t. y. atleidžiama nuo skolos valstybei, ir teikiamos dotacijos, skirtos padengti skolos apmokėjimą ( 86 ).
Didelė žala, kaip apibūdinta 5 straipsnio c punkte, gali būti nustatoma visais tais atvejais, kai yra vienas ar keli toliau išdėstyti elementai:
subsidijos poveikis yra trukdymas importuoti panašias kitos valstybės narės prekes į subsidijuojančios valstybės narės rinką arba tokio importo perkėlimas/nukreipimas kitur;
subsidijos poveikis yra trukdymas eksportuoti panašias kitos valstybės narės prekes iš trečiosios šalies rinkos arba tokio eksporto perkėlimas/nukreipimas kitur;
subsidijos poveikis yra didelis subsidijuojamos prekės kainos sumažinimas palyginti su kitos valstybės narės panašių prekių kaina toje pačioje rinkoje, arba pastebimas kainos suvaržymas, kainos kritimas ar nuostolingas išpardavimas toje pačioje rinkoje;
subsidijos poveikis yra padidėjusi subsidijuojančios valstybės narės subsidijuojamo pirminio produkto ar prekės rinkos dalis pasaulinėje prekyboje ( 87 ) palyginti su rinkos dalies vidurkiu, kurį ta šalis turėjo ankstesniu trejų metų laikotarpiu, ir kad tas rinkos dalies didėjimas yra nuoseklus tuo laikotarpiu, kai subsidijos buvo teikiamos.
Perkėlimas ar trukdymas nereiškia, kad padaryta didelė žala, apibūdinta šio straipsnio 3 dalyje, jeigu tam tikru laikotarpiu susiklosto kuri nors iš šių aplinkybių ( 88 ):
panašios prekės eksporto iš besiskundžiančios valstybės narės ar importo iš besiskundžiančios valstybės narės į trečiosios šalies rinką draudimas ar apribojimas;
importuojančios Vyriausybės, turinčios prekybos monopolį ar valstybinę prekybą tiriamąja preke, sprendimas perkelti ne komerciniais tikslais importą iš besiskundžiančios valstybės narės į kitą šalį ar šalis;
stichinės nelaimės, streikai, transporto sutrikimai bei kitos force majeure aplinkybės, darančios esminį poveikį prekės, kurią galima eksportuoti iš besiskundžiančios valstybės narės, gamybai, kokybei, kiekybei ar kainoms;
susitarimų, apribojančių eksportą iš besiskundžiančios valstybės narės, egzistavimas;
savanoriškas tiriamosios prekės eksporto iš besiskundžiančios valstybės narės sumažinimas (be kita ko įskaitant padėtį, kai besiskundžiančios valstybės narės įmonės savarankiškai perkelia šios prekės eksportą į naujas rinkas);
standartų ir kitų reglamentuojančių normų neatitikimas importuojančioje šalyje.
7 straipsnis
Teisės gynimo būdai
IV DALIS
NEKOMPENSUOTINOS SUBSIDIJOS
8 straipsnis
Nekompensuotinų subsidijų nustatymas
Šios subsidijos laikomos nekompensuotinomis ( 93 ):
subsidijos, kurios pagal 2 straipsnio apibrėžimą nėra specifinės;
subsidijos, kurios pagal 2 straipsnio apibrėžimą yra specifinės, tačiau atitinka visas sąlygas, nustatytas toliau išdėstytuose šio straipsnio 2 dalies a, b ar c punktuose.
Nepaisant III ir V dalių nuostatų, šios subsidijos laikomos nekompensuotinomis:
parama mokslo tiriamajai veiklai, kurią atlieka įmonės arba aukštojo mokslo ar tyrimo įstaigos pagal sutartimis su įmonėmis, jeigu: ( 94 ) ( 95 ) ( 96 ) ši parama padengia ( 97 ) ne daugiau kaip 75 procentus pramoninių tyrimų ( 98 ) išlaidų ar 50 procentų ikikonkurencinės plėtros ( 99 ) ( 100 ) išlaidų; ir yra skirta padengti tik:
personalo (mokslininkų, techninių ar aptarnaujančių darbuotojų, dirbančių tik mokslo tiriamojoje veikloje) išlaidas;
instrumentų, įrengimų, žemės ir pastatų, nuolatos naudojamų tik mokslo tiriamojoje veikloje (išskyrus kai jie naudojami komerciniais pagrindais), išlaidas;
konsultacijų ir joms lygiaverčių paslaugų, susijusių tik mokslo tiriamąja veikla, įskaitant tyrimų, techninių žinių, patentų pirkimą ir pan., išlaidas;
pridėtinėms išlaidoms, papildomai susidariusioms dėl mokslo tiriamosios veiklos;
kitoms einamosioms išlaidoms (žaliavoms įsigyti ir pan.), tiesiogiai susidariusioms dėl mokslo tiriamosios veiklos.
parama valstybės narės teritorijoje esantiems regionams, kurių ekonomikos padėtis nepalanki, suteikiama pagal bendrą regioninės plėtros sistemą ( 101 ), kuri yra nespecifinė (kaip apibūdinta 2 straipsnyje) tokią paramą galintiems gauti regionams, jei tenkinamos sąlygos, kad:
kiekvienas regionas, kurio ekonomikos padėtis nepalanki, turi būti tiksliai apibrėžtas vientisas geografinis rajonas, kurio ekonominis ir administracinis identiškumas gali būti nustatytas;
regiono ekonomikos padėtis yra nepalanki vertinant pagal neutralius ir objektyvius kriterijus ( 102 ), rodančius, kad regiono sunkumai atsiranda ne dėl trumpalaikių aplinkybių; šie kriterijai turi būti aiškūs iš įstatymų, kitų teisės aktų ar kitų oficialių dokumentų kad juos būtų galima patikrinti;
ekonomikos plėtros įvertinimo kriterijai turi atspindėti bent vieną iš šių rodiklių:
skaičiuojamų per trejų metų laikotarpį; tačiau šie rodikliai gali būti sudėtiniai bei gali apimti ir kitus veiksnius;
parama, teikiama modernizuoti eksploatuojamus įrenginius ( 103 ) , kad šie atitiktų įstatymų ir (arba) kitų teisės aktų nustatytus naujus aplinkos apsaugos reikalavimus, numatančius įmonėms griežtesnius apribojimus ir finansinius įpareigojimus, jei tenkinamos sąlygos, kad parama:
yra vienkartinė priemonė;
ne didesnė kaip 20 procentų visų modernizavimo išlaidų;
nepadengia subsidijuotomis investicijomis įsigyto turto pakeitimo ir eksploatavimo išlaidų, kurias privalo visiškai padengti pačios įmonės;
yra tiesiogiai susijusi su įmonės planuojamu taršos bei žalos aplinkai sumažinimu ir jam proporcingos bei nepanaudotos gamybos išlaidoms sumažinti;
ją gali gauti visos įmonės, kurios gali įdiegti naujus įrenginius ir (arba) naujus gamybos procesus.
9 straipsnis
Konsultacijos ir leistini teisės gynimo būdai
V DALIS
KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
10 straipsnis
GATT 1994 VI straipsnio taikymas ( 105 )
Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad užtikrintų, jog kompensacinio muito ( 106 ) įvedimas bet kurios valstybės narės teritorijos bet kuriai prekei, importuotai į kitos valstybės narės teritoriją, atitinka GATT 1994 VI straipsnio nuostatas ir šios Sutarties sąlygas. Kompensaciniai muitai gali būti įvesti tik atlikus tyrimą, kuris buvo inicijuotas ( 107 ) ir atliktas pagal šios Sutarties ir Sutarties dėl žemės ūkio nuostatas.
11 straipsnis
Tyrimo inicijavimas ir paskesnis tyrimas
Prašyme, pateikiamame pagal šio straipsnio 1 dalį, turi būti pakankamai įrodymų apie: a) subsidijos egzistavimą ir, jeigu įmanoma, jos dydį, b) daromą žalą, apibūdintą GATT 1994 VI straipsnyje, kaip ji yra aiškinama šioje Sutartyje, ir c) priežastinį ryšį tarp subsidijuojamo importo ir tariamos žalos darymo. Paprastas tvirtinimas, neparemtas tinkamais įrodymais, negali būti laikomas pakankamu, kad atitiktų šios straipsnio dalies reikalavimus. Prašyme turi būti ši informacija, kiek ji atitinkamai prieinama prašymo pateikėjui:
prašymo pateikėjo identiškumas ir prašymo pateikėjo panašios prekės vietinės gamybos apimtis ir vertė. Kai prašymas pateikiamas vietinės pramonės vardu, prašyme nurodoma pramonės šaka, kurios vardu pateikiamas prašymas, taip pat nurodomi visi žinomi vietiniai panašių prekių gamintojai (arba panašių prekių vietinių gamintojų asociacijos) ir, kiek įmanoma, panašių prekių vietinės gamybos, priklausančios tiems gamintojams, apimtis ir vertė;
prekės, įtariamos esant subsidijuojama, smulkus aprašymas, jos kilmės šalies ar šią prekę eksportuojančių šalių pavadinimai; visi žinomi eksportuotojai arba užsienio gamintojai ir žinomų asmenų, importuojančių šią prekę, sąrašas;
duomenys, reikalingi įrodyti prekės subsidijavimo faktą, subsidijos dydį ir pobūdį;
tariamos žalos, kurią vietinei pramonei padarė subsidijuojamas importas per subsidijų poveikį, įrodymai; į šiuos įrodymus įeina informacija apie įtariamo esant subsidijuotu prekių importo apimties pasikeitimus, to importo įtaką panašių prekių kainoms vidaus rinkoje bei apie iš to išplaukiantį to importo poveikį vietinei pramonei; tokia informacija turi būti pateikta naudojant atitinkamus veiksnius ir rodiklius, kurie parodytų vietinės pramonės padėtį, tokius kaip išvardytieji 15 straipsnio 2 ir 4 dalyse.
12 straipsnis
Įrodymai
Klausimynus, naudojamus tiriant kompensacines priemones, gavusiems eksportuotojams, užsienio gamintojams ar suinteresuotoms valstybėms narėms turi būti skirta ne mažiau kaip 30 dienų atsakymams pateikti ( 110 ). Kiekvienas prašymas pratęsti 30 dienų laikotarpį yra atidžiai išnagrinėjamas ir, esant akivaizdžiam pagrindui, laikotarpis yra pratęsiamas, jei tik įmanoma.
Laikantis reikalavimo saugoti konfidencialią informaciją, su vienos suinteresuotos valstybės narės ar kitų suinteresuotų tyrime dalyvaujančių šalių raštu pateiktais įrodymais turi būti nedelsiant supažindinamos kitos suinteresuotos valstybės narės arba kitos suinteresuotos tyrime dalyvaujančios šalys.
Kai tik pradedamas tyrimas, tiriančios institucijos pateikia visiems žinomiems eksportuotojams ( 111 ) ir eksportuojančios valstybės narės institucijoms visą raštiško prašymo tekstą, gautą pagal 11 straipsnio 1 dalį, bei pasirūpina, kad su juo prireikus galėtų susipažinti kitos suinteresuotos ir tyrime dalyvaujančios šalys. Pakankamai dėmesio turi būti skiriama konfidencialios informacijos apsaugai, kaip numatyta šio straipsnio 4 dalyje.
Tiriančios institucijos reikalauja, kad suinteresuotos valstybės narės ar suinteresuotos šalys, pateikiančios konfidencialią informaciją, pateiktų ir tos informacijos nekonfidencialias santraukas. Santraukos turi būti pakankamai išsamios, kad leistų aiškiai suvokti pateiktos konfidencialios informacijos esmę. Išskirtiniais atvejais tokios valstybės narės ar suinteresuotos šalys gali nurodyti, kad neįmanoma pateikti tokios informacijos santraukos. Tokiais išskirtiniais atvejais turi būti pateikiamas dokumentas, dėl kokių priežasčių neįmanoma pateikti santraukos.
Jeigu tiriančios institucijos nustato, kad prašymas išlaikyti konfidencialumą yra nepagrįstas ir jeigu informacijos pateikėjas nesutinka, kad informacija būtų viešai atskleista, arba nesutinka pateikti apibendrintos informacijos ar jos santraukos, institucijos gali neatsižvelgti į tą informaciją, jeigu kitais šaltiniais nėra pakankamai įrodoma, kad informacija yra teisinga ( 113 ).
Šioje Sutartyje „suinteresuotos šalys“ – tai:
tiriamos prekės eksportuotojas arba užsienio gamintojas ar importuotojas arba prekybos ar verslo asociacija, kurios didžioji dalis narių yra tos prekės gamintojai, eksportuotojai ar importuotojai;
panašios prekės gamintojas importuojančioje valstybėje narėje arba prekybos ar verslo asociacija, kurios didžioji dalis narių gamina panašias prekes importuojančios valstybės narės teritorijoje.
Šis sąrašas nedraudžia valstybėms narėms įtraukti savo valstybės ir užsienio šalis, kitas, negu nurodytos pirmiau, kaip suinteresuotas šalis.
13 straipsnis
Konsultacijos
14 straipsnis
Subsidijos dydžio apskaičiavimas gaunamos naudos požiūriu
V dalyje visi metodai, kuriuos taiko tiriančioji institucija apskaičiuodama gaunamą naudą, apibūdintą 1 straipsnio 1 dalyje, turi būti reglamentuoti tos valstybės narės nacionalinių įstatymų arba kitų teisės aktų, ir tų metodų taikymas kiekvienu atveju turi būti aiškus ir atitinkamai paaiškintas. Be to, visi tie metodai turi atitikti šias taisykles:
valstybės įnašai į nuosavą kapitalą laikomi teikiančiais naudos tik tuo atveju, kai toks investavimas gali būti vertinamas kaip neatitinkantis privačių investuotojų, esančių tos valstybės narės teritorijoje, įprastos investavimo praktikos (įskaitant rizikos kapitalo suteikimą);
valstybės suteikta paskola laikoma teikiančia naudos tik tuo atveju, kai yra skirtumas tarp to, kiek paskolą gaunanti įmonė moka už valstybės paskolą, ir kiek ta įmonė mokėtų už atitinkamą komercinę paskolą, kurią įmonė faktiškai galėtų gauti; šiuo atveju nauda yra tų dviejų dydžių skirtumas;
valstybės suteikta paskolos garantija laikoma teikiančia naudos tik tuo atveju, kai yra skirtumas tarp sumos, kurią paskolos garantiją gaunanti įmonė moka už paskolą, kuriai valstybė suteikė garantiją, ir sumos, kurią įmonė mokėtų už atitinkamą komercinę paskolą, jei nebūtų valstybės garantijos; šiuo atveju nauda yra tų dviejų sumų skirtumas, patikslintas atsižvelgiant į visas skirtingas papildomas įmokas;
valstybės vykdomas prekių tiekimas ar paslaugų teikimas arba prekių įsigijimas laikomas teikiančiu naudos tik tuo atveju, kai tiekiama už mažesnę nei adekvati kaina arba įsigyjama už didesnę nei adekvati kainą; kainos adekvatumas yra nustatomas įvertinant šalyje, kurioje perkama ar į kurią tiekiama, dominuojančias rinkos sąlygas už tas prekes ar paslaugas (įskaitant kainą, kokybę, naudingumą, galimybę parduoti, gabenimo ir kitas pirkimo ar pardavimo sąlygas).
15 straipsnis
Žalos nustatymas ( 115 )
Realios žalos grėsmės nustatymas turi būti pagrįstas faktais, o ne tik įtarimais, prielaidomis ar neaiškiomis numatomomis galimybėmis. Aplinkybių pasikeitimas, galintis sukurti tokią padėtį, kai subsidija darytų žalą, turi būti akivaizdus ir neišvengiamas. Nustatydamos realios žalos grėsmę, tiriančiosios institucijos, be kita ko, turėtų įvertinti ir tokius veiksnius, kaip:
nagrinėjamos subsidijos ar subsidijų prigimtį ir jų galimą poveikį prekybai;
spartų subsidijuojamo importo į vidaus rinką augimą, rodantį, kad reikia laukti nemažo importo padidėjimo;
didelį eksportuotojo pajėgumą, kurį jis gali laisvai naudoti, ar neišvengiamą tokio pajėgumo padidėjimą, rodantį, kad reikia laukti nemažo subsidijuojamo eksporto į importuojančios valstybės narės rinką padidėjimo, atsižvelgiant į kitų eksporto rinkų, galinčių absorbuoti papildomą eksportą, prieinamumą;
ar importuojama kainomis, kurios gali priversti dideliu mastu mažinti kainas ar trukdyti didinti kainą, kuri kitu atveju didėtų ir tikriausiai padidintų papildomo importo poreikį;
tiriamų prekių atsargas.
Nė vienas iš šių veiksnių nebūtinai yra lemiamas, bet minėtų veiksnių visuma turi vesti prie išvados, kad tolesnis subsidijuotas eksportas yra neišvengiamas ir, jeigu nebus imtasi apsaugos veiksmų, bus padaryta apčiuopiama žala.
16 straipsnis
Vietinės pramonės apibrėžimas
17 straipsnis
Laikinosios priemonės
Laikinosios priemonės gali būti taikomos tiktai jeigu:
tyrimas buvo pradėtas pagal 11 straipsnio nuostatas, apie tai buvo viešai pranešta ir suinteresuotos valstybės narės ir kitos suinteresuotos šalys turėjo adekvačias galimybes pateikti informaciją ir paaiškinimus;
padarytos parengtinės patvirtinančios išvados, kad subsidija egzistuoja ir kad subsidijuojamas importas daro žalą vietinei pramonei;
atitinkamos institucijos nusprendžia, kad tokios priemonės reikalingos siekiant išvengti žalos, kuri gali pasireikšti tyrimo metu.
18 straipsnis
Įsipareigojimai
Tyrimo procesas gali ( 119 ) būti sustabdytas ar nutrauktas netaikant laikinųjų priemonių nei kompensacinių muitų, jeigu yra gaunami pakankami savanoriški įsipareigojimai, pagal kuriuos:
eksportuojančios valstybės narės Vyriausybė sutinka panaikinti ar sumažinti subsidiją arba imtis kitų priemonių, susijusių su tos subsidijos poveikiu; arba
eksportuotojas sutinka patikslinti savo kainas taip, kad tyrimą atliekančios institucijos įsitikintų, jog žalingas subsidijos poveikis yra pašalintas; pagal tokius įsipareigojimus kaina neturi būti padidinta daugiau negu reikia subsidijos dydžiui atsverti; pageidautina, kad kaina būtų padidinta mažiau negu subsidijos dydis, jeigu tiek padidinti pakaktų, kad būtų pašalinta žala, daroma vietinei pramonei.
19 straipsnis
Kompensacinių muitų įvedimas ir taikymas
20 straipsnis
Atgalinis veikimas
21 straipsnis
Kompensacinių muitų ir įsipareigojimų trukmė ir peržiūra
22 straipsnis
Sprendimų aiškinimas ir viešas skelbimas
Viešame skelbime, kad tyrimas yra pradedamas, arba, jeigu apie tai pranešama atskiru dokumentu ( 123 ), tame dokumente yra pateikiama atitinkama informacija:
tiriamą prekę eksportuojančios šalies ar šalių pavadinimai;
tyrimo pradžios data;
tiriamosios subsidijos ar subsidijų aprašymas;
veiksnių, kuriais grindžiamas įtarimas, kad yra daroma žala, santrauka;
adresas, kuriuo turi būti siunčiami suinteresuotų valstybių narių ir kitų suinteresuotų šalių pareiškimai;
terminai, suteikiami suinteresuotoms valstybėms narėms ir kitoms suinteresuotoms šalims, kad šios galėtų paskelbti savo poziciją.
Viešame skelbime apie laikinųjų priemonių įvedimą arba, jeigu apie tai pranešama atskiru dokumentu, tame dokumente yra išdėstomi pakankamai išsamūs preliminarių sprendimų dėl subsidijų egzistavimo ir žalos paaiškinimai, taip pat nurodomi faktai ir teisės aktai, kurių pagrindu buvo priimti ar atmesti argumentai. Laikantis reikalavimo saugoti konfidencialią informaciją, tokiame skelbime ar atskirame dokumente nurodoma:
tiekėjų pavadinimai arba, jeigu tai netikslinga, tiekiančių šalių pavadinimai;
prekės apibūdinimas, kurio pakanka muitinei;
nustatytos subsidijos dydis ir pagrindas, kuriuo remiantis buvo nustatyta, kad subsidija egzistuoja;
įrodymai ir motyvai, susiję su žalos nustatymu pagal 15 straipsnį;
pagrindiniai priimto sprendimo/išvadų motyvai.
23 straipsnis
Teismo peržiūra
Kiekviena valstybė narė, kurios nacionaliniuose įstatymuose yra nuostatų, numatančių kompensacinių muitų priemones, turi turėti teismus, taip pat arbitražo arba administracinius teismus arba palaikyti tam tikrą tvarką, be kita ko, leidžiančią skubiai susipažinti su administraciniais veiksmais, susijusiais su galutinėmis išvadomis/sprendimais ir jų peržiūromis pagal 21 straipsnį. Tokie teismai ar tvarka yra nepriklausomi nuo institucijų, atsakingų už išvadas/sprendimus ar tokias peržiūras, ir leidžia susipažinti su peržiūros medžiaga visoms suinteresuotoms šalims, dalyvavusioms administraciniuose procesuose, ir šalims, kurioms tiesiogiai arba netiesiogiai turėjo įtakos tie administraciniai veiksmai.
VI DALIS
INSTITUCIJOS
24 straipsnis
Subsidijų ir kompensacinių priemonių komitetas ir jam pavaldžios institucijos
VII DALIS
PRANEŠIMAS IR PRIEŽIŪRA
25 straipsnis
Pranešimai
Pranešimai turėtų būti pakankamai išsamūs, kad leistų kitoms valstybėms narėms įvertinti prekybos poveikį ir suprasti notifikuotųjų subsidijų programų veikimą. Turėdamos tai omenyje ir nepažeisdamos klausimyno apie subsidijas ( 124 ) formos ir turinio, valstybės narės užtikrina, kad jų pranešimuose bus ši informacija:
subsidijos forma (t. y. dotacija, paskola, mokestinė lengvata ir kt.);
subsidija vienetui arba, kai tai neįmanoma, visas subsidijos dydis arba metinė suma, numatyta biudžete tai subsidijai (nurodant, jei įmanoma, vidutinį subsidijos dydį vienetui ankstesniais metais);
politikos tikslas ir (arba) subsidijos tikslas;
subsidijavimo trukmė ir (arba) visi kiti su ja siejami terminai;
statistiniai duomenys, leidžiantys įvertinti subsidijos poveikį prekybai.
26 straipsnis
Priežiūra
VIII DALIS
BESIVYSTANČIOS VALSTYBĖS NARĖS
27 straipsnis
Specialusis ir diferencinis režimas besivystančioms valstybėms narėms
3 straipsnio 1 dalies a punkte minėtas draudimas negalioja:
besivystančioms valstybėms narėms, minimoms VII priede;
kitoms besivystančioms valstybėms narėms aštuonerius metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos, jei atitinka šio straipsnio 4 dalies nuostatas.
Kiekvienas kompensacinio muito prekei, kilusiai besivystančioje valstybėje narėje, tyrimas turi būti nutraukiamas iš karto, kai atitinkamos institucijos nustato, kad:
bendras tiriamai prekei teikiamų subsidijų dydis ne didesnis kaip 2 procentai jos vertės, apskaičiuotos prekės vienetui; arba
subsidijuojamo importo apimtis sudaro mažiau kaip 4 procentus bendro panašių prekių importo importuojančioje valstybėje narėje, išskyrus atvejus, kai importas iš besivystančių valstybių narių, kurių kiekvienos dalis sudaro mažiau kaip 4 procentus bendro importo, bendrai sudaro daugiau kaip 9 procentus viso panašios prekės importo importuojančioje valstybėje narėje.
IX DALIS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO SUSITARIMAI
28 straipsnis
Esamos programos
Subsidijų programos, kurios buvo pradėtos taikyti kurios nors valstybės narės teritorijoje prieš tai valstybei narei pasirašant PPO sutartį ir kurios neatitinka šios Sutarties nuostatų, turi būti:
apie jas pranešta Komitetui ne vėliau kaip per 90 dienų nuo PPO sutarties įsigaliojimo tai valstybei narei dienos;
suderintos su šios Sutarties nuostatomis per trejus metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo tai valstybei narei dienos, o iki to laiko toms programoms negalioja II dalies nuostatos.
29 straipsnis
Perėjimas į rinkos ekonomiką
Tokioms valstybėms narėms subsidijų programos, apibrėžtos 3 straipsnyje, apie kurias pranešta pagal šio straipsnio 3 dalį, yra pamažu naikinamos arba suderinamos su 3 straipsnio nuostatomis per septynerius metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos. Tokiu atveju 4 straipsnis netaikomas. Be to, tuo pačiu laikotarpiu:
6 straipsnio 1 dalies d punkte apibrėžtos subsidijų programos nelaikomos kompensuotinomis pagal 7 straipsnį;
kitoms kompensuotinoms subsidijoms yra taikomos 27 straipsnio 9 dalies nuostatos.
X DALIS
GINČŲ SPRENDIMAS
30 straipsnis
GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, parengtos ir taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, yra taikomos konsultuojantis ir ginčų sprendimui pagal šią Sutartį, išskyrus atvejus, kai šioje Sutartyje numatyta kitaip.
XI DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
31 straipsnis
Laikinasis taikymas
6 straipsnio 1 dalies nuostatos ir 8 straipsnio bei 9 straipsnio nuostatos taikomos penkerius metus skaičiuojant nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos. Ne vėliau kaip likus 180 dienų iki šio laikotarpio pabaigos Komitetas peržiūri, kaip veikia tos nuostatos, siekdamas nustatyti, ar taikyti jas toliau, ar pakeisti.
32 straipsnis
Kitos baigiamosios nuostatos
I PRIEDAS
PAVYZDINIS EKSPORTO SUBSIDIJŲ SĄRAŠAS
Vyriausybės teikiamos tiesioginės subsidijos įmonei ar pramonės šakai priklausomai nuo eksporto rodiklių.
Valiutos palaikymo ar panašios programos, susijusios su eksporto padidėjimu.
Vidaus transporto ir frachto eksporto mokesčiai, Vyriausybės taikomi ar nustatyti palankesnėmis sąlygomis negu sąlygos, taikomos ar nustatytos šalies vidaus siuntoms.
Vyriausybės ar Vyriausybinių tarnybų tiesiogiai ar netiesiogiai per Vyriausybines programas tiekiamos importuotos ar vietinės gamybos prekės ar teikiamos paslaugos, kurios yra naudojamos eksportuojamoms prekėms gaminti, palankesnėmis sąlygomis, negu sąlygos, kuriomis tiekiamos panašios arba tiesiogiai konkuruojančios prekės ar teikiamos paslaugos, naudojamos vietinio vartojimo prekėms gaminti, jeigu (prekėms) tos sąlygos ar aplinkybės yra palankesnės, negu sąlygos, kurios tiems eksportuotojams gali būti pasiekiamos komerciniu būdu ( 127 ) pasaulio rinkose.
Tam tikri išskaitymai, tiesiogiai susiję su eksportu ar eksporto rodikliais, didesni negu išskaitymai, taikomi vidaus vartojimo produkcijai, naudojami apskaičiuojant pagrindą tiesioginiams mokesčiams skaičiuoti.
Eksportuojamų prekių gamybos ir paskirstymo atleidimas nuo tiesioginių mokesčių ( 130 ), didesnių negu tie, kuriais buvo apmokestinta panašių prekių gamyba ir paskirstymas, kai jos parduodamos vietiniam vartojimui, arba tų mokesčių sumažinimas.
Atleidimas nuo pradinės stadijos kumuliatyvinių netiesioginių mokesčių ( 131 ), jų sumažinimas ar atidėjimas, kai tokiais mokesčiais apmokestinamos prekės ar paslaugos, naudojamos eksportuojamų prekių gamybai, viršijančių panašių pradinės stadijos kumuliatyvinių netiesioginių mokesčių, nuo kurių atleidžiama arba kurie yra sumažinami ar atidedami, sumą, kai tie mokesčiai taikomi prekėms ar paslaugoms, naudojamoms panašių vidaus vartojimo prekių gamybai; tačiau su sąlyga, kad eksportuojamos prekės gali būti atleistos nuo pradinės stadijos kumuliatyvinių netiesioginių mokesčių arba jie gali būti sumažinti ar atidėti, net jeigu panašios prekės, skirtos vidaus vartojimui, nėra atleistos nuo tų mokesčių arba jie nėra joms sumažinti ar atidėti, tik jeigu pradinės stadijos kumuliatyviniais netiesioginiais mokesčiais yra apmokestinamos sąnaudos eksportuojamų prekių gamybai (atskaičiavus įprastą atliekų normą) ( 132 ). Šis punktas yra aiškinamas pagal II priede išdėstytas nuostatas dėl sąnaudų gamybos procese.
Muito grąžinimas arba atleidimas nuo importo mokesčių, kurie yra didesni negu mokesčiai, kuriais apmokestinamos importuojamos sąnaudos, naudojamos gaminant prekes, skirtas eksportui (atskaičiuojant įprastą atliekų normą) ( 133 ); tačiau su sąlyga, kad tam tikrais atvejais įmonė gali naudoti tokį pat kiekį vietinės rinkos sąnaudų, kurių kokybė ir savybės yra tokios pat kaip importuojamų sąnaudų, kaip jų pakaitalą, kad gautų naudos pagal šią nuostatą, jeigu importo ir atitinkamo eksporto operacijos įvyksta per motyvuotą laikotarpį, ne ilgesnį kaip dveji metų. Šis punktas turi būti aiškinamas pagal II priede išdėstytas nuostatas dėl sąnaudų gamybos procese ir laikantis III priede išdėstytų taisyklių, nustatančių ar muito grąžinimo sistema yra taikoma kaip eksporto subsidijų pakaitalas.
Vyriausybės (arba atitinkamos Vyriausybės kontroliuojamos institucijos) teikiamos eksporto kreditų garantijos ar draudimo programos, draudimo arba garantijų programos padidėjus eksportuojamų prekių kaštams arba valiutos kursų rizikos programos, kurių draudimo įmokų tarifas neadekvatus tam, kurio reikia ilgalaikėms veiklos sąnaudoms ir programų nuostoliams padengti.
Vyriausybės (arba atitinkamų institucijų, kurias kontroliuoja arba kurios yra pavaldžios Vyriausybei) teikiami eksporto kreditai už mažesnes palūkanas negu palūkanos, kurias faktiškai reikia sumokėti už taip panaudotas lėšas (arba kurios turėtų būti mokamos, jei lėšų būtų skolinamasi tarptautinėse kapitalo rinkose, kad galėtų pasiskolinti tam pačiam terminui, tomis pat kredito sąlygomis ir tos pačios denominacijos valiuta, kaip ir eksporto kreditas), arba Vyriausybės apmokamos visos arba dalis išlaidų, kurias patiria eksportuotojai arba finansinės institucijos gaudamos kreditus tiek, kiek jie yra naudojami eksporto kreditavimo sąlygų materialinės naudos apsaugai.
Tačiau su sąlyga, kad valstybė narė yra tarptautinio įsipareigojimo dėl oficialių eksporto kreditų šalis ir kad nuo 1979 m. sausio 1 d. mažiausiai dvylika valstybių narių, pasirašiusių šią Sutartį, yra tokio įsipareigojimo šalys (arba vėlesnio įsipareigojimo, kurį yra prisiėmusios valstybės narės, pasirašiusios šią Sutartį), arba jeigu valstybė narė praktiškai taiko atitinkamo įsipareigojimo palūkanų normų sąlygas, eksporto kreditavimo būdas, kuris neprieštarauja toms sąlygoms, nelaikomas eksporto subsidija, kurią draudžia ši Sutartis.
Bet kurios kitos valstybės išlaidos, jeigu jos yra eksporto subsidija pagal GATT 1994 XVI straipsnį.
II PRIEDAS
NUOSTATOS DĖL GAMYBOS PROCESO SĄNAUDŲ ( 134 )
I
Pagal netiesioginių mokesčių lengvatų programas galima taikyti atleidimą nuo ankstesniu periodu susikaupusių netiesioginių mokesčių, kuriais apmokestinamos sąnaudos, sunaudojamos eksportuojamų prekių gamybai (atskaičiavus įprastą atliekų normą) arba taikyti jų sumažinimą ar atidėjimą. Panašiai muito grąžinimo ir atleidimo nuo muitų programos gali leisti importo mokesčių, kuriais apmokestinamos sąnaudoms eksportuojamų prekių gamybai (atskaičiavus įprastą atliekų normą), atleidimą ar importo mokesčių grąžinimą.
Pavyzdiniame eksporto subsidijų sąraše šios Sutarties I priedo h ir i punktuose yra vartojamas terminas „sąnaudos eksportuojamų prekių gamybai“. Pagal h punktą, netiesioginių mokesčių lengvatų programos gali būti laikomos eksporto subsidijomis, jeigu jų pasekmė yra atleidimas nuo tokios pradinės stadijos kumuliatyvinių netiesioginių mokesčių sumos, jų sumažinimas arba atidėjimas, kuri yra didesnė negu mokesčių, kuriais faktiškai apmokestinamos sąnaudos eksportuojamos prekės gamybai, suma. Pagal i punktą muito grąžinimo ir atleidimo nuo muitų sistema gali būti laikomos eksporto subsidija, jeigu jų pasekmė yra atleidimas nuo importo mokesčių ar tokios importo mokesčio sumos grąžinimas, kuri faktiškai yra didesnė už sumą, kuria apmokestinamos sąnaudos eksportuojamos prekės gamybai. Abiejuose punktuose nustatyta, kad įprastinė atliekų norma turi būti skiriama atsižvelgiant į sąnaudas eksportuojamos prekės gamybai. Punktas i taip pat numato ir pakeitimo tam tikrais atvejais galimybę.
II
Atlikdamos sąnaudų gaminant eksportuojamą prekę tyrimą, kuris yra dalis kompensacinių muitų tyrimo pagal šią Sutartį, tyrimą atliekančios institucijos laikosi tokios tvarkos:
Kai yra įtariama, kad netiesioginių mokesčių lengvatų programos ar muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų programos gali būti laikomos subsidijomis dėl tos priežasties, kad yra suteikiamos per didelės netiesioginių mokesčių už sąnaudas gaminant eksportuojamą prekę lengvatos arba per didelės importo mokesčių už sąnaudas gaminant eksportuojamą prekę priemonės, tiriančios institucijos turėtų pirmiausia nustatyti, ar eksportuojančios valstybės narės Vyriausybė turi ir taiko sistemą ar tvarką, pagal kurią galima patvirtinti, kokios sąnaudos ir koks jų kiekis buvo gaminant eksportuojamą prekę. Kai turi būti taikoma tokia sistema ar tvarka, tyrimą atliekančios institucijos turėtų išnagrinėti tą sistemą ar tvarką, kad nustatytų, ar ji yra pagrįsta, ar efektyvi siekiamo tikslo atžvilgiu ir ar ji atitinka eksportuojančios šalies visuotinai priimtą prekybos praktiką. Tiriančios institucijos gali manyti esant reikalinga pagal 12 straipsnio 6 dalį atlikti tam tikrus praktinius testus, kad patikrintų informaciją ar įsitikintų, kad sistema ar tvarka yra taikoma efektyviai.
Ten, kur tokios sistemos ar tvarkos nėra ar kur joms nėra pagrindo, arba kur jos numatytos ir laikomos pagrįstomis, bet yra nustatyta, kad jos netaikomos arba taikomos neefektyviai, eksportuojančios valstybės narės atliekamas tolesnis tyrimas, grindžiamas faktiškai sunaudotų sąnaudų kiekiu, turėtų būti atliekamas, kad būtų nustatyta, ar iš tiesų įvyko permokėjimas. Jeigu tiriančios institucijos mano esant reikalinga, tolesnis tyrimas turėtų būti atliekamas laikantis šios dalies 1 punkto nuostatų.
Tiriančios institucijos turėtų traktuoti sąnaudas kaip fiziškai inkorporuotas, jeigu tos sąnaudos yra panaudotos gamybos procese ir fiziškai egzistuoja eksportuojamoje prekėje. Valstybės narės pažymi, kad sąnaudos galutiniame produkte neturi būti tokios pat formos, kokios jos buvo patekdamos į gamybos procesą.
Nustatant eksportuojamos prekės gamyboje sunaudotų tam tikrų sąnaudų kiekį, turėtų būti atsižvelgiama į „įprastinę normą atliekoms“, ir tokios atliekos turi būti laikomos kaip eksportuojamos prekės gamyboje sunaudotų sąnaudų dalis. Terminas „atliekos“ reiškia tokią dalį sąnaudų, kuri neatlieka savarankiškos funkcijos gamybos procese, nėra sunaudota eksportuojamos prekės gamyboje (dėl tokių priežasčių kaip neefektyvumas) ir kuri nėra to paties gamintojo atgaunama, panaudojama ar parduodama.
Tyrimą atliekančios institucijos išvadoje, ar atliekų norma, į kurią pretenduojama, yra „įprasta“, turėtų būti atsižvelgta į gamybos procesą, įprastinę eksportuojančios valstybės narės pramonės šakos patirtį ir kitus techninius veiksnius, kurie šiuo atveju yra tinkami. Tirianti institucija turėtų kreipti dėmesį į tokį svarbų klausimą, ar eksportuojančios valstybės narės institucijos pagrįstai apskaičiavo atliekų kiekį, kai į tą kiekį ketinama atsižvelgti taikant mokesčių ar muitų lengvatas ar atleidimus.
III PRIEDAS
REKOMENDACIJOS, PAGAL KURIAS NUSTATOMA, AR MUITO GRĄŽINIMO AR ATLEIDIMO NUO MUITŲ SISTEMOS YRA NAUDOJAMOS KAIP EKSPORTO SUBSIDIJŲ PAKAITALAS
I
Muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų sistemos gali leisti grąžinti arba kompensuoti sąnaudų importo kitos prekės gamybai mokesčius ten, kur tos eksportuojamos prekės gamybai naudojamos vietinės sąnaudos yra tos pačios kokybės ir turi tas pačias savybes kaip ir importuotos sąnaudos, kurios yra keičiamos. Pagal Pavyzdinio eksporto subsidijų sąrašo, pateikto I priede, i punktą pakeitimas muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų sistema gali būti laikoma eksporto subsidija tiek, kiek grąžintas importo mokestis yra didesnis negu mokesčiai, kuriais iš pradžių buvo apmokestintos importuojamos sąnaudos ir kuriuos buvo prašoma grąžinti.
II
Atlikdamos pakeitimo muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų sistema tyrimą, kuris yra dalis kompensacinių muitų tyrimo pagal šią Sutartį, tyrimą atliekančios institucijos laikosi tokios tvarkos:
Pavyzdinio sąrašo i punkte nustatyta, kad vidaus rinkos sąnaudomis galima pakeisti eksportuojamos prekės gamybai importuojamas sąnaudas, su sąlyga, kad tų sąnaudų yra vienodas kiekis ir jos yra tos pačios kokybės bei turi tas pačias savybes kaip ir importuojamos sąnaudos, kurios jomis keičiamos. Tikrinimo sistema ar tvarka svarbi tuo, kad leidžia eksportuojančios valstybės narės Vyriausybei užtikrinti ir parodyti, kad sąnaudų, kurių muito mokestį prašoma grąžinti, kiekis ne didesnis negu panašių bet kokia forma eksportuojamų prekių ir kad grąžinto importo mokesčio suma nėra didesnė negu mokesčių, kuriais iš pradžių buvo apmokestintos atitinkamos importuotos sąnaudos, suma.
Kai įtariama, kad pakeitimas muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų sistema gali būti laikomas subsidija, tirianti institucija pirma turėtų nustatyti, ar eksportuojančios valstybės narės Vyriausybė yra nustačiusi ir ar taiko tikrinimo sistemą ar tvarką. Ten, kur nustatoma, kad tokia sistema ar tvarka taikoma, tyrimą atliekančios institucijos turėtų ištirti tikrinimo tvarką, kad nustatytų, ar ji yra pagrįsta, ar veiksminga siekiamo tikslo atžvilgiu ir ar atitinka eksportuojančios šalies visuotinai priimtą prekybos praktiką. Jeigu nustatoma, kad tokia tvarka atitinka tyrimo reikalavimus ir yra veiksmingai taikoma, tai neturi būti laikoma, kad subsidija egzistuoja. Tyrimą atliekančios institucijos gali laikyti esant reikalinga pagal 12 straipsnio 6 dalį atlikti tam tikrus praktinius testus, kad patikrintų informaciją arba kad įsitikintų, jog tikrinimo tvarka yra veiksmingai taikoma.
Ten, kur tikrinimo tvarkos nėra ar kur jai taikyti nėra pagrindo, arba kur ji numatyta ir laikoma pagrįsta, bet yra nustatyta, kad ji netaikoma arba taikoma neveiksmingai, gali egzistuoti subsidija. Tokiais atvejais eksportuojančios valstybės narės atliekamas tolesnis tyrimas, grindžiamas atitinkamu sandoriu, turėtų būti atliekamas nustatyti, ar iš tiesų įvyko permokėjimas. Jeigu tyrimą atliekančios institucijos laiko esant reikalinga, tolesnis tyrimas turėtų būti atliekamas laikantis 2 punkto nuostatų.
Pakeitimo muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų sistema nuostatos, pagal kurias eksportuotojai galėtų atsirinkti atitinkamas importo siuntas, kurių muito mokestį prašoma grąžinti, pačios savaime negali būti laikomos subsidija.
Grąžinto importo mokesčio perviršis, apibūdintas i punkte, būtų laikomas egzistuojančiu, kai Vyriausybės sumokėjo palūkanas už bet kurias lėšas, grąžintas pagal atitinkamas muito grąžinimo ar atleidimo nuo muitų programas sumokėtų ar mokėtinų palūkanų lygiu.
IV PRIEDAS
VISO AD VALOREM SUBSIDIJAVIMO APSKAIČIAVIMAS (6 STRAIPSNIO 1 DALIES a PUNKTAS) ( 135 )
Bet koks subsidijos dydžio apskaičiavimas pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą turi būti atliekamas atsižvelgiant į kaštus, kurie tenka subsidiją teikiančiai Vyriausybei.
Išskyrus atvejus, nurodytus šio priedo 3–5 dalyse, nustatant, ar bendras subsidijavimo lygis yra didesnis kaip 5 procentai prekės vertės, prekės vertė turi būti apskaičiuojama kaip įmonės gavėjos ( 136 ) bendra realizacijos vertė pastaruoju 12 mėnesių laikotarpiu, kurio duomenys turimi, ir ankstesniu laikotarpiu, kuriuo buvo suteikta subsidija ( 137 ).
Kai subsidija siejama su atitinkamos prekės gamyba ar realizavimu, prekės vertė turi būti apskaičiuojama kaip bendra įmonės gavėjos tos prekės realizacijos vertė pastaruoju 12 mėnesių laikotarpiu, kurio duomenys turimi, ir ankstesniu laikotarpiu, kuriuo buvo suteikta subsidija.
Kai įmonė gavėja yra tik gamybos paleidimo stadijoje, turi būti laikoma, kad didelė žala nustatyta, jeigu bendras subsidijavimo lygis yra didesnis kaip 15 procentų visų investuotų lėšų. Šioje priedo dalyje apibūdinta gamybos paleidimo stadija nėra ilgesnė nei pirmieji gamybos metai ( 138 ).
Tais atvejais, kai įmonė gavėja yra infliacinės ekonomikos šalyje, prekės vertė turi būti apskaičiuojama kaip bendra įmonės gavėjos realizacijos (arba atitinkamos prekės realizacijos, jeigu subsidija yra ribojama) paskutiniaisiais kalendoriniais metais vertė, indeksuota pagal infliacijos lygį per 12 pastarųjų mėnesių prieš tą mėnesį, kurį turi būti suteikta subsidija.
Nustatant bendrą subsidijavimo lygį atitinkamais metais, subsidijos, teikiamos pagal skirtingas programas ir skirtingų valdžios institucijų valstybės narės teritorijoje, turi būti susumuojamos.
Subsidijos, suteiktos prieš įsigaliojant PPO sutarčiai, iš kurių gauta nauda yra skiriama būsimai gamybai, turi būti įtrauktos į bendrą subsidijavimo lygį.
Subsidijos, kurios yra nekompensuotinos pagal atitinkamas šios Sutarties nuostatas, neįtraukiamos apskaičiuojant subsidijos dydį pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą.
V PRIEDAS
INFORMACIJOS APIE DIDELĘ ŽALĄ RINKIMO TVARKA
Kiekviena valstybė narė bendradarbiauja renkant įrodymus, kuriuos nagrinėja kolegija procedūrų, atliekamų pagal 7 straipsnio 4–6 dalis, metu. Ginčo šalys ir bet kuri trečioji valstybė narė, pradėjusi taikyti 7 straipsnio 4 dalį, nedelsiant praneša DSB, kokia organizacija yra atsakinga už šios nuostatos administravimą tos šalies teritorijoje, ir kokios tvarkos turi būti laikomasi vykdant prašymus pateikti informaciją.
Tais atvejais, kai pagal 7 straipsnio 4 dalį nagrinėjamas klausimas pateikiamas DSB, gavusi prašymą, DSB pradeda procedūrą tokiai informacijai iš subsidijuojančios valstybės narės Vyriausybės gauti, kokios reikia nustatyti, ar subsidija egzistuoja ir koks jos dydis, subsidijuojamų įmonių bendrą realizacijos vertę, taip pat informaciją, reikalingą analizuojant neigiamą poveikį, kurį sukelia subsidijuojama prekė ( 139 ). Šio proceso metu prireikus gali būti pateikiami klausimai subsidijuojančios valstybės narės Vyriausybei ir besiskundžiančiai valstybei narei siekiant surinkti informaciją, taip pat siekiant išsiaiškinti ir gauti išsamesnę informaciją, prieinamą ginčo šalims pagal informacijos teikimo tvarką, nustatytą VII dalyje ( 140 ).
Tais atvejais, kai poveikis daromas trečiųjų šalių rinkoms, ginčo šalis informaciją, kurios kitaip neįmanoma gauti iš besiskundžiančios valstybės narės arba iš subsidijuojančios valstybės narės, gali surinkti taip pat ir pateikdama klausimus, reikalingus neigiamam poveikiui išanalizuoti, trečiosios valstybės narės Vyriausybei. Šis reikalavimas turėtų būti taip administruojamas, kad trečiajai valstybei narei nebūtų uždėta papildoma našta. Visų pirma iš tokios valstybės narės nereikalaujama atlikti rinkos nei kainų analizės būtent šiuo tikslu. Informacija, kurią reikia pateikti, yra ta, kuria ši valstybė narė jau turi ar kurią gali greitai gauti (t. y. naujausi atitinkamų statistikos tarnybų jau surinkti, tačiau dar neskelbti statistiniai duomenys; muitinės duomenys, susiję su tiriamų prekių importu ir deklaruota verte, ir kt.). Tačiau, jeigu kuri nors ginčo šalis atlieka išsamią rinkos analizę savo sąskaita, tokią analizę atliekančiam asmeniui ar įmonei turi padėti trečiosios valstybės narės institucijos bei tokiam asmeniui ar įmonei turi būti suteikiama galimybė susipažinti su visa informacija, kurios paprastai Vyriausybė nelaiko konfidencialia.
DSB paskiria atstovą, atsakingą už greitą informacijos surinkimą. Vienintelis tokio atstovo tikslas yra užtikrinti, kad būtų laiku parengta informacija, reikalinga operatyviai daugiašalei ginčo peržiūrai pagreitinti. Visų pirma atstovas gali siūlyti būdus, kaip veiksmingiausiai stengtis gauti reikiamą informaciją, taip pat skatinti šalių bendradarbiavimą.
Informacijos rinkimo procesas, kurio pagrindiniai principai pateikti šio priedo 2–4 dalyse, turi būti užbaigtas per 60 dienų nuo tos dienos, kai tiriamas klausimas pagal 7 straipsnio 4 dalį buvo perduotas DSB. Šio proceso metu gauta informacija yra perduodama kolegijai, kurią įsteigia DSB pagal X dalies nuostatas. Į šią informaciją, be kita ko, įeina duomenys apie tiriamos subsidijos dydį (ir tam tikrais atvejais apie subsidijuojamų įmonių bendrą realizacijos vertę), subsidijuojamų prekių kainą, nesubsidijuojamų prekių kainą, kitų tiekėjų į rinką kainas, subsidijuojamos prekės pasiūlos tiriamoje rinkoje pokyčius ir rinkos dalies pokyčius. Į informaciją taip pat turėtų būti įtraukti paneigiančių įrodymų duomenys ir tokia papildoma informacija, kokią kolegija laiko esant reikalingą, kad galėtų padaryti išvadas.
Jeigu subsidijuojanti ir (arba) trečioji valstybė narė nebendradarbiauja renkant informaciją, besiskundžianti valstybė narė pateikia savo didelės žalos atvejį, paremtą turimais įrodymais, kartu pateikdama visus faktus ir aplinkybes apie tai, kad subsidijuojanti ir (arba) trečioji valstybė narė nebendradarbiauja. Kai informacijos negalima gauti dėl to, kad subsidijuojanti arba trečioji valstybė narė nebendradarbiauja, kolegija prireikus gali užbaigti tą dokumentą remdamasi tinkamiausia informacija, gaunama kitu būdu.
Priimdama sprendimus, kolegija turėtų daryti neigiamas išvadas dėl bet kurios dalyvaujančios šalies nebendradarbiavimo renkant informaciją.
Priimdama sprendimą naudotis tinkamiausia prieinama informacija arba neigiamomis išvadomis, kolegija atsižvelgia į pagal šio priedo 4 dalį DSB paskirto atstovo patarimą dėl bet kurio prašymo pateikti informaciją pagrįstumo ir į šalių pastangas patenkinti tokius prašymus laiku ir noriai bendradarbiaujant.
Renkant informaciją niekas negali riboti kolegijos galimybių stengtis gauti tokią papildomą informaciją, kokią ji laiko esant svarbia siekiant tinkamai išspręsti ginčą, ir kuri nebuvo tinkamai surinkta ar parengta ją renkant. Tačiau įprastomis aplinkybėmis kolegija neturėtų reikalauti papildomos informacijos atitinkamam dokumentui užbaigti, kai tokia informacija remtų kurios nors šalies poziciją, o informacijos stoka dokumente būtų tos šalies nepagrįsto nebendradarbiavimo renkant informaciją rezultatas.
VI PRIEDAS
TYRIMO, ATLIEKAMO VIETOJE PAGAL 12 STRAIPSNIO 6 DALĮ, TVARKA
Kai pradedamas tyrimas, eksportuojančios valstybės narės tarnyboms ir įmonėms, kurios, jei žinoma, yra su tuo susijusios, turėtų būti pranešama apie ketinimą atlikti tyrimą vietoje.
Jeigu ypatingomis aplinkybėmis į tyrimo grupę ketinama kviesti nevyriausybinius ekspertus, apie tai reikėtų pranešti eksportuojančios valstybės narės įmonėms ir tarnyboms. Tokiems nevyriausybiniams ekspertams už konfidencialumo reikalavimų nesilaikymą reikėtų taikyti veiksmingas sankcijas.
Turėtų nusistovėti tokia praktika, kad, prieš galutinai nustatant apsilankymo laiką, aptariamosios eksportuojančios valstybės narės įmonės turėtų duoti aiškų sutikimą.
Kai tik gaunamas aptariamųjų įmonių sutikimas, tyrimą atliekančios tarnybos turėtų pranešti eksportuojančios valstybės narės tarnyboms lankytinų įmonių pavadinimus ir adresus bei sutartą laiką.
Apie numatomą apsilankymą aptariamosioms įmonėms reikėtų pranešti pakankamai anksti prieš jam įvykstant.
Apsilankymai, kurių metu aiškinamas klausimynas, turėtų vykti tik eksportuojančios įmonės prašymu. Gavusios tokį prašymą, tyrimą atliekančios institucijos gali leisti įmonei naudotis jų paslaugomis; toks apsilankymas galimas tik, jeigu a) importuojančios valstybės narės tarnybos praneša apie tai aptariamosios valstybės narės atstovams ir b) pastarieji neprieštarauja apsilankymui.
Kadangi pagrindinis tyrimo vietoje tikslas yra patikrinti gautą informaciją arba gauti papildomos informacijos, jį reikėtų atlikti gavus atsakymus į klausimyną, nebent įmonė sutiktų priešingai ir tyrimą atliekančios tarnybos praneštų eksportuojančios valstybės narės Vyriausybei apie numatomą apsilankymą, o ši jam neprieštarautų; be to, turėtų nusistovėti tokia praktika, kad prieš apsilankymą aptariamajai įmonei turėtų būti pranešama, kokio bendro pobūdžio informacija bus tikrinama ir kokią papildomą informaciją reikia pateikti, nors tai neturėtų trukdyti vietoje prašyti papildomos informacijos, priklausomai nuo jau turimos informacijos.
Į paklausimus ar klausimus, kuriuos pateikia eksportuojančių valstybių narių tarnybos ar įmonės ir kurie yra esminiai, kad tyrimas vietoje būtų sėkmingas, turėtų, kai įmanoma, būti atsakyta iki apsilankymo.
VII PRIEDAS
BESIVYSTANČIOS VALSTYBĖS NARĖS, MINIMOS 27 STRAIPSNIO 2 DALIES A PUNKTE
Besivystančios valstybės narės, kurioms netaikomos 3 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatos pagal 27 straipsnio 2 dalies a punkto sąlygas, yra šios:
Jungtinių Tautų nustatytos mažiausiai išsivysčiusios šalys, kurios yra PPO narės.
Visoms toliau išvardytoms besivystančioms šalims, kurios yra PPO narės, turi būti taikomos nuostatos, pagal 27 straipsnio 2 dalies b punktą taikomos kitoms besivystančioms valstybėms narėms, kai BNP vienam gyventojui yra pasiekęs 1 000 JAV dolerių per metus ( 141 ): Bolivija, Kamerūnas, Kongas, Dramblio Kaulo Krantas, Dominikos Respublika, Egiptas, Gana, Gvatemala, Gajana, Indija, Indonezija, Kenija, Marokas, Nikaragva, Nigerija, Pakistanas, Filipinai, Senegalas, Šri Lanka ir Zimbabvė.
Susitarimas dėl žuvininkystės subsidijų
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šis Susitarimas taikomas subsidijoms, kaip apibrėžta Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 1 straipsnio 1 dalyje, kurios, kaip apibrėžta to Susitarimo 2 straipsnyje, yra specifinės jūrinei laukinių gyvūnų žvejybai ir su žvejyba jūroje susijusiai veiklai ( 142 ), ( 143 ), ( 144 ).
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame Susitarime vartojamų sąvokų apibrėžtys:
žuvys – perdirbti ar neperdirbti visų rūšių gyvi jūrų ištekliai;
žvejyba – žuvų ieškojimas, viliojimas, suradimas, gaudymas, paėmimas ar surinkimas arba bet kuri veikla, kurią vykdant galima pagrįstai tikėtis privilioti, surasti, pagauti, paimti ar surinkti žuvų;
su žvejyba susijusi veikla – bet kokia operacija, atliekama žvejojant arba rengiantis žvejoti, įskaitant žuvų, kurios prieš tai nebuvo iškrautos uoste, iškrovimą, pakavimą, apdorojimą, perkrovimą arba vežimą, ir darbuotojų parūpinimas, kuro, įrankių ir kitų reikmenų tiekimas jūroje;
laivas – bet kokios rūšies laivas ar valtis, naudojamas, įrengtas naudoti arba numatomas naudoti žvejybai arba su žvejyba susijusiai veiklai;
valdytojas – laivo savininkas ar kitas asmuo, kuris yra atsakingas už laivą, jam vadovauja arba jį valdo.
3 straipsnis
Subsidijos, kuriomis prisidedama prie neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos žvejybos ( 145 )
Taikant 3 straipsnio 1 dalį, laivas arba valdytojas laikomas dalyvaujančiu NNN žvejyboje, jeigu dalyvavimą nustato bet kuris iš šių subjektų ( 147 ), ( 148 ):
pakrantės valstybė narė – jos jurisdikcijai priklausančiose teritorijose vykdomai veiklai arba
vėliavos valstybė narė – su jos vėliava plaukiojančių laivų vykdomai veiklai, arba
atitinkama regioninė žvejybos valdymo organizacija ar sistema (RŽVO/S), laikydamasi RŽVO/S taisyklių bei procedūrų ir atitinkamų tarptautinės teisės aktų, be kita ko, laiku teikdama pranešimus ir atitinkamą informaciją, jos kompetencijai priklausančiose teritorijose ir dėl jo kompetencijai priklausančių rūšių.
Dalyvavimo nustatymas pagal 3 straipsnio 2 dalį ( 149 ) – galutinė narės išvada, kad laivas arba valdytojas dalyvavo NNN žvejyboje, ir (arba) galutinis įtraukimas į atitinkamą RŽVO/S sąrašą.
Taikant 3 straipsnio 2 dalies a punktą, 3 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas taikomas, jeigu pakrantės valstybė narė dalyvavimą nustato remdamasi atitinkama faktine informacija, taip pat pakrantės valstybė narė vėliavos valstybei narei ir, jei žinoma, subsidiją teikiančiai narei užtikrino šiuos dalykus:
tinkamais kanalais laiku pranešė, kad laivas arba valdytojas laikinai sulaikytas, kol atliekamas išsamesnis tyrimas dėl dalyvavimo NNN žvejyboje, arba kad pakrantės valstybė narė pradėjo tyrimą dėl dalyvavimo NNN žvejyboje, be kita ko, nurodydama visą susijusią faktinę informaciją, taikomus įstatymus ir kitus teisės aktus, administracines procedūras ar kitas atitinkamas priemones;
suteikė galimybę prieš nustatant dalyvavimą pasikeisti susijusia informacija ( 150 ), kad į tokią informaciją būtų galima atsižvelgti galutinai nustatant dalyvavimą. Pakrantės valstybė narė gali nurodyti, kokiu būdu ir kokiu laikotarpiu turėtų būti keičiamasi tokia informacija;
pranešė apie galutinį nustatymą ir visas taikomas sankcijas, taip pat, jei taikoma, nurodė jų trukmę. Pakrantės valstybė narė apie dalyvavimo nustatymą praneša 9 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui (toliau šiame Susitarime – Komitetas).
4 straipsnis
Subsidijos esant peržvejotiems ištekliams
5 straipsnis
Kitos subsidijos
6 straipsnis
Mažiausiai išsivysčiusioms šalims narėms skirtos specialios nuostatos
Narė deramai susilaiko keldama klausimus, susijusius su mažiausiai išsivysčiusiomis šalimis narėmis, o ieškant sprendimų atsižvelgiama į konkrečią susijusių mažiausiai išsivysčiusių šalių narių, jei tokių yra, padėtį.
7 straipsnis
Techninė pagalba ir pajėgumų didinimas
Siekiant įgyvendinti šiuo Susitarimu nustatytą tvarką, besivystančioms šalims narėms, įskaitant mažiausiai išsivysčiusias šalis nares, teikiama tikslinė techninė pagalba ir didinami jų pajėgumai. Tokiai pagalbai remti, bendradarbiaujant su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, kaip antai Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO) ir Tarptautiniu žemės ūkio plėtros fondu, sukuriamas savanoriškas PPO finansavimo mechanizmas. PPO narės įnašais prie šio mechanizmo prisideda tik savanoriškai ir tam nenaudoja įprastinių biudžeto išteklių.
8 straipsnis.
Pranešimai ir skaidrumas
Nedarydama poveikio Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 25 straipsniui ir siekdama griežtinti ir stiprinti pranešimų apie žuvininkystės subsidijas teikimo tvarką, taip pat sudaryti sąlygas veiksmingiau prižiūrėti, kaip laikomasi įsipareigojimų dėl žuvininkystės subsidijų, kiekviena narė:
kiek įmanoma pagal Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 25 straipsnį reguliariuose pranešimuose apie žuvininkystės subsidijas pateikia šią informaciją (153) , (154) :
žuvų išteklių, kurių žvejybai teikiama subsidija, būklę (t. y. peržvejoti, sužvejojamas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis arba sužvejojama mažiau, nei galima) ir naudotus atskaitos taškus, taip pat tai, ar tokie ištekliai yra bendri ( 155 ) su bet kuria kita nare arba yra valdomi RŽVO/S;
nustatytas atitinkamų žuvų išteklių apsaugos ir valdymo priemones;
žvejybą, kuriai teikiama subsidija, vykdančio laivyno pajėgumą;
žvejybos laivo (-ų), kuriam (-iems) naudojama subsidija, pavadinimą ir identifikacinį numerį;
žvejybos, kuriai teikiama subsidija, laimikio duomenis pagal rūšį ar rūšių grupę ( 156 ).
9 straipsnis
Institucinė tvarka
10 straipsnis
Ginčų sprendimas
11 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Išskyrus 3 ir 4 straipsniuose nustatytus dalykus, jokia šio Susitarimo nuostata neužkertamas kelias narei suteikti subsidiją kaip pagalbą nelaimės atveju ( 160 ), jeigu ta subsidija:
teikiama tik kaip pagalba konkrečios nelaimės atveju;
teikiama tik poveikį patyrusioje geografinėje vietovėje;
teikiama ribotą laiką;
atkuriamųjų subsidijų atveju – teikiama tik siekiant atkurti poveikį patyrusią žvejybos veiklą ir (arba) poveikį patyrusį laivyną iki lygio, buvusio prieš nelaimę.
Šis Susitarimas, įskaitant visas su šiuo Susitarimu susijusias išvadas, rekomendacijas ir skyrimo sprendimus, teritorinėms pretenzijoms ar jūrų sienų nustatymui teisinių padarinių neturi.
Pagal šio Susitarimo 10 straipsnį įsteigta grupė neteikia išvadų dėl jokios pretenzijos, dėl kurios išvadas turėtų pagrįsti bet kokiomis reiškiamomis teritorinėmis pretenzijomis ar jūrų sienų nustatymu ( 161 ).
12 straipsnis
Sutarties nutraukimas nepriėmus išsamios tvarkos
Jeigu per ketverius metus nuo šio Susitarimo įsigaliojimo išsami tvarka nepriimama ir jeigu Generalinė taryba nenusprendžia kitaip, šis Susitarimas iškart nutraukiamas.
SUTARTIS DĖL SPECIALIŲJŲ RINKOS PROTEKCINIŲ (APSAUGOS) PRIEMONIŲ
VALSTYBĖS NARĖS,
Atsižvelgdamos į bendrą valstybių narių tikslą gerinti ir stiprinti tarptautinę prekybos sistemą, grindžiamą GATT 1994;
Pripažindamos poreikį išaiškinti ir įtvirtinti GATT 1994 principus ir ypač XIX straipsnio principus (nepaprastosios priemonės, taikomos tam tikrų prekių importui), taip pat poreikį atkurti daugiašalę specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių kontrolę ir pašalinti priemones, kurios leidžia išvengti tokios kontrolės;
Pripažindamos konstruktyvaus prisitaikymo svarbą ir poreikį veikiau pagyvinti nei apriboti konkurenciją tarptautinėse rinkose;
Be to, pripažindamos, kad, norint pasiekti šių tikslų, reikia sudaryti išsamią, taikytiną visoms valstybėms narėms ir grindžiamą GATT 1994 principais sutartį;
SUSITARIA:
1 straipsnis
Bendroji nuostata
Ši Sutartis nustato specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių, kurios turi būti suprantamos, kaip tai yra pateikta GATT 1994 XIX straipsnyje, taikymo taisykles.
2 straipsnis
Sąlygos
3 straipsnis
Tyrimas
4 straipsnis
Rimtos žalos arba jos grėsmės nustatymas
Šioje Sutartyje:
„rimta žala“ suprantama kaip žymus bendras vietinės pramonės pozicijų susilpninimas;
„rimtos žalos grėsmė“ suprantama kaip aiškiai gresianti rimta žala, pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas; rimtos žalos grėsmės nustatymas turi būti grindžiamas faktais, o ne nepagrįstu tvirtinimu, spėjimu ar menka tikimybe;
nustatant žalą ar jos grėsmę, „vietinė pramonė“ suprantama kaip reiškianti tos valstybės narės teritorijoje veikiančių gamintojų, gaminančių tapačias ar panašias arba tiesiogiai konkuruojančias prekes, visumą, arba tuos tapačių ar panašių prekių gamintojus, kurių bendra tų prekių gamybos apimtis sudaro didžiąją visos tokių prekių vietinės gamybos dalį.
Atlikdamos tyrimus, siekiant nustatyti, ar išaugęs importas padarė rimtą žalą arba ar sukelia rimtos žalos grėsmę vietinei pramonei, pagal šios Sutarties apibrėžimus, kompetentingos institucijos įvertina visus reikiamus objektyvius ir skaičiais išreiškiamus veiksnius, veikiančius tos pramonės būklę, o ypač tų tiriamųjų prekių importo padidėjimo mastą ir kiekį absoliučiais ir santykiniais dydžiais, vietinės pramonės dalį, kurią užėmė padidėjęs importo kiekis, pardavimų kiekio pasikeitimus, gamybą, našumą, pajėgumų panaudojimą, pelną bei nuostolius ir užimtumą.
Žalos nustatymas, minimas šio straipsnio 2 dalies a punkte, neturi būti atliekamas, jeigu tyrimas objektyvių faktų pagrindu neparodo, jog esama priežastinio ryšio tarp padidėjusio tiriamosios prekės importo ir rimtos žalos ar jos grėsmės vietinei pramonei. Kai kiti, nesusiję su padidėjusia importo apimtimi, veiksniai tuo pačiu metu daro žalą vietinei pramonei, tokia žala neturi būti siejama su padidėjusiu importu.
Vadovaujantis 3 straipsnio nuostatomis, kompetentingos institucijos skubiai paskelbia išsamią tiriamo atvejo analizę ir tiriamų veiksnių ryšį su svarstomu atveju.
5 straipsnis
Specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių taikymas
Tais atvejais, kai tiekiančioms valstybėms narėms yra paskirstyta kvota, valstybė narė, taikanti apribojimus, gali siekti susitarimo su visomis kitomis valstybėmis narėmis, iš esmės suinteresuotomis tiriamosios prekės tiekimu, dėl kvotos dalių paskirstymo. Tais atvejais, kai toks būdas nėra tinkamas, aptariamoji valstybė narė paskirsto kvotos dalis tarp valstybių narių, turinčių esminį interesą tiriamosios prekės tiekimu, remdamasi proporcijomis, tiektomis tų valstybių narių per ankstesnįjį parodomąjį laikotarpį, palyginti su viso prekės importo kiekiu ar verte, atsižvelgiant į tuos ypatingus veiksnius, kurie galėjo daryti ar tebedaro įtaką šios prekės prekybai.
Šalis-narė gali nesilaikyti šios straipsnio dalies a punkto nuostatų, su sąlyga, kad konsultacijos pagal 12 straipsnio 3 dalį yra rengiamos prižiūrint Komitetui dėl specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių, kaip numatyta pagal 13 straipsnio 1 dalį, ir kad Komitetui aiškiai parodoma, kad: i) importas iš tam tikrų valstybių narių neproporcingai padidėjo, lyginant su bendru tiriamosios prekės importo padidėjimu tuo ataskaitiniu laikotarpiu; ii) priežastys, dėl kurių nesilaikoma šios straipsnio dalies a punkto nuostatų, yra pateisinamos; iii) tokio nukrypimo sąlygos yra vienodos visiems tiriamosios prekės tiekėjams. Tokios priemonės trukmė neturi būti ilgesnė kaip 7 straipsnio 1 dalyje numatytas pradinis laikotarpis. Aukščiau minimas nukrypimas nuo nuostatų neturi būti leidžiamas rimtos žalos grėsmės atveju.
6 straipsnis
Laikinosios specialiosios rinkos protekcinės (apsaugos) priemonės
Kritiškomis aplinkybėmis, kai delsimas padarytų sunkiai pataisomą žalą, valstybė narė gali imtis laikinųjų specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių, jeigu yra preliminarių duomenų, aiškiai rodančių, kad padidėjusi importo apimtis padarė rimtą žalą arba kelia tokios žalos grėsmę. Laikinųjų priemonių galiojimo trukmė neviršija 200 dienų, kurių metu turi būti laikomasi atitinkamų 2–7 ir 12 straipsnių reikalavimų. Tokios priemonės turėtų būti padidinti tarifai, kurie būtų nedelsiant kompensuojami, jeigu per vėliau atliekamą tyrimą pagal 4 straipsnio 2 dalį nenustatoma, kad padidėjęs importas sukėlė ar gali sukelti rimtą žalą vietinei pramonei. Tokios laikinosios priemonės trukmė ir jos pratęsimas, kaip numatyta 7 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, turi būti įskaičiuojama į pradinį periodą kaip jo dalis.
7 straipsnis
Specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių trukmė ir peržiūra
Nepaisant šio straipsnio 5 dalies nuostatų, specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė, kurios trukmė yra 180 dienų ar mažiau, gali būti dar kartą taikoma prekės importui, jeigu:
praėjo mažiausiai vieneri metai nuo tos dienos, kai tos prekės importui pradėta taikyti specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė;
tokia specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė nėra buvusi taikyta tai pačiai prekei daugiau kaip du kartus per penkerių metų laikotarpį, einantį iš karto po tos priemonės įvedimo.
8 straipsnis
Nuolaidų ir kitų įsipareigojimų lygis
9 straipsnis
Besivystančios šalys narės
10 straipsnis
Anksčiau buvusios priemonės pagal XIX straipsnį
Valstybės narės panaikina visas specialiąsias rinkos protekcines (apsaugos) priemones, taikytas pagal GATT 1947 XIX straipsnį ir kurios galiojo PPO sutarties įsigaliojimo dieną, ne vėliau kaip per aštuonerius metus po to, kai jos buvo pirmą kartą taikytos, arba per penkerius metus po to, kai įsigaliojo PPO sutartis, priklausomai nuo to, kuri data yra vėlesnė.
11 straipsnis
Kai kurių priemonių uždraudimas ir panaikinimas
Valstybė narė nesiima ir nesiekia jokių nepaprastųjų priemonių importui tam tikrų prekių atžvilgiu, leistinų pagal GATT 1994 XIX straipsnį, išskyrus atvejus, kai tokios priemonės atitinka to straipsnio nuostatas, taikomas laikantis šios Sutarties nuostatų.
Be to, valstybė narė nesiekia, nesiima ir netaiko jokių savanoriškų eksporto apribojimų, reguliarių susitarimų dėl rinkodaros nei kitų panašių priemonių eksporto ar importo atžvilgiu ( 165 ) ( 166 ). Tai apima priemones, kurių imasi viena valstybė narė, taip pat priemones, kurių imasi dvi ar daugiau valstybių narių pagal sutartis ar kitokius susitarimus. Visos šios priemonės, galiojančios PPO sutarties įsigaliojimo dieną, turi būti suderintos su šia Sutartimi arba laipsniškai panaikinamos, laikantis šio straipsnio 2 dalies nuostatų.
Ši Sutartis netaikoma priemonėms, kurių valstybė narė siekia, imasi ar taiko pagal kitas GATT 1994 nuostatas, (išskyrus XIX straipsnį) ir 1A priede išvardytas Daugiašales prekybos sutartis (išskyrus šią Sutartį), arba pagal protokolus ir sutartis ar susitarimus, sudarytus GATT 1994 sistemoje.
12 straipsnis
Pranešimas ir konsultacijos
Valstybė narė nedelsdama praneša Specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių komitetui apie:
tyrimo dėl rimtos žalos ar jos grėsmės bei jos priežasčių inicijavimą;
rimtos žalos arba jos grėsmės dėl padidėjusio importo nustatymą;
sprendimą dėl specialiosios rinkos protekcinės (apsaugos) priemonės taikymo ar pratęsimo.
13 straipsnis
Priežiūra
Įkuriamas Specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių komitetas, pavaldus Prekybos prekėmis tarybai; jame gali dalyvauti bet kuri šalis narė, pareiškusi norą jame dirbti. Komiteto funkcijos yra šios:
kontroliuoti ir kiekvienais metais informuoti Prekybos prekėmis tarybą apie bendrą šios Sutarties įgyvendinimą bei teikti pasiūlymus dėl tolesnio jos tobulinimo;
priemonės paveiktai valstybei narei paprašius, nustatyti, ar šios Sutarties procedūriniai reikalavimai buvo įvykdyti ryšium su specialiosios rinkos protekcinės (apsaugos) priemonės įvedimu bei taikymu, ir informuoti apie rezultatus Prekybos prekėmis tarybą;
padėti valstybėms narėms, šioms paprašius, konsultacijomis, numatytomis šioje Sutartyje;
ištirti priemones, numatytas pagal 10 straipsnį ir 11 straipsnio 1 dalį, kontroliuoti laipsnišką tokių priemonių panaikinimą ir atitinkamai pranešti apie nustatytus faktus Prekybos prekėmis tarybai;
valstybės narės, įvedusios specialiąją rinkos protekcinę (apsaugos) priemonę, prašymu, peržiūrėti, ar siūlymas sustabdyti nuolaidas ir kitus įsipareigojimus yra „iš esmės ekvivalentiškas“, ir pranešti apie nustatytus faktus Prekybos prekėmis tarybai;
priimti ir peržiūrėti visus pranešimus, pateiktus pagal šią Sutartį, ir atitinkamai informuoti apie tai Prekybos prekėmis tarybą;
atlikti visas kitas funkcijas, susijusias su šia Sutartimi, kurias gali nustatyti Prekybos prekėmis taryba.
14 straipsnis
Ginčų sprendimas
GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, detaliai išdėstytos ir pritaikytos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, taikomos konsultacijoms ir ginčų, kilusių pagal šią Sutartį, sprendimui.
PRIEDAS
IŠIMTIS, MINIMA 11 STRAIPSNIO 2 PUNKTE
Veikiančios šalys narės |
Prekė |
Galiojimo laiko pabaiga |
EB/Japonija |
Keleiviniai automobiliai, ne keliu važiuojančios transporto priemonės, lengvieji komerciniai automobiliai, lengvieji sunkvežimiai (iki 5 tonų) ir visiškai išardytos tokios pat transporto priemonės (CKD rinkiniai). |
1999 m. gruodžio 31 d. |
ANNEX 1 B
GENERAL AGREEMENT ON TRADE IN SERVICES
PART I |
SCOPE AND DEFINITION |
Article I |
Scope and Definition |
PART II |
GENERAL OBLIGATIONS AND DISCIPLINES |
Article II |
Most-Favoured-Nation Treatment |
Article III |
Transparency |
Article III bis |
Disclosure of Confidential Information |
Article IV |
Increasing Participation of Developing Countries |
Article V |
Economic Integration |
Article V bis |
Labour Markets Integration Agreements |
Article VI |
Domestic Regulation |
Article VII |
Recognition |
Article VIII |
Monopolies and Exclusive Service Suppliers |
Article IX |
Business Practices |
Article X |
Emergency Safeguard Measures |
Article XI |
Payments and Transfers |
Article XII |
Restrictions to Safeguard the Balance of Payments |
Article XIII |
Government Procurement |
Article XIV |
General Exceptions |
Article XV bis |
Security Exceptions |
Article XV |
Subsidies |
PART III |
SPECIFIC COMMITMENTS |
Article XVI |
Market Access |
Article XVII |
National Treatment |
Article XVIII |
Additional Commitments |
PART IV |
PROGRESSIVE LIBERALIZATION |
Article XIX |
Negotiation of Specific Commitments |
Article XX |
Schedules of Specific Commitments |
Article XXI |
Modification of Schedules |
PART V |
INSTITUTIONAL PROVISIONS |
Article XXII |
Consultation |
Article XXIII |
Dispute Settlement and Enforcement |
Article XXIV |
Council for Trade in Services |
Article XXV |
Technical Cooperation |
Article XXVI |
Relationship with Other International Organizations |
PART VI |
FINAL PROVISIONS |
Article XXVII |
Denial of Benefits |
Article XXVIII |
Definitions |
Article XXIX |
Annexes |
Annex on Article II Exemptions |
|
Annex on Movement of Natural Persons Supplying Services under the Agreement |
|
Annex on Air Transport Services |
|
Annex on Financial Services |
|
Second Annex on Financial Services |
|
Annex on Negotiations on Maritime Transport Services |
|
Annex on Telecommunications |
|
Annex on Negotiations on Basic Telecommunications |
BENDRASIS SUSITARIMAS DĖL PREKYBOS PASLAUGOMIS
ŠALYS NARĖS,
PRIPAŽINDAMOS didėjančią prekybos paslaugomis svarbą pasaulio ekonomikos augimui ir plėtrai;
NORĖDAMOS sukurti pagrindinius daugiašalius prekybos paslaugomis principus ir taisykles, kurie sudarytų sąlygas šiai prekybai plėsti skaidrumo bei tolydaus liberalizavimo sąlygomis ir skatintų visų prekybos partnerių ekonomikos augimą bei užtikrintų besivystančių šalių plėtrą;
SIEKDAMOS kuo greitesnio prekybos paslaugomis liberalizavimo, tam rengdamos daugiašales derybas, kurių tikslas – remti visų jų dalyvių interesus ir užtikrinti abipusę naudą, taip pat bendrą teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrą, kartu tinkamai atsižvelgdamos į nacionalinės politikos tikslus;
PRIPAŽINDAMOS šalių narių teisę reglamentuoti paslaugų teikimą savo teritorijose bei nustatyti naujas paslaugų teikimo taisykles, kad būtų įgyvendinti nacionalinės politikos tikslai, taip pat pripažindamos ypatingą būtinybę besivystančioms šalims įgyvendinti šią teisę, atsižvelgiant į skirtingą paslaugas reglamentuojančių taisyklių lygį atskirose šalyse;
SIEKDAMOS sudaryti palankias sąlygas besivystančioms šalims aktyviau prekiauti paslaugomis ir išplėsti jų paslaugų eksportą, kartu stiprinant, inter alia, tų šalių pajėgumą teikti paslaugas bei jų efektyvumą ir konkurencingumą;
YPAČ ATSIŽVELGDAMOS į rimtus sunkumus, kurių patiria mažiausiai išsivysčiusios šalys dėl savo specifinės ekonominės padėties ir poreikių, susijusių su plėtra, prekyba ir finansais;
SUSITARIA:
I DALIS
TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽIMAI
I straipsnis
Taikymo sritis ir apibrėžimai
Šiame susitarime prekyba paslaugomis yra paslaugų teikimas:
iš vienos šalies narės teritorijos į kitos šalies narės teritoriją;
vienos šalies narės teritorijoje bet kokios kitos šalies narės paslaugos vartotojui;
kurį atlieka vienos šalies narės paslaugos teikėjas per komercinį įsisteigimą bet kokios kitos šalies narės teritorijoje;
kurį atlieka vienos šalies narės paslaugos teikėjas per šalies narės fizinių asmenų paslaugų teikimą bet kokios kitos šalies narės teritorijoje.
Šiame Susitarime:
šalių narių taikomos priemonės – priemonės, kurių imasi:
šalies, regioninė ar vietos valdžia ir jos institucijos;
nevyriausybinės organizacijos, veikdamos pagal šalies, regioninės ar vietos valdžios arba jos institucijų joms suteiktus įgaliojimus.
Įgyvendindama savo prievoles ir įsipareigojimus pagal šį Susitarimą, kiekviena šalis narė taiko pagrįstas jai prieinamas priemones, kad užtikrintų, jog jų laikysis jos teritorijoje esanti regioninė ir vietos valdžia bei jos institucijos ir nevyriausybinės organizacijos;
paslaugos – visos bet kokiame sektoriuje teikiamos paslaugos, išskyrus tas, kurios teikiamos vykdant Vyriausybės pavestas funkcijas;
paslauga, teikiama vykdant Vyriausybės pavestas funkcijas, – kiekviena paslauga, kuri teikiama nekomerciniais pagrindais ir nekonkuruojant su vienu ar keliais paslaugų teikėjais.
II DALIS
BENDRIEJI ĮSIPAREIGOJIMAI IR TVARKA
II straipsnis
Didžiausio palankumo režimas
III straipsnis
Skaidrumas
III bis straipsnis
Konfidencialios informacijos atskleidimas
Jokia šio Susitarimo nuostata nereikalauja, kad šalis narė teiktų konfidencialią informaciją, kurios paskelbimas trukdytų laikytis įstatymų ar kitaip prieštarautų visuomenės interesams, ar pakenktų bet kokios konkrečios valstybinės ar privačios įmonės teisėtiems komerciniams interesams.
IV straipsnis
Prekyboje dalyvaujančių besivystančių šalių daugėjimas
Sąlygas besivystančioms šalims narėms aktyviau dalyvauti pasaulinėje prekyboje palengvina skirtingų šalių narių pagal šio Susitarimo III ir IV dalis derybų keliu priimti konkretūs įsipareigojimai:
stiprinti besivystančių šalių pajėgumą teikti paslaugas savo šalyje ir gerinti paslaugų teikėjų produktyvumą bei konkurencingumą, inter alia, per galimybę komerciniu pagrindu naudotis technologijomis;
gerinti paskirstymo kanalų ir informacijos tinklų prieinamumą besivystančioms šalimis;
liberalizuoti eksporto aspektu jas dominančių paslaugų sektorių ir jų teikimo būdų rinkos atvėrimą.
Išsivysčiusios šalys narės ir pagal galimybes kitos šalys narės per dvejus metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos įsteigia punktus ryšiams palaikyti, kad besivystančių šalių narių paslaugų teikėjai apie juos dominančias rinkas lengviau galėtų gauti informaciją, kuri susijusi su:
paslaugų teikimo komerciniais ir techniniais aspektais;
profesinės kvalifikacijos registravimu, pripažinimu ir įgijimu;
galimybe naudotis paslaugų technologijomis.
V straipsnis
Ekonominė integracija
Šis Susitarimas nedraudžia nė vienai šaliai narei būti sutarties dėl prekybos paslaugomis tarp šalių liberalizavimo šalimi ar prisijungti prie tokios sutarties, jeigu ta sutartis:
taikoma esminei sektorių daliai ( 168 ),
numato, kad sektoriuose, kuriuos aprėpia šio straipsnio 1 dalies a punktas, sutarties šalys, remdamosi XVII straipsniu, viena kitos nediskriminuoja arba visą diskriminaciją iš esmės panaikina:
nutraukdamos taikomas diskriminacines priemones ir (ar)
uždrausdamos naujas diskriminacines priemones ar didesnį jų kiekį
arba įsigaliojus tai sutarčiai, arba per pagrįstą laiko tarpą, išskyrus priemones, leidžiamas pagal XI, XII, XIV ir XIV bis straipsnius.
Jeigu besivystančios šalys yra šio straipsnio 1 dalyje nurodytos sutarties šalys, tai, atsižvelgiant į aptariamųjų šalių bendrą išsivystymo lygį bei atskirų sektorių ir subsektorių išsivystymo lygį, lanksčiai taikomos šio straipsnio 1 dalyje, ypač b punkte, nurodytos sąlygos.
Nepaisant to, kas numatyta šio straipsnio 6 dalyje, tuo atveju, kai šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sutartį sudaro tik besivystančios šalys, didesnio palankumo režimas gali būti taikomas juridiniams asmenims, kurie nuosavybės teise priklauso arba kuriuos kontroliuoja tos sutarties šalių fiziniai asmenys.
Šalys narės, kurios yra bet kokios šio straipsnio 1 dalyje nurodytos sutarties šalys, nedelsdamos praneša Prekybos paslaugomis tarybai apie kiekvieną tokią sutartį ir apie kiekvieną tos sutarties išplėtimą ar reikšmingą pakeitimą. Be to, jos pateikia Tarybai visą šios prašomą atitinkamą informaciją. Taryba tokiai sutarčiai ar jos išplėtimui ar pakeitimui išnagrinėti gali sudaryti darbo grupę, kuri praneša Tarybai, ar niekas neprieštarauja šio straipsnio nuostatoms.
Šalys narės, kurios yra bet kokios šio straipsnio 1 dalyje nurodytos sutarties šalys, kai sutartis įgyvendinama per jai nustatytą laikotarpį, periodiškai teikia Prekybos paslaugomis tarybai ataskaitas apie tos sutarties įgyvendinimą. Taryba, manydama, jog tai būtina, gali sudaryti darbo grupę tokioms ataskaitoms išnagrinėti.
Remdamasi šio straipsnio 7 dalies a ir b punktuose nurodytų darbo grupių ataskaitomis, Taryba gali pateikti rekomendacijų sutarties šalims, jei mano, kad tai tinkama.
V bis straipsnis
Sutartys dėl darbo rinkų integracijos
Šis Susitarimas nė vienai šaliai narei nedraudžia būti sutarties dėl sutarties šalių darbo rinkų visiškos integracijos ( 169 ) šalimi, jeigu:
ši sutartis leidžia ją sudariusių šalių piliečiams netaikyti gyvenamosios vietos ir leidimo dirbti reikalavimų;
apie sutartį yra pranešta Prekybos paslaugomis tarybai.
VI straipsnis
Reguliavimas šalies viduje
Kiekvienoje šalyje narėje veikia arba kuo greičiau įsteigiamos teismo, arbitražo ar administracinės institucijos ar nustatomos procedūros, kurių paskirtis – nedelsiant peržiūrėti administracinius sprendimus, kai to prašo paveiktas paslaugų teikėjas, ir nustatyti atitinkamas žalos atlyginimo priemones, kai administraciniai sprendimai turi įtakos prekybai paslaugomis. Jeigu šios procedūros nėra nepriklausomos nuo įstaigos, kuriai pavestas atitinkamas administracinis sprendimas, šalis narė užtikrina, kad tos procedūros sudarytų sąlygas sprendimą peržiūrėti objektyviai ir nešališkai.
Šio straipsnio 2 dalies a punkto nuostatos nereiškia reikalavimo, kad šalis narė įsteigtų tokius teismus ar nustatytų tokias procedūras, jeigu tai prieštarauja jos konstitucinei tvarkai ar teisinei sistemai.
Siekdama užtikrinti, kad su kvalifikacijos reikalavimais ir procedūromis, techniniais standartais ir licencijavimo reikalavimais susijusios priemonės nesudarytų nereikalingų prekybos paslaugomis apribojimų, Prekybos paslaugomis taryba per atitinkamas tarnybas, kurias ji gali steigti, parengia visą reikalingą tvarką. Šia tvarka siekiama užtikrinti, kad minėtieji reikalavimai, inter alia:
būtų pagrįsti objektyviais ir aiškiais kriterijais, tokiais kaip kompetencija ir gebėjimas teikti paslaugas;
nebūtų griežtesni, negu būtina paslaugos kokybei užtikrinti;
tais atvejais, kai reikalinga licencija, patys neapribotų paslaugos teikimo.
Sektoriuose, dėl kurių šalis narė prisiėmė konkrečių įsipareigojimų, kol neįsigaliojo tvarka, parengta tiems sektoriams laikantis šio straipsnio 4 dalies reikalavimų, šalis narė netaiko licencijų, kvalifikacijos reikalavimų bei techninių standartų, kurie prisiimtus konkrečius įsipareigojimus panaikintų ar sumažintų tokiu būdu:
kuris neatitiktų šio straipsnio 4 dalies a, b ar c punktuose nustatytų kriterijų;
kurio nebūtų buvę galima pagrįstai tikėtis iš tos šalies narės tuo metu, kai ji prisiėmė konkrečius įsipareigojimus dėl tų sektorių.
Nustatant, ar šalis narė laikosi šio straipsnio 5 dalies a punkte nurodytų reikalavimų, atsižvelgiama į tos šalies narės taikomus atitinkamų tarptautinių organizacijų ( 170 ) tarptautinius standartus.
VII straipsnis
Pripažinimas
Kiekviena šalis narė:
per 12 mėnesių po PPO sutarties įsigaliojimo praneša Prekybos paslaugomis tarybai apie savo taikomas pripažinimo priemones ir nurodo, ar šių priemonių pagrindas – šio straipsnio 1 dalyje nurodyti susitarimai ar sutartys;
nedelsdama, kuo anksčiau iki derybų dėl šio straipsnio 1 dalyje nurodyto susitarimo ar sutarties pradžios, praneša apie tai Prekybos paslaugomis tarybai, kad kiekviena kita šalis narė turėtų galimybę pareikšti savo norą įsitraukti į derybas, kol jos yra tik pradinėje stadijoje;
nustačiusi naujas pripažinimo priemones ar reikšmingai pakeitusi galiojančias priemones, nedelsdama apie tai praneša Prekybos paslaugomis tarybai ir nurodo, ar šių priemonių pagrindas – šio straipsnio 1 dalyje nurodytas susitarimas ar sutartis.
VIII straipsnis
Monopolijos ir išimtinę teisę turintys paslaugų teikėjai
IX straipsnis
Verslo praktika
X straipsnis
Specialiosios rinkos apsaugos (protekcinės) priemonės, taikomos kritinės padėties atveju
XI straipsnis
Mokėjimai ir pervedimai
XII straipsnis
Apribojimai, kuriais siekiama išsaugoti mokėjimų balansą
Nustatant šio straipsnio 1 dalyje nurodytus apribojimus:
šalys narės viena kitos nediskriminuoja;
užtikrinama, kad apribojimai neprieštarautų Tarptautinio valiutos fondo steigimo sutarties straipsniams;
vengiama nereikalingos žalos bet kokios kitos šalies narės komerciniams, ekonominiams ir finansiniams interesams;
netaikoma apribojimų, kurie būtų griežtesni, negu būtina susidarius šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms aplinkybėms;
taikomi laikini apribojimai ir gerėjant šio straipsnio 1 dalyje nurodytai padėčiai nuosekliai panaikinami.
Taikydamos šio straipsnio nuostatas, šalys narės dėl pagal šį straipsnį priimtų apribojimų nedelsdamos konsultuojasi su komitetu, reguliuojančiu su mokėjimų balansu susijusius apribojimus.
Ministrų konferencija, siekdama užtikrinti, kad aptariamosioms šalims narėms prireikus būtų suteiktos rekomendacijos, nustato reguliarių konsultacijų tvarką ( 171 ).
Tų konsultacijų metu įvertinama aptariamosios šalies narės mokėjimų balanso padėtis bei pagal šį straipsnį priimti ar taikomi apribojimai, atsižvelgiant, inter alia, į tokius veiksnius, kaip:
mokėjimų balanso ir tarptautinių finansinių sunkumų pobūdį bei mastą;
šalies narės, kuriai teikiama konsultacija, išorines ekonomines ir prekybos sąlygas;
alternatyvias prieinamas priemones, kuriomis galima pagerinti padėtį.
Konsultacijų metu vertinama, ar apribojimai neprieštarauja šio straipsnio 2 daliai, ypač ar laikomasi e punkto nuostatos, numatančios nuoseklų apribojimų panaikinimą.
Tokioms konsultacijoms priimami visi Tarptautinio valiutos fondo pateikti statistiniai ir kiti faktiniai duomenys, susiję su užsienio valiutos keitimu, valiutų atsargomis ir mokėjimų balansu, o išvados grindžiamos Fondo pateiktu šalies narės, kuriai teikiama konsultacija, mokėjimų balanso ir jos finansinės padėties užsienyje įvertinimu.
XIII straipsnis
Viešieji pirkimai
XIV straipsnis
Bendrosios išimtys
Atsižvelgiant į reikalavimą, kad tokių priemonių taikymas neturi sudaryti ginčytinos ar nepateisinamos šalių, kuriose vyrauja panašios sąlygos, diskriminacijos arba paslėptų prekybos paslaugomis apribojimų, nė viena šio Susitarimo nuostata nėra aiškinama kaip neleidžianti šaliai narei patvirtinti ar imtis priemonių, kurios:
būtinos visuomenės dorovei apsaugoti ar viešajai tvarkai palaikyti ( 172 );
būtinos žmogaus, gyvūnų ar augalų gyvybei ar sveikatai apsaugoti;
būtinos užtikrinti, kad būtų laikomasi šio Susitarimo nuostatas atitinkančių įstatymų ir kitų teisės norminių aktų, įskaitant nuostatas, susijusias su:
apgaulės ir sukčiavimo prevencija arba su sutarčių dėl paslaugų teikimo nevykdymo padarinių šalinimu;
asmens privataus gyvenimo apsauga tvarkant bei teikiant asmens duomenis ir su asmens dokumentų ir sąskaitų slaptumo apsauga;
saugumu;
prieštarauja XVII straipsniui, su sąlyga, kad skirtingas režimas nustatomas siekiant užtikrinti nešališką ar efektyvų ( 173 ) tiesioginių mokesčių nustatymą kitų šalių narių paslaugoms ar paslaugų teikėjams arba jų surinkimą;
prieštarauja II straipsniui, su sąlyga, kad skirtingas režimas yra sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo rezultatas arba nustatomas dėl bet kokiame kitame tarptautiniame susitarime, pagal kurį šalis narė turi įsipareigojimų, numatytų nuo statų dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo.
XIV bis straipsnis
Saugumą užtikrinančios išimtys
Nė viena šio Susitarimo nuostata nėra aiškinama kaip:
reikalaujanti, kad šalis narė pateiktų informaciją, kurios atskleidimas, šalies narės įsitikinimu, prieštarauja esminiams jos saugumo interesams; arba
trukdanti šaliai narei imtis, jos nuomone, esminiams saugumo interesams užtikrinti būtų veiksmų, kurie:
susiję su paslaugomis tiesiogiai ar netiesiogiai aprūpinant karines įmones;
susiję su skylančiomis ir besilydančiomis medžiagomis arba medžiagomis, iš kurių šios gautos;
atliekami karo metu ar kitų kritinių tarptautinių situacijų atvejais; arba
trukdanti šaliai narei imtis veiksmų vykdant įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų Organizacijos Įstatus dėl tarptautinio saugumo ir taikos palaikymo.
XV straipsnis
Subsidijos
III DALIS
KONKRETŪS ĮSIPAREIGOJIMAI
XVI straipsnis
Rinkos atvėrimas
Tuose sektoriuose, kur įsipareigota atverti rinką, šalis narė nei regionuose, nei visos teritorijos mastu nenustato ir netaiko priemonių, kurios, jeigu kitaip nenustatyta jos įsipareigojimų sąraše, yra apibūdinamos kaip:
paslaugõs teikėjų skaičiaus apribojimas tokiomis formomis, kaip: kiekybinės kvotos, monopolijos, išimtinę teisę turintys paslaugų teikėjai, arba reikalavimas atlikti ekonominių reikmių analizę;
paslaugų teikimo sandorių ar turto bendrõs vertės apribojimas nustatant kiekybines kvotas ar reikalaujant atlikti ekonominių reikmių analizę;
bendro paslaugų operacijų kiekio apribojimas arba bendro paslaugų gamybos masto, išreikšto nustatytais vienetais, apribojimas nustatant kvotas arba reikalaujant atlikti ekonominių reikmių analizę ( 176 );
bendro fizinių asmenų, kurie gali būti įdarbinti tam tikrame paslaugų sektoriuje arba kuriuos gali įdarbinti paslaugų teikėjas ir kurie yra būtini tam tikrai paslaugai teikti bei tiesio- giai su ja susiję, skaičiaus apribojimas nustatant kiekybines kvotas ar reikalaujant atlikti ekonominių reikmių analizę;
priemonės, kurios apriboja juridinių asmenų, per kuriuos paslaugų teikėjas gali teikti paslaugą, rūšis arba reikalauja, kad paslauga būtų teikiama per tam tikros rūšies juridinį asmenį ar bendrą įmonę;
užsienio kapitalo dalies apribojimas nustatant procentais išreikštą didžiausią leistiną užsienio kapitalo dalį įmonės kapitale arba bendrą leistiną individualios ar agreguotos užsienio investicijos vertę.
XVII straipsnis
Nacionalinis režimas
XVIII straipsnis
Papildomi įsipareigojimai
Šalys narės gali derėtis dėl įsipareigojimų dėl prekybą paslaugomis veikiančių priemonių, kurios nėra įsipareigojimų sąrašo objektas pagal XVI ar XVII straipsnius, įskaitant priemones dėl kvalifikacijų, standartų ar licencijų. Tokie įsipareigojimai įrašomi į šalies narės įsipareigojimų sąrašą.
IV DALIS
NUOSEKLUS LIBERALIZAVIMAS
XIX straipsnis
Derybos dėl konkrečių įsipareigojimų
XX straipsnis
Konkrečių įsipareigojimų sąrašas
Kiekviena šalis narė pateikia savo prisiimamų pagal šio Susitarimo III dalį konkrečių įsipareigojimų dėl paslaugų sąrašą. Įsipareigojimų sąraše prie kiekvieno sektoriaus, kuriam prisiimti konkretūs įsipareigojimai, nurodoma:
rinkos atvėrimo terminai, apribojimai ir sąlygos;
nacionalinio režimo sąlygos ir apribojimai;
su papildomais įsipareigojimais susiję įsipareigojimai;
kur tinkama, konkrečių įsipareigojimų vykdymo terminai;
konkrečių įsipareigojimų įsigaliojimo data.
XXI straipsnis
Įsipareigojimų sąrašų keitimas
Šalis narė (šiame straipsnyje vadinama įsipareigojimus keičiančia šalimi nare) gali, laikydamasi šio straipsnio nuostatų, pakeisti ar atšaukti bet kokį savo įsipareigojimų sąraše nurodytą įsipareigojimą bet kuriuo metu praėjus trejiems metams po to įsipareigojimo įsigaliojimo.
Įsipareigojimus keičianti šalis narė ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki numatomos įsipareigojimo pakeitimo ar atšaukimo datos praneša Prekybos paslaugomis tarybai apie savo ketinimą laikantis šio straipsnio pakeisti ar atšaukti savo įsipareigojimą.
Bet kokios šalies narės, kurios lengvatoms, gautoms pagal šį Susitarimą, gali turėti įtakos pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą praneštas siūlomas pakeitimas ar atšaukimas (toliau šiame straipsnyje – paveiktoji šalis narė) prašymu įsipareigojimus keičianti šalis narė pradeda derybas susitarimui dėl bet kokių būtinų kompensacinių priemonių sudaryti. Šiose derybose ir priimdamos minėtąjį susitarimą aptariamosios šalys narės stengiasi išlaikyti abiem pusėms naudingų įsipareigojimų bendrąjį lygį, kad jis būtų ne mažiau palankus prekybai, negu buvo numatyta konkrečių įsipareigojimų sąraše iki tokių derybų.
Kompensacinės priemonės priimamos remiantis didžiausio palankumo statusu.
Jeigu įsipareigojimus keičianti šalis narė ir paveiktoji šalis narė nesusitaria iki deryboms numatyto laikotarpio pabaigos, paveiktoji šalis narė gali kreiptis į arbitražą. Kiekviena paveiktoji šalis narė, kad įgyvendintų savo teisę į kompensaciją, privalo dalyvauti arbitraže.
Jeigu jokia paveiktoji šalis narė nepateikė prašymo dėl arbitražo, įsipareigojimus keičiančiai šaliai narei nekliudoma pakeisti ar atšaukti numatytą įsipareigojimą.
Įsipareigojimus keičianti šalis narė negali pakeisti ar atšaukti savo įsipareigojimų, kol nesiėmė kompensacinių priemonių pagal arbitražo sprendimą.
Jeigu įsipareigojimus keičianti šalis narė pakeičia ar atšaukia savo numatytus įsipareigojimus ir ignoruoja arbitražo sprendimą, kiekviena arbitraže dalyvavusi paveiktoji šalis narė gali pakeisti ar atšaukti iš esmės tolygias lengvatas pagal arbitražo sprendimą. Šis pakeitimas ar atšaukimas, nepaisant II straipsnio, gali būti įgyvendintas tik įsipareigojimus keičiančios šalies narės atžvilgiu.
V DALIS
INSTITUCINĖS NUOSTATOS
XXII straipsnis
Konsultacijos
XXIII straipsnis
Ginčų sprendimas ir sprendimų įgyvendinimas
XXIV straipsnis
Prekybos paslaugomis taryba
XXV straipsnis
Techninis bendradarbiavimas
XXVI straipsnis
Santykiai su kitomis tarptautinėmis organizacijomis
Generalinė taryba priima reikiamus susitarimus dėl konsultacijų ir bendradarbiavimo su Jungtinių Tautų Organizacija ir jos specializuotomis organizacijomis, taip pat su kitomis tarpvyriausybinėmis organizacijomis, kurios susijusios su paslaugomis.
VI DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
XXVII straipsnis
Atsisakymas taikyti nuolaidas
Šalis narė nuolaidas pagal šį Susitarimą gali atsisakyti taikyti:
paslaugos teikimui, jeigu ji nustato, kad paslauga teikiama iš šalies, kuri nėra narė, ar tokios šalies teritorijoje arba kad paslaugą teikia šalis narė, kuriai PPO sutarties netaiko atsisakanti taikyti nuolaidas šalis narė;
jūrų transporto paslaugoms, jeigu ta šalis narė nustato, kad paslaugą teikia:
laivas, registruotas pagal šalies, kuri nėra narė, įstatymus arba registruotas pagal tos šalies narės, kuriai PPO sutarties netaiko atsisakanti taikyti nuolaidas šalis narė, įstatymus;
asmuo, kuris valdo ir (ar) naudoja visą laivą ar jo dalį, bet yra iš šalies, kuri nėra narė, arba yra iš tokios šalies narės, kuriai PPO sutarties netaiko atsisakanti taikyti nuolaidas šalis narė;
paslaugų teikėjui, kuris yra juridinis asmuo, jeigu ji nustato, kad šis nėra kitos šalies narės paslaugų teikėjas arba yra tokios šalies narės, kuriai PPO sutarties netaiko atsisakanti taikyti nuolaidas šalis narė, paslaugų teikėjas.
XXVIII straipsnis
Apibrėžimai
Šiame Susitarime:
„priemonė“ – bet kokia šalies narės taikoma priemonė: įstatymas, kitas teisės norminis aktas, taisyklė, tvarka, sprendimas, administracinis veiksmas ar kita;
„paslaugos teikimas“ aprėpia paslaugos sukūrimą, platinimą, rinkodarą, pardavimą ir pristatymą;
„šalių narių priemonės, turinčios įtakos prekybai paslaugomis“ – priemonės, susijusios su:
paslaugos pirkimu, apmokėjimu už ją ar naudojimusi ja;
galimybe gauti ryšium su paslaugos teikimu tas paslaugas, kurios, kaip reikalauja tos šalys narės, turi būti teikiamos viešai, ir naudotis jomis;
šalies narės fizinių ir juridinių asmenų įsisteigimu, įskaitant komercinį įsisteigimą, paslaugai teikti kitos šalies narės teritorijoje;
„komercinis įsisteigimas“ – bet kokio tipo verslo ar profesinė įmonė, įskaitant:
įsteigus, įgijus ar eksploatuojant juridinį asmenį; arba
įsteigus ar eksploatuojant skyrių ar atstovybę,
kitos šalies narės teritorijoje siekiant teikti paslaugą;
„paslaugos sektorius“:
kai kalbama apie konkretų įsipareigojimą, reiškia vieną ar daugiau arba visus tos paslaugos subsektorius, nurodytus šalies narės įsipareigojimų sąraše;
kitais atvejais – visus tos paslaugos sektorius, įskaitant visus jo subsektorius;
„kitos šalies narės paslauga“ – paslauga:
kuri teikiama iš kitos šalies narės teritorijos ar kitos šalies narės teritorijoje arba jūrų transporto paslauga, kurią teikia pagal tos kitos šalies narės įstatymus registruotas laivas ar tos kitos šalies narės juridinis ar fizinis asmuo, eksploatuodamas laivą ir (ar) naudodamas visą laivą ar jo dalį; arba
kurią teikia tos kitos šalies narės paslaugų teikėjas, jei paslauga teikiama per komercinį įsisteigimą ar fizinius asmenis;
„paslaugos teikėjas“ – bet kokią paslaugą teikiantis juridinis ar fizinis asmuo ( 179 );
„paslaugos teikėjas monopolininkas“ – bet koks valstybinis ar privatus asmuo, kuriam tam tikros šalies narės rinkoje suteikta teisė būti vieninteliu tos paslaugos teikėju arba kurį ta šalis narė formaliai ar faktiškai įsteigė kaip vienintelį tos paslaugos teikėją;
„paslaugos vartotojas“ – kiekvienas asmuo, kuris paslaugą gauna ar ja naudojasi;
„asmuo“ – fizinis ar juridinis asmuo;
kitos šalies narės fizinis asmuo – tos kitos šalies narės ar bet kokios kitos šalies narės teritorijoje gyvenantis asmuo, kuris pagal tos kitos šalies narės įstatymus:
yra tos kitos šalies narės nacionalinis subjektas; arba
turi teisę nuolat gyventi toje kitoje šalyje narėje, jeigu šalis narė:
neturi nacionalinių subjektų; arba
kaip pranešta jos PPO sutarties priėmimo dokumentuose ar jos prisijungimo prie PPO sutarties dokumentuose, prekybai paslaugomis įtakos turinčių priemonių atžvilgiu ji pastoviems rezidentams taiko iš esmės tą patį režimą kaip ir savo nacionaliniams subjektams, su sąlyga, kad nė viena šalis narė neprivalo tokiems pastoviems rezidentams taikyti didesnio palankumo režimo, negu ji pati taiko. Tokiame pranešime (apie PPO sutarties priėmimą ar prisijungimą prie jos) kartu užtikrinama, kad dėl tų nuolatinių rezidentų ji prisiima pagal savo įstatymus ir kitus teisės norminius aktus tokius pačius įsipareigojimus, kaip ta kita šalis narė yra prisiėmusi dėl jos nacionalinių subjektų;
„juridinis asmuo“ – kiekvienas juridinis subjektas, tinkamai pagal atitinkamą įstatymą įsteigtas ar kitaip organizuotas pelnui gauti ar kitais tikslais ir yra privatus ar valstybinis, įskaitant bet kokią bendrovę, trestą, ūkinę bendriją, bendrą įmonę, personalinę įmonę arba asociaciją;
„kitos šalies narės juridinis asmuo“ – juridinis asmuo:
kuris įsteigtas ar kitu būdu organizuotas pagal tos kitos šalies narės įstatymus ir atlieka savarankiškas verslo operacijas tos kitos šalies narės ar bet kurios kitos šalies narės teritorijoje; arba
kurį turi ar kontroliuoja (tais atvejais, kai paslauga teikiama per komercinį įsisteigimą):
šalies narės fizinis asmuo arba
šio straipsnio m punkto i papunktyje apibūdintas tos kitos šalies narės juridinis asmuo;
laikoma, kad:
juridinis asmuo nuosavybės teise priklauso šalies narės asmenims, jeigu tos šalies narės asmenims priklauso daugiau kaip 50 procentų to juridinio asmens akcinio kapitalo;
juridinį asmenį kontroliuoja šalies narės asmenys, jeigu šie asmenys gali skirti daugumą jo direktorių ar kitu būdu teisiškai vadovauti jo veiklai;
juridinis asmuo yra susijęs su kitu asmeniu, jeigu jis tą kitą asmenį kontroliuoja ar yra jo kontroliuojamas arba jeigu jį ir tą kitą asmenį abu kontroliuoja tas pats asmuo.
„tiesioginiai mokesčiai“ – visi mokesčiai, skaičiuojami nuo bendros pajamų sumos, nuo visos kapitalo sumos arba nuo atskirų pajamų ar kapitalo dalių, įskaitant pelno iš turto perdavimo mokestį, nekilnojamojo turto mokestį, paveldėjimo ir dovanojimo mokestį ir mokestį, skaičiuojamą nuo įmonės mokamo darbo užmokesčio, bei kapitalo vertės padidėjimo mokestį.
XXIX straipsnis
Priedai
Šio Susitarimo priedai yra neatsiejama jo dalis.
Priedas dėl II straipsnio išimčių
Taikymo sritis
Šiame priede nustatomos sąlygos, kuriomis šalis narė po šio Susitarimo įsigaliojimo yra atleidžiama nuo įsipareigojimų pagal II straipsnio 1 dalį.
Bet kokių kitų naujų išimčių taikymą po PPO sutarties įsigaliojimo dienos reglamentuoja tos sutarties IX straipsnio 3 dalies nuostatos.
Peržiūra
Prekybos paslaugomis taryba peržiūri visas išimtis, suteiktas ilgesniam negu 5 metų laikotarpiui. Pirmoji tokia peržiūra atliekama ne vėliau kaip praėjus 5 metams po PPO sutarties įsigaliojimo.
Atlikdama peržiūrą, Prekybos paslaugomis taryba:
patikrina, ar dar vyrauja sąlygos, dėl kurių reikėjo taikyti išimtį;
nustato kitos peržiūros datą.
Išimties galiojimo pabaiga
Šalies narės atleidimas pagal Susitarimo II straipsnio 1 dalį nuo įsipareigojimų, susijusių su tam tikra priemone, galioja iki išimtyje nurodytos datos.
Iš esmės tokios išimtys negalioja ilgiau kaip 10 metų. Bet kokiu atveju išimtys yra derybų dėl prekybos liberalizavimo vėlesnių etapų objektas.
Pasibaigus išimties galiojimo terminui, šalis narė praneša Prekybos paslaugomis tarybai apie tai, kad Susitarimo neatitinkanti priemonė jau suderinta su Susitarimo II straipsnio 1 dalies nuostatomis.
II straipsnio išimčių sąrašas
(Išimčių pagal II straipsnio 2 dalį sąrašai, dėl kurių susitarta derybų metu ir kurie yra šio priedo dalis, pridedami prisijungimo prie PPO sutarties kopijoje.)
Priedas dėl fizinių asmenų, teikiančių paslaugas pagal šį Susitarimą, judėjimo
Šis priedas taikomas priemonėms, turinčioms įtakos fiziniams asmenims, kurie yra šalies narės paslaugų teikėjai, ir šalies narės fiziniams asmenims, kuriuos samdo šalies narės paslaugų teikėjas ryšium su paslaugos teikimu.
Susitarimas netaikomas priemonėms, kurios turi įtakos šalyje narėje įsidarbinti siekiantiems fiziniams asmenims, taip pat priemonėms, susijusioms su pilietybe, nuolatine gyvenamąja vieta ar nuolatiniu darbu.
Pagal Susitarimo III ir IV dalis šalys narės gali rengti derybas dėl konkrečių įsipareigojimų, susijusių su paslaugas pagal šį Susitarimą teikiančių visų kategorijų fizinių asmenų judėjimu. Fiziniams asmenims, kuriems taikomas tam tikras konkretus įsipareigojimas, leidžiama teikti paslaugą to įsipareigojimo sąlygomis.
Šis Susitarimas netrukdo šaliai narei taikyti fizinių asmenų atvykimą ar laikiną buvimą jos teritorijoje reglamentuojančias priemones, įskaitant priemones, kurios reikalingos jos sienų neliečiamumui apsaugoti ir tvarkingam fizinių asmenų judėjimui per sienas užtikrinti, jeigu tokios priemonės taikomos taip, kad nebūtų anuliuota ar sumažinta bet kokios šalies narės dėl tam tikro konkretaus įsipareigojimo gaunama nauda ( 180 ).
Priedas dėl oro transporto paslaugų
Šis priedas taikomas priemonėms, kurios turi įtakos oro transporto paslaugoms, tiek į įsipareigojimų sąrašą įtrauktoms, tiek neįtrauktoms, ir pagalbinėms paslaugoms. Patvirtinta, kad joks konkretus įsipareigojimas ar prievolė, prisiimti pagal šį Susitarimą, nesumažina ir neturi įtakos šalies narės įsipareigojimams pagal dvišalius ar daugiašalius susitarimus, galiojusius PPO sutarties įsigaliojimo dieną.
Susitarimas, įskaitant jame nustatytą ginčų sprendimo tvarką, netaikomas priemonėms, kurios turi įtakos:
nesvarbu kaip suteiktoms gabenimo teisėms; arba
tiesiogiai su gabenimo teisių įgyvendinimu susijusioms paslaugoms,
išskyrus šio priedo 3 punkte numatytus atvejus.
Šis Susitarimas taikomas priemonėms, kurios turi įtakos:
lėktuvų remonto ir eksploatavimo paslaugoms;
oro transporto paslaugų pardavimui ir rinkodarai;
kompiuterinės bilietų rezervavimo sistemos (angl. computer reservation system – CRS) paslaugoms.
Susitarime nustatyta ginčų sprendimo tvarka gali būti taikoma tik tuo atveju, kai aptariamoji šalis narė turi prievolių ir yra prisiėmusi konkrečių įsipareigojimų ir ginčo nepavyko išspręsti dvišaliuose ar daugiašaliuose susitarimuose nustatyta tvarka.
Prekybos paslaugomis taryba periodiškai ir ne rečiau kaip kas penkeri metai apžvelgia permainas oro transporto sektoriuje ir šio priedo įgyvendinimą, siekdama nustatyti, ar galima toliau šį Susitarimą taikyti šiame sektoriuje.
Apibrėžimai:
„lėktuvų remonto ir eksploatavimo paslaugos“ – veikla, kuri nukreipta į lėktuvą ar jo dalį, bet nėra naudojimasis lėktuvu ir į kurią neįeina vadinamoji einamoji techninė priežiūra;
„oro transporto paslaugų pardavimas ir rinkodara“ – galimybės oro vežėjui nevaržomai parduoti ir teikti į rinką savo oro transporto paslaugas, įskaitant visus rinkodaros aspektus, tokius kaip: rinkos tyrimas, reklama ir platinimas. Į šią veiklą neįeina oro transporto paslaugų kainų ir taikytinų sąlygų nustatymas;
„kompiuterinės bilietų rezervavimo sistemos (CRS) paslaugos“ – paslaugos, teikiamos panaudojant kompiuterines sistemas, kuriose yra informacija apie oro vežėjo tvarkaraščius, laisvas vietas, bilietų kainas, ir per kurias galima rezervuoti vietas ar gauti bilietus;
„gabenimo teisės“ – teisė teikti į įsipareigojimų sąrašą įtrauktas ir neįtrauktas paslaugas ir (ar) gabenti keleivius, krovinius bei paštą už užmokestį ar samdos pagrindu iš šalies narės, jos teritorijoje ar per ją, įskaitant aptarnautinus taškus, maršrutus, susisiekimo priemonių rūšis, lėktuvų krovą, mokesčius už paslaugas bei jų sąlygas ir oro linijų žymėjimo kriterijus, tarp jų tokius kaip: numeris, nuosavybė ir kontrolė.
Priedas dėl finansinių paslaugų
1. Taikymo sritis ir apibrėžimai
Šis priedas taikomas priemonėms, kurios turi įtakos finansinių paslaugų teikimui. Šiame priede sąvoka „finansinės paslaugos teikimas“ vartojama tokia pat reikšme, kaip paslaugos teikimas, apibrėžtas šio Susitarimo I straipsnio 2 dalyje.
Šio Susitarimo I straipsnio 3 dalies b punkte nurodytos paslaugos, teikiamos vykdant Vyriausybės pavestas funkcijas, yra:
centrinio banko ar pinigų politiką vykdančios institucijos arba bet kokios kitokios valstybės institucijos veikla įgyvendinant pinigų politiką ar valiutų keitimo politiką;
veikla, kuri yra įstatymų nustatytos socialinės apsaugos sistemos ar pensinio aprūpinimo sistemos dalis;
kita veikla, kurią Vyriausybės vardu arba su Vyriausybės garantija, arba jos lėšomis atlieka valstybės institucija.
Jeigu šalis narė leidžia, kad šio priedėlio 1 dalies b punkto ii ar iii papunkčiuose nurodyta veikla verstųsi jos finansinių paslaugų teikėjai, konkuruodami su valstybės institucija ar valstybiniu finansinių paslaugų teikėju, į Susitarimo I straipsnio 3 dalies b punkte nurodytas paslaugas įeina ir tokia veikla.
Susitarimo I straipsnio 3 dalies c punktas netaikomas paslaugoms, kurias reglamentuoja šis priedas.
2. Reguliavimas šalies viduje
Nepaisant visų kitų Susitarimo nuostatų, šaliai narei nedraudžiama taikyti priemones racionaliems tikslams (vadinamuosius racionalius reikalavimus (priemones)), įskaitant priemones, skirtas investuotojams, indėlininkams, draudimo polisų savininkams ar asmenims, kuriems finansinės paslaugos teikėjas yra įsipareigojęs kaip patikėtinis, apsaugoti arba finansų sistemos vientisumui ir stabilumui užtikrinti. Jeigu tokios priemonės prieštarauja šio Susitarimo nuostatoms, jos nenaudojamos kaip būdas išvengti šalies narės konkrečių įsipareigojimų ar įsipareigojimų pagal šį Susitarimą.
Nė viena šio Susitarimo nuostata nereiškia reikalavimo, kad šalis narė atskleistų su individualių klientų reikalais ir sąskaitomis susijusią informaciją arba bet kokią konfidencialią ar su nuosavybe susijusią valstybės institucijų turimą informaciją.
3. Pripažinimas
Šalis narė gali pripažinti bet kokios kitos šalies racionalias priemones, nustatydama, kaip turi būti taikomos šalies narės priemonės, susijusios su finansinėmis paslaugomis. Tokio derinimo būdu ar kitaip pasiekto pripažinimo pagrindas gali būti sutartis ar susitarimas su aptariamąja šalimi arba pripažinimas gali būti suteiktas savarankiškai nusprendus.
Šalis narė, kuri yra šio priedo 3 punkto a papunktyje nurodytų ateityje įsigaliosiančių ar jau galiojančių sutarties arba susitarimo šalis, suteikia kitoms suinteresuotoms šalims narėms tinkamą galimybę derėtis dėl prisijungimo prie tokių sutarčių ar susitarimų arba dėl analogiškų sutarčių ar susitarimų su ja sudarymo tokiomis sąlygomis, kurios garantuotų tolygų reguliavimą, jų priežiūrą, įgyvendinimą ir, jei tinkama, tolygią tvarką, susijusią su pasikeitimu informacija tarp sutarties ar susitarimo šalių. Jeigu šalis narė pripažinimą suteikia savarankiškai, ji kiekvienai kitai šaliai narei suteikia tinkamas galimybes parodyti, kad tokios sąlygos egzistuoja.
Kai šalis narė svarsto bet kokios kitos šalies racionalių priemonių pripažinimo klausimą, VII straipsnio 4 dalies b punkto nuostatos netaikomos.
4. Ginčų sprendimas
Ginčų dėl racionalinių reikalavimų ir kitų finansinių klausimų sprendimo kolegijos, spręsdamos ginčą, turi būtinų konkrečios finansinės paslaugos ekspertų.
5. Apibrėžimai
Šiame priede:
„finansinė paslauga“ – bet kokia finansinio pobūdžio paslauga, kurią siūlo šalies narės finansinės paslaugos teikėjas. Finansines paslaugas sudaro visos draudimo ir su draudimu susijusios paslaugos bei visos banko ir kitos finansinės paslaugos (išskyrus draudimą). Finansines paslaugas sudaro ši veikla:
Draudimo ir su draudimu susijusios paslaugos:
tiesioginis draudimas (įskaitant bendrąjį draudimą):
gyvybės,
ne gyvybės;
perdraudimas ir perdraudžiant prisiimtos atsakomybės perdavimas trečiajai kompanijai (retrocesija);
tarpininkavimo paslaugos, tokios kaip draudimo tarpininko ir agento paslaugos;
su draudimu susijusios papildomos paslaugos, tokios kaip: konsultavimas, aktuarijaus paslaugos, rizikos įvertinimas ir ieškinių patenkinimas.
Banko ir kitos finansinės paslaugos (išskyrus draudimą):
indėlių ir kitų grąžintinų lėšų priėmimas iš gyventojų;
visų rūšių skolinimas, įskaitant vartojimo kreditą, hipotekinį kreditą, faktoringą ir komercinių sandorių finansavimą;
finansinė išperkamoji nuoma (lizingas);
visos mokėjimo ir pinigų pervedimo paslaugos, įskaitant kredito, mokamąsias ir debito korteles, kelionės čekius ir bankų vekselius;
garantijos ir finansiniai įsipareigojimai;
prekyba savo sąskaita ar klientų sąskaita vertybinių popierių biržoje arba neregistruotų vertybinių popierių rinkoje ar kitur:
pinigų rinkos priemonėmis (įskaitant čekius, vekselius, indėlių sertifikatus);
užsienio valiuta;
teisėmis pirkti vertybinius popierius (derivatyvais), įskaitant ateities sandorius ir opcionus, bet jais neapsiribojant;
valiutų keitimo kurso ir palūkanų normos priemonėmis, įskaitant spekuliacines operacijas valiuta, susitarimus dėl terminuotų sandorių kurso;
perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais;
kitais apyvartos dokumentais ir finansiniais aktyvais, įskaitant aukso ir sidabro lydinius.
dalyvavimas išleidžiant visų rūšių vertybinius popierius, įskaitant vertybinių popierių pirkimo garantavimą ir agento paslaugas platinant (viešu ar uždaru būdu) vertybinius popierius tiesiogiai investuotojams, ir su tokiu vertybinių popierių išleidimu susijusių paslaugų teikimas;
pinigų rinkos maklerio paslaugos;
aktyvų valdymas, t. y. piniginių operacijų priežiūra arba vertybinių popierių portfelio valdymas, visų formų bendrų investicijų valdymas, pensijų fondų valdymas, saugojimo, depozitarijaus ir patikėjimo paslaugos;
atsiskaitymas už finansinius aktyvus ir kliringas, įskaitant vertybinius popierius, derivatyvus bei kitus apyvartos dokumentus;
finansinės informacijos teikimas ir perdavimas bei kitų finansinių paslaugų teikėjų atliekamas finansinių duomenų tvarkymas ir su tuo susijusios programinės įrangos parengimas;
konsultacijos, tarpininkavimas ir kitos pagalbinės finansinės paslaugos visose v–xv papunkčiuose išvardytose veiklos srityse, įskaitant duomenų apie skolininko kreditinių įsipareigojimų vykdymą pateikimą ir analizę, taip pat investicijų ar vertybinių popierių portfelių analizė ir patarimai šiais klausimais, patarimai dėl turto įsigijimo ir dėl įmonių pertvarkymo bei strategijos.
„finansinės paslaugos teikėjas“ – kiekvienos šalies narės fizinis ar juridinis asmuo, norintis teikti ar teikiantis finansines paslaugas, tačiau terminas „finansinių paslaugų teikėjas“ neaprėpia valstybės institucijų;
„valstybės institucija“ yra:
šalies narės Vyriausybė, centrinis bankas arba pinigų politiką vykdanti institucija arba šaliai narei nuosavybės teise priklausanti ar jos kontroliuojama institucija, kurios pagrindinė veikla – atlikti Vyriausybės pavestas funkcijas arba kuri savo veikla siekia Vyriausybės nustatytų tikslų, neskaitant tokios institucijos, kurios pagrindinė veikla – teikti finansines paslaugas komercinėmis sąlygomis; arba
privati institucija tuo atveju, kai ji atlieka įprastines centrinio banko ar pinigų politiką vykdančios institucijos funkcijas.
Antrasis priedas dėl finansinių paslaugų
Nepaisydama šio Susitarimo II straipsnio ir Priedo dėl II straipsnio išimčių 1 ir 2 punktų, šalis narė gali, praėjus 4 mėnesiams po PPO sutarties įsigaliojimo dienos, per 60 dienų įtraukti į Priedą dėl II straipsnio išimčių priemones, susijusias su finansinėmis paslaugomis, kurios prieštarauja Susitarimo II straipsnio 1 daliai.
Nepaisydama šio Susitarimo XXI straipsnio, šalis narė gali, praėjus 4 mėnesiams po PPO sutarties įsigaliojimo dienos, per 60 dienų patikslinti, pakeisti ar atšaukti visus ar dalį įsipareigojimų sąraše įrašytų su finansinėmis paslaugomis susijusių konkrečių įsipareigojimų.
Prekybos paslaugomis taryba nustato šio priedo 1 ir 2 punktų taikymo tvarką.
Priedas, skirtas deryboms dėl jūrų transporto paslaugų
Susitarimo II straipsnis ir Priedas dėl II straipsnio išimčių, įskaitant reikalavimą nurodyti priede kiekvieną šalies narės taikomą didžiausio palankumo statusui prieštaraujančią priemonę, tarptautinei laivybai, taip pat pagalbinėms paslaugoms ir leidimui įplaukti į uostą bei juo naudotis įsigalioja tik:
įgyvendinimo dieną, kuri bus nustatyta pagal Ministrų sprendimo dėl derybų jūrų transporto paslaugų klausimais 4 punktą; arba
tame sprendime numatytą derybų dėl jūrų transporto paslaugų grupės galutinės ataskaitos pateikimo dieną, jeigu derybos nepavyktų.
Šio priedo 1 punktas netaikomas jokiam į šalies narės įsipareigojimų sąrašą įtrauktam konkrečiam įsipareigojimui dėl jūrų transporto paslaugų.
Nuo šio priedo 1 punkte nurodytų derybų pabaigos ir iki įgyvendinimo dienos šalis narė gali, nepaisydama XXI straipsnio nuostatų ir nepateikdama kompensacijos, tikslinti, keisti ar atšaukti šio sektoriaus visus ar dalį savo konkrečių įsipareigojimų.
Priedas dėl telekomunikacijų
1. Tikslai
Šalys narės, pripažindamos telekomunikacijų paslaugų sektoriaus specifiškumą, ypač dvejopą vaidmenį, kurį šis sektorius atlieka kaip konkreti ekonominės veiklos sritis ir kaip kitos ekonominės veiklos pagrindinė ryšių priemonė, priėmė šį priedą; jo tikslas – detaliai paaiškinti šio Susitarimo nuostatas dėl priemonių, kurios turi įtakos prisijungimui prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimuisi juo bei telekomunikacijų paslaugomis. Šiame priede pateikiamos tam tikros pastabos ir šį Susitarimą papildančios nuostatos.
2. Taikymo sritis
Šis priedas taikomas visoms šalies narės priemonėms, kurios turi įtakos prisijungimui prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimuisi juo bei telekomunikacijų paslaugomis ( 181 ).
Šis priedas netaikomas priemonėms, kurios turi įtakos radijo ar televizijos programų transliavimui kabeliniais ar retransliaciniais tinklais.
Nė viena šio priedo nuostata neaiškinama kaip reikalavimas, kad šalis narė:
leistų bet kokios kitos šalies narės paslaugų teikėjui įsteigti, pastatyti, įsigyti, išsinuomoti, eksploatuoti ar teikti telekomunikacijų tinklus ar telekomunikacijų paslaugas, išskyrus tas, kurios yra įtrauktos į jos įsipareigojimų sąrašą; arba
įsteigtų, pastatytų, įsigytų, išsinuomotų, eksploatuotų ar suteiktų telekomunikacijų tinklus ar telekomunikacijų paslaugas, kurios neteikiamos visuomenei (arba reikalavimas, kad šalis narė įpareigotų tai daryti sau pavaldų paslaugų teikėją).
3. Apibrėžimai
Šiame priede:
„telekomunikacijos“ – signalų perdavimas ir priėmimas bet kokiomis elektromagnetinėmis priemonėmis;
„bendroji telekomunikacijų paslauga“ – bet kokia telekomunikacijų paslauga, kurią pagal šalies narės aiškų reikalavimą būtina teikti visuomenei. Į šias paslaugas, inter alia, gali įeiti telegrafo, telefono, telekso paslaugos bei duomenų perdavimas, kuris paprastai susijęs su tiesioginiu kliento pateiktos informacijos perdavimu iš vieno taško į kitą ar į daugiau taškų, nekeičiant kliento pateiktos informacijos formos ir turinio;
„bendrasis telekomunikacijų tinklas“ – visuomenei skirta telekomunikacijų infrastruktūra, leidžianti palaikyti telekomunikacijų ryšį tarp nustatytų tinklo galinių taškų;
„bendrovės vidaus telekomunikacijų ryšiai“ – telekomunikacijos, kuriomis bendrovė palaiko savo vidinius ryšius arba ryšius su antrinėmis įmonėmis ir skyriais ar tarp jų ir, jeigu šalies narės nacionaliniai įstatymai ir kiti teisės norminiai aktai leidžia, – ryšius su filialais arba tarp jų. Šiems tikslams terminai „antrinė įmonė“, „skyrius“ ir, kur vartojama, „filialas“ vartojami kiekvienos šalies narės apibrėžta reikšme. Šiame priede į bendrovių vidaus telekomunikacijų ryšius neįeina komercinės ar nekomercinės paslaugos, teikiamos bendrovėms, kurios nėra susijusios kaip antrinės įmonės, skyriai ar filialai, arba siūlomos vartotojams ar potencialiems vartotojams;
kiekviena nuoroda į šio priedo punktą ar papunktį aprėpia visas to punkto ar papunkčio sudedamąsias dalis.
4. Skaidrumas
Kiekviena šalis narė, taikydama šio Susitarimo III straipsnį, užtikrina, kad visuomenei būtų pateikta tinkama informacija apie sąlygas, turinčias įtakos prisijungimui prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimuisi juo bei telekomunikacijų paslaugomis, įskaitant: paslaugų tarifus ir kitas sąlygas; prisijungimo prie tokio tinklo ir paslaugų technines charakteristikas; informaciją apie institucijas, atsakingas už standartų, turinčių įtakos tokiam prisijungimui ir naudojimuisi, parengimą ir tvirtinimą; galinių ar kitų įrenginių prijungimo sąlygas ir su notifikavimu, registravimu bei licencijomis susijusius reikalavimus, jeigu šie nustatyti.
5. Prisijungimas prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimasis juo bei telekomunikacijų paslaugomis
Kiekviena šalis narė užtikrina, kad bet kokiam kitos šalies narės paslaugos teikėjui pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis būtų leidžiama prisijungti prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudotis juo ir telekomunikacijų paslaugomis, teikiant į jos įsipareigojimų sąrašą įtrauktą paslaugą. Šis įsipareigojimas taikomas, inter alia, pagal šio priedo 5 punkto b–f papunkčius ( 182 ).
Kiekviena šalis narė užtikrina, kad kiekvienos kitos šalies narės paslaugų teikėjai galėtų prisijungti ir prie visų toje šalyje narėje esančių ar jos sienas kertančių bendrųjų telekomunikacijų tinklų ir naudotis jais bei telekomunikacijų paslaugomis, įskaitant privačias išsinuomotas ryšių linijas, ir šiam tikslui užtikrina, kaip numatyta šio punkto e ir f papunkčiuose, kad tokiems teikėjams būtų leista:
pirkti ar išsinuomoti ir prijungti galinius ar kitus prie tinklo jungiamus įrenginius, kurie reikalingi teikėjo paslaugai teikti;
prisijungti privačias išsinuomotas ar nuosavybės teise priklausančias telekomunikacijų linijas prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir telekomunikacijų paslaugų arba prie kito paslaugų teikėjo išsinuomotų ar jam nuosavybės teise priklausančių telekomunikacijų linijų;
teikiant bet kokią paslaugą, išskyrus tas, kurios būtinos užtikrinant visuomenei galimybę naudotis telekomunikacijų tinklais ir telekomunikacijų paslaugomis, naudotis paslaugos teikėjo pasirinktais darbiniais dokumentais (protokolais).
Kiekviena šalis narė užtikrina, kad bet kokios kitos šalies narės paslaugų teikėjai galėtų naudotis bendruoju telekomunikacijų tinklu ir telekomunikacijų paslaugomis perduoti informacijai šalyje ar kertant jos sienas, įskaitant tokių paslaugų teikėjų vidaus telekomunikacijų ryšius, ir prieiti prie duomenų bazėse ar kitokia kompiuterine forma bet kokios šalies narės teritorijoje laikomos informacijos. Pagal atitinkamas šio Susitarimo nuostatas būtina pranešti apie visas naujas ar pakeistas šalies narės priemones, turinčias didelės įtakos tokiai naudojimosi tvarkai. Dėl tokių priemonių priėmimo ar pakeitimo pagal atitinkamas šio Susitarimo nuostatas būtina rengti konsultacijas.
Nepaisydama to, kas nurodyta ankstesniame punkte, šalis narė gali taikyti visas pranešimų saugumui ir slaptumui užtikrinti būtinas priemones, su sąlyga, kad tokios priemonės nenaudojamos tokiu būdu, kuris reikštų nepagrįstą ar nepateisinamą diskriminaciją ar paslėptą prekybos paslaugomis ribojimą.
Kiekviena šalis narė užtikrina, kad prisijungti prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudotis juo bei telekomunikacijų paslaugomis būtų leidžiama nenustatant jokių sąlygų, išskyrus tas, kurios būtinos siekiant:
užtikrinti, kad bendrojo telekomunikacijų tinklo ir telekomunikacijų paslaugų teikėjai vykdytų pareigas visuomenei, ypač kad gebėtų sudaryti visuomenei galimybę naudotis jų tinklais ar paslaugomis;
apsaugoti bendrojo telekomunikacijų tinklo ar telekomunikacijų paslaugų techninį vientisumą; arba
užtikrinti, kad jokiõs kitos šalies narės paslaugų teikėjai neteiktų paslaugų, jeigu tai nėra jiems leista pagal šalies narės įsipareigojimų sąrašą.
Į prisijungimo prie bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimosi juo bei telekomunikacijų paslaugomis sąlygas, atitinkančias šio priedo 5 punkto e papunktyje nustatytus kriterijus, gali įeiti:
tokių paslaugų perpardavimo ar bendro naudojimo apribojimai;
reikalavimas prisijungiant prie tokio tinklo ir paslaugų naudoti specifines technines jungtis, įskaitant jungties specifikacijas;
reikalavimai prireikus užtikrinti tokių paslaugų darnumą ir siekti šio priedo 7 punkto a papunktyje nustatytų tikslų;
reikalavimas, kad galiniai ar kiti su tinklu sujungiami įrenginiai bei tokių įrenginių prijungimui prie tokio tinklo keliami reikalavimai atitiktų patvirtintas normas;
privačių išsinuomotų ar nuosavybės teise priklausančių telekomunikacijų linijų sujungimo su tokiu tinklu ar paslaugomis, ar su kito paslaugų teikėjo nuomojamomis ar jam nuosavybės teise priklausančiomis telekomunikacijų linijomis apribojimai arba
notifikavimas, registravimas ir licencijavimas.
Nepaisydama ankstesniųjų šio punkto papunkčių, besivystanti šalis narė, atsižvelgdama į savo plėtros lygį, gali nustatyti pagrįstas prisijungimo prie jos bendrojo telekomunikacijų tinklo ir naudojimosi juo bei telekomunikacijų paslaugomis sąlygas, nes jos būtinos tos besivystančios šalies narės vidaus telekomunikacijų infrastruktūrai bei gebėjimui teikti paslaugas stiprinti ir jos dalyvavimui tarptautinėje prekyboje telekomunikacijų paslaugomis plėsti. Tokios sąlygos nurodomos šalies narės įsipareigojimų sąraše.
6. Techninis bendradarbiavimas
Šalys narės pripažįsta, kad šalių, ypač besivystančių šalių, efektyvi ir pažangi telekomunikacijų infrastruktūra yra pagrindinis veiksnys, skatinantis jų prekybos paslaugomis plėtrą. Dėl to šalys narės remia ir skatina, kad išsivysčiusios ir besivystančios šalys ir jų bendrųjų telekomunikacijų tinklų ir telekomunikacijų paslaugų teikėjai bei kiti subjektai kuo aktyviau prisidėtų plėtojant tarptautinių ir regioninių organizacijų, įskaitant Tarptautinę telekomunikacijų sąjungą (ITU), Jungtinių Tautų Organizacijos plėtros programą (UNDP) ir Tarptautinį rekonstrukcijos ir plėtros banką (IBRD), programas.
Šalys narės skatina ir remia besivystančių šalių bendradarbiavimą telekomunikacijų srityje tarptautiniu, regionų ir subregioniniu lygiu.
Bendradarbiaudamos su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, šalys narės, jei tai tikslinga, suteikia besivystančioms šalims galimybę naudotis informacija, susijusia su telekomunikacijų paslaugomis ir telekomunikacijų bei informacijos technologijų laimėjimais, padėdamos joms sustiprinti savo telekomunikacijų paslaugų sektorius.
Šalys narės ypatingą dėmesį skiria mažiausiai išsivysčiusių šalių galimybėms sudaryti užsienio telekomunikacijų paslaugų teikėjams sąlygas teikti joms pagalbą technologijų perdavimo, profesinio parengimo ir kitose veiklos srityse, kurios prisideda prie jų telekomunikacijų infrastruktūros plėtros ir prekybos jų telekomunikacijos paslaugomis plėtimo.
7. Santykis su tarptautinėmis organizacijomis ir susitarimais
Šalys narės pripažįsta tarptautinių standartų svarbą telekomunikacijų tinklų ir telekomunikacijų paslaugų atitikimui pasauliniu mastu bei tarpusavio darnai ir įsipareigoja per atitinkamas tarptautines institucijas, įskaitant Tarptautinę telekomunikacijų sąjungą ir Tarptautinę standartizacijos organizaciją (ISO), populiarinti šiuos standartus.
Šalys narės pripažįsta Vyriausybinių ir nevyriausybinių organizacijų bei susitarimų vaidmenį užtikrinant efektyvų šalies ir pasaulio mastu veikiančių telekomunikacijų paslaugų teikėjų, ypač Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos, funkcionavimą. Šalys narės prireikus priima reikiamus susitarimus dėl konsultacijų su tokiomis organizacijomis šio priedo įgyvendinimo klausimais.
Priedas, skirtas deryboms dėl pagrindinių telekomunikacijų paslaugų
Susitarimo II straipsnis ir Priedas dėl II straipsnio išimčių, įskaitant reikalavimą tame priede nurodyti visas šalies narės taikomas didžiausio palankumo režimui prieštaraujančias priemones, pagrindinėms telekomunikacijoms įsigalioja tik:
įgyvendinimo dieną, kuri bus nustatyta pagal Ministrų sprendimo dėl derybų pagrindinių telekomunikacijų klausimais 5 punktą; arba
deryboms nepasisekus, tame sprendime numatytą derybų pagrindinių telekomunikacijų klausimais grupės galutinės ataskaitos pateikimo dieną.
Šio priedo 1 punktas netaikomas jokiam į šalies narės įsipareigojimų sąrašą įrašytam konkrečiam įsipareigojimui dėl pagrindinių telekomunikacijų.
ANNEX 1 C
AGREEMENT ON TRADE-RELATED ASPECTS OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS
PART I |
GENERAL PROVISIONS AND BASIC PRINCIPLES |
PART II |
STANDARDS CONCERNING THE AVAILABILITY, SCOPE AND USE OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS |
1. |
Copyright and Related Rights |
2. |
Trademarks |
3. |
Geographical Indications |
4. |
Industrial Designs |
5. |
Patents |
6. |
Layout-Designs (Topographies) of Integrated Circuits |
7. |
Protection of Undisclosed Information |
8. |
Control of Anti-Competitive Practices in Contractual Licences |
PART III |
ENFORCEMENT OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS |
1 |
General Obligations |
2 |
Civil and Administrative Procedures and Remedies |
3 |
Provisional Measures |
4 |
Special Requirements Related to Border Measures |
5 |
Criminal Procedures |
PART IV |
ACQUISITION AND MAINTENANCE OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS AND RELATED INTER-PARTES PROCEDURES |
PART V |
DISPUTE PREVENTION AND SETTLEMENT |
PART VI |
TRANSITIONAL ARRANGEMENTS |
PART VII |
INSTITUTIONAL ARRANGEMENTS; FINAL PROVISIONS |
SUTARTIS DĖL INTELEKTINĖS NUOSAVYBĖS TEISIŲ ASPEKTŲ, SUSIJUSIŲ SU PREKYBA
VALSTYBĖS NARĖS,
SIEKDAMOS sumažinti tarptautinės prekybos iškraipymus ir trukdymus ir atsižvelgdamos į būtinybę skatinti efektyvią ir tinkamą intelektinės nuosavybės teisių apsaugą, taip pat siekdamos užtikrinti, kad pačios intelektinės nuosavybės teisių užtikrinimo priemonės ir tvarka netaptų teisėtos prekybos kliūtimis;
PRIPAŽINDAMOS, jog tam tikslui reikia naujos tvarkos ir taisyklių, apimančių:
pagrindinių GATT 1994 principų bei atitinkamų tarptautinių intelektinės nuosavybės sutarčių ar konvencijų taikomumą;
atitinkamų standartų ir principų, susijusių su intelektinės nuosavybės teisėmis prekyboje, jų apimtimi ir naudojimu, sukūrimą;
efektyvių ir atitinkamų priemonių, skirtų intelektinės nuosavybės teisėmis prekyboje užtikrinti, atsižvelgiant į nacionalinių teisės sistemų skirtumus, sukūrimą;
efektyvių ir neatidėliotinų procedūrų, įgalinančių daugiašaliu pagrindu išvengti ginčų tarp Vyriausybių ir juos spręsti, sukūrimą;
pereinamojo laikotarpio susitarimus, kuriais siekiama visapusiškai pasinaudoti derybų rezultatais;
PRIPAŽINDAMOS daugiašalės principų, taisyklių ir metodų sistemos reikalingumą kovai su tarptautine prekyba suklastotomis prekėmis;
PRIPAŽINDAMOS, kad intelektinės nuosavybės teisės yra privačios teisės;
PRIPAŽINDAMOS valstybės politikos nacionalinių sistemų, skirtų intelektinės nuosavybės apsaugai, pagrindinius tikslus, įskaitant plėtros ir technologijų tikslus;
taip pat PRIPAŽINDAMOS mažiausiai išsivysčiusių valstybių narių specifinius poreikius, kuriems tenkinti reikia kuo lanksčiau įgyvendinti įstatymus ir kitus teisės aktus šalies viduje, kad jos galėtų sukurti tvirtą ir gyvybingą technologinę bazę;
PABRĖŽDAMOS įtampos mažinimo svarbą, stiprinant įsipareigojimus spręsti ginčus dėl intelektinės nuosavybės su prekyba susijusiais klausimais daugiašalėmis procedūromis;
SIEKDAMOS sukurti tarpusavio paramos santykius tarp PPO ir Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacijos (toliau šioje Sutartyje – WIPO – World Intellectual Property Organization), taip pat kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų;
SUSITARIA:
I DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS IR PAGRINDINIAI PRINCIPAI
1 straipsnis
Įsipareigojimų pobūdis ir apimtis
2 straipsnis
Intelektinės nuosavybės konvencijos
3 straipsnis
Nacionalinis režimas
4 straipsnis
Didžiausio palankumo režimas
Dėl intelektinės nuosavybės apsaugos, valstybė narė bet kurios kitos šalies nacionaliniams subjektams teikiamą pranašumą, palankumą, privilegiją ar imunitetą turi taikyti nedelsiant ir besąlygiškai visų kitų valstybių narių piliečiams. Šio įsipareigojimo išimtys yra pranašumas, palankumas, privilegija ar imunitetas, kuriuos valstybė narė suteikė:
pagal tarptautines sutartis dėl bendro pobūdžio teisinės pagalbos ar teisėsaugos, tiesiogiai nesusijusias su intelektinės nuosavybės apsauga;
pagal Berno konvencijos (1971) ar Romos konvencijos nuostatas, leidžiančias, kad taikomas režimas būtų ne nacionalinis, o remtųsi kitoje šalyje taikomu režimu;
šia Sutartimi nenumatytų atlikėjų, fonogramų gamintojų ir transliuojančių organizacijų teisių atžvilgiu;
pagal tarptautines sutartis, susijusias su intelektinės nuosavybės apsauga, kurios įsigaliojo iki įsigaliojant PPO Sutarčiai, su sąlyga, kad apie tą sutartį yra pranešta TRIPS tarybai ir kad jomis nepagrįstai ar nepateisinamai nediskriminuojami kitų valstybių narių piliečiai.
5 straipsnis
Daugiašalės sutartys dėl apsaugos įgijimo ar išsaugojimo
Įsipareigojimai, numatyti pagal 3 ir 4 straipsnius, netaikomi procedūroms, numatytoms daugiašalėse, su intelektinės nuosavybės teisių įgijimu ir išsaugojimu susijusiose sutartyse, kurios sudaromos globojant WIPO.
6 straipsnis
Išnaudojimas
Ginčų sprendimui pagal šią Sutartį, atsižvelgiant į 3 ir 4 straipsnius, jokios šios Sutarties nuostatos negali būti naudojamos sprendžiant klausimą dėl intelektinių nuosavybės teisių išnaudojimo.
7 straipsnis
Tikslai
Intelektinės nuosavybės teisių apsauga ir užtikrinimas turėtų prisidėti prie technologijų inovacijos skatinimo ir technologijų perdavimo bei platinimo, duoti abipusę naudą technologinių žinių kūrėjams ir vartotojams tokiu būdu, kuris skatintų socialinę bei ekonominę gerovę ir subalansuotų teises ir pareigas.
8 straipsnis
Principai
II DALIS
INTELEKTINĖS NUOSAVYBĖS TEISIŲ, JŲ APIMTIES IR NAUDOJIMO STANDARTAI
1 skyrius
Autorių teisės ir gretutinės teisės
9 straipsnis
Sąsaja su Berno konvencija
10 straipsnis
Kompiuterių programos ir duomenų bazės
11 straipsnis
Nuomos teisės
Bent kompiuterinių programų ir kinematografijos kūrinių atžvilgiu valstybės narės suteikia autoriams ir jų teisių perėmėjams teisę leisti ar uždrausti nuomoti visuomenei komerciniais tikslais jų autorių teisių ginamų kūrinių originalus ar kopijas. Valstybė narė turi būti atleidžiama nuo tokio įsipareigojimo kinematografijos kūrinių atžvilgiu, nebent dėl tokios nuomos vyktų tų kūrinių masinis kopijavimas, kuris darytų materialinę žalą išimtinei dauginimo teisei, kuri toje valstybėje narėje suteikiama autoriams ir jų teisių perėmėjams. Kompiuterinių programų atžvilgiu šis įsipareigojimas netaikomas nuomai, kai pati programa nėra esminis nuomos objektas.
12 straipsnis
Apsaugos galiojimo terminas
Kai kitokio, ne fotografijos ar taikomojo meno kūrinio apsaugos galiojimo terminas apskaičiuojamas ne fizinio asmens gyvenimo trukmės pagrindu, toks terminas turi būti ne mažesnis kaip 50 metų, skaičiuojant nuo kalendorinių metų po publikavimo su autoriaus leidimu pabaigos, arba, jeigu kūrinys nebuvo publikuotas per 50 metų nuo jo sukūrimo, – ne mažesnis kaip 50 metų nuo kalendorinių metų, kai jis buvo sukurtas, pabaigos.
13 straipsnis
Apribojimai ir išimtys
Tam tikrais atskirais atvejais valstybės narės išimtinėms teisėms įveda apribojimus ar išimtis, kurie neprieštarauja normaliam kūrinio naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisėtų teisių turėtojų interesų.
14 straipsnis
Atlikėjų, fonogramų (garso įrašų) gamintojų ir transliuojančių organizacijų apsauga
2 skyrius
Prekių ženklai
15 straipsnis
Saugotinas objektas
16 straipsnis
Suteikiamos teisės
17 straipsnis
Išimtys
Valstybės narės gali numatyti tokias ribotas išimtis teisėms, kurias suteikia prekės ženklas, kai, pavyzdžiui, aiškiai vartojami apibūdinimo terminai, su sąlyga, kad tokiose išimtyse atsižvelgiama į teisėtus prekės ženklo savininko ir trečiųjų šalių interesus.
18 straipsnis
Apsaugos galiojimo terminas
Pradinė prekės ženklo registracija bei kiekviena atnaujinta registracija galioja ne trumpiau kaip septynerius metus. Prekės ženklo registracija atnaujinama be apribojimų.
19 straipsnis
Naudojimo reikalavimas
20 straipsnis
Kiti reikalavimai
Prekės ženklo naudojimas prekyboje neturi būti nepateisinamai apsunkintas tokiais specialiais reikalavimais kaip naudojimas su kitu prekės ženklu, naudojimas tam tikra forma ar būdu, dėl kurio pagal jį nebūtų galima atskirti vienos įmonės prekių ar paslaugų nuo kitos įmonės prekių ar paslaugų. Tai netrukdo reikalauti, kad būtų naudojamas prekės ženklas, identifikuojantis prekes ar paslaugas gaminančią įmonę, kartu su tuo ženklu, bet nesusiejant jos su tuo prekės ženklu, kuris išskiria tos įmonės specifines prekes ar paslaugas.
21 straipsnis
Licencijavimas ir perdavimas
Valstybės narės gali numatyti prekių ženklų licencijavimo ir perdavimo sąlygas, nors suprantama, kad privalomas prekių ženklų licencijavimas (priverstinės licencijos) yra neleidžiamas ir kad užregistruoto prekės ženklo savininkas turi teisę perduoti prekės ženklą kartu su perduodamu verslu arba be jo, kuriam priklauso prekės ženklas.
3 skyrius
Geografinės nuorodos
22 straipsnis
Geografinių nuorodų apsauga
Geografinių nuorodų atžvilgiu valstybės narės suinteresuotosioms šalims numato teisėtas priemones, kad būtų galima išvengti:
naudojimo priemonių prekei nurodyti ar ją pristatyti, kurios nurodo ar leidžia suprasti, kad aptariamoji prekė yra kilusi iš kitos geografinės srities, o ne iš tikrosios kilmės vietos, taip, kad visuomenė klaidinama dėl geografinės prekės kilmės;
bet kokio nuorodos naudojimo, kuris yra nesąžiningos konkurencijos veiksmas, kaip ji suprantama pagal Paryžiaus konvencijos (1967) 10bis straipsnį.
23 straipsnis
Papildoma vyno ir stiprių alkoholinių gėrimų geografinių nuorodų apsauga
24 straipsnis
Tarptautinės derybos. Išimtys
Jeigu prekės ženklas buvo taikomas ar įregistruotas sąžiningai arba jeigu teisės į prekės ženklą buvo įgytos sąžiningai jį naudojant:
arba iki šių nuostatų taikymo toje valstybėje narėje, kaip apibrėžta VI dalyje,
arba iki įvedant geografinės nuorodos apsaugą jos kilmės šalyje,
priemonės, kurios priimamos tam, kad būtų įgyvendintas šis skyrius, nesumažina prekės ženklo galimybės būti įregistruotam ar jo registracijos galiojimo, arba teisės naudoti prekės ženklą tokiu pagrindu, jog toks prekės ženklas yra tapatus geografinei nuorodai arba į ją panašus.
4 skyrius
Pramoninis dizainas
25 straipsnis
Reikalavimai apsaugai
26 straipsnis
Apsauga
5 skyrius
Patentai
27 straipsnis
Patentuotinas objektas
Valstybės narės gali taip pat laikyti nepatentuotinais:
diagnostinius, terapinius ir chirurginius metodus žmonių ar gyvūnų gydymui;
augalus ir gyvūnus, išskyrus mikroorganizmus, ir iš esmės biologinius augalų ar gyvūnų išvedimo procesus, išskyrus nebiologinius bei mikrobiologinius procesus; tačiau valstybės narės numato apsaugą augalų veislėms patentais arba efektyvia sui generis sistema, arba bet kokia aukščiau išvardintųjų kombinacija; šio punkto nuostatos turi būti peržiūrėtos praėjus ketveriems metams po PPO Sutarties įsigaliojimo dienos.
28 straipsnis
Suteikiamos teisės
Patentas suteikia jo savininkui šias išimtines teises:
kai patento objektas yra produktas, trečiosioms šalims, neturinčioms savininko leidimo, neleisti: gaminti, naudoti, siūlyti pardavimui, pardavinėti arba šiems tikslams importuoti ( 188 ) tą produktą;
kai patento objektas yra procesas, neleisti trečiosioms šalims, neturinčioms savininko leidimo, naudoti tą procesą ir užkirsti kelią: naudoti, siūlyti pardavimui, pardavinėti arba šiems tikslams importuoti bent tiesiogiai tuo procesu gautą produktą.
29 straipsnis
Sąlygos, kurių turi laikytis patento pareiškėjai
30 straipsnis
Suteiktų teisių išimtys
Valstybės narės gali numatyti ribotas patentu suteiktų išimtinių teisių išimtis, su sąlyga, kad tokios išimtys nepagrįstai neprieštarauja normaliam patento naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisėtų patento savininko interesų, atsižvelgiant į teisėtus trečiųjų šalių interesus.
31 straipsnis
Kitoks naudojimas be teisės turėtojo leidimo
Kai valstybės narės teisė leidžia patento objektą be teisės turėtojo leidimo naudoti kitaip ( 189 ), įskaitant tuos atvejus, kai naudoja Vyriausybė ar trečiosios šalys, kurioms Vyriausybė davė leidimą, turi būti laikomasi šių nuostatų:
leidimas tokiam naudojimui turi būti svarstomas, atsižvelgiant į patento objekto individualią vertę;
toks naudojimas gali būti leidžiamas, tik jeigu, prieš taip naudojant, siūlomas naudotojas siekė pagrįstais komerciniais terminais ir sąlygomis gauti leidimą iš teisės turėtojo ir jeigu per pagrįstą laikotarpį jam leidimo gauti nepavyko; valstybė narė gali netaikyti tokio reikalavimo ypatingosios padėties įvedimo ar kitokių ekstremalių situacijų atveju, ar dėl nekomercinio naudojimo visuomenės poreikiams tenkinti; ypatingosios padėties įvedimo ar kitokių ekstremalių situacijų atvejais vis dėlto teisės turėtojui turi būti apie tai pranešta kuo greičiau; nekomercinio naudojimo visuomenės poreikiams tenkinti atveju, kai Vyriausybė ar rangovas, neatlikdami patento tyrimo, žino ar turi rimtą pagrindą konstatuoti, kad galiojantis patentas yra ar bus naudojamas Vyriausybės ar Vyriausybei, teisės turėtoją būtina nedelsiant informuoti;
tokio naudojimo apimtis ir trukmė turi būti apriboti tikslo, kuriam buvo duotas leidimas, o puslaidininkinių gaminių topografijų atveju tikslas turi būti tik viešas naudojimas nekomerciniais tikslais arba praktikos, kuri teismo ar administracinio proceso buvo pripažinta antikonkurencine, ištaisymas;
toks naudojimas turi būti neišimtinis;
toks naudojimas turi būti neperduodamas, išskyrus atvejus, kai perduodama su ta įmonės dalimi ar įmonės reputacija, kuriais naudotis turima teisė;
leidimas tokiam naudojimui duodamas dažniausiai tiekimui į valstybės narės, išduodančios leidimą tokiam naudojimui, vidaus rinką;
suteikus atitinkamą apsaugą asmenų, taip gavusių leidimą, teisėtiems interesams, leidimas tokiam naudojimui turi būti panaikintas, jeigu ir kai aplinkybės, kurios privedė prie tokio naudojimo nutrūkimo, išnyksta ir mažai tikėtina, kad pasikartos; kompetentinga institucija turi teisę, gavusi motyvuotą prašymą, peržiūrėti, ar šios aplinkybės tebeegzistuoja;
teisės turėtojui turi būti mokamas atitinkamas atlyginimas/kompensacija kiekvienu atskiru atveju, atsižvelgiant į ekonominę išduoto leidimo vertę;
kiekvieno sprendimo, susijusio su leidimu taip naudoti, galiojimo teisėtumo atžvilgiu turi būti atlikta teisminė ar kita nepriklausoma peržiūra; ją vykdo atskira aukštesnė instancija toje valstybėje narėje;
bet kokio sprendimo, susijusio su dėl tokio naudojimo gaunamu atlyginimu/kompensacija, atžvilgiu turi būti atlikta teisminė ar kita nepriklausoma peržiūra, kurią vykdo atskira aukštesnė instancija toje valstybėje narėje;
valstybės narės neprivalo taikyti šio straipsnio b ir f punktuose numatytų sąlygų, kai toks naudojimas leidžiamas, kad būtų pakeista praktika, kuri teismo ar administracinio proceso buvo pripažinta antikonkurencine; galima atsižvelgti į būtinybę ištaisyti antikonkurencinę praktiką tokiais atvejais nustatant atlyginimo/kompensacijos dydį; kompetentingos institucijos turi teisę atsisakyti panaikinti tokį leidimą, jeigu ir kuomet sąlygos, dėl kurių suteiktas toks leidimas, pasikartotų;
kai yra leidžiamas toks naudojimas, kad būtų galima naudoti patentą („antrąjį patentą“), kurio negalima naudoti nepažeidžiant kito patento („pirmojo patento“), taikomos šios papildomos sąlygos:
išradimas, patvirtintas antrajame patente, turi reikšti žymią techninę pažangą ir ekonominę svarbą, palyginti su pirmajame patente patvirtintu išradimu;
pirmojo patento savininkas pagrįstomis sąlygomis turi turėti priešpriešinę licenciją, kad galėtų naudoti antrajame patente patvirtintą išradimą;
leidimas naudotis pirmuoju patentu, turi būti neperduodamas, išskyrus tuos atvejus, kai perduodamas antrasis patentas.
32 straipsnis
Atšaukimas/Atėmimas
Yra galimybė teismui peržiūrėti bet kokį sprendimą atšaukti arba atimti patentą.
33 straipsnis
Apsaugos galiojimo terminas
Apsaugos galiojimo terminas neturi būti trumpesnis negu 20 metų, skaičiuojant nuo paraiškos padavimo dienos ( 190 ).
34 straipsnis
Gamybos būdo patentai: Pareiga įrodyti
Civilinio proceso tikslais dėl savininko teisių, nurodytų 28 straipsnio 1 dalies b punkte, pažeidimo, jeigu patento objektas yra produkto gamybos būdas, teismai turi teisę pareikalauti, kad atsakovas įrodytų, jog tapataus produkto gamybos būdas yra kitoks negu užpatentuotasis būdas. Todėl valstybės narės numato nors vienose iš toliau vardinamų aplinkybių, kad bet koks tapatus produktas, kai jis gaminamas be patento savininko sutikimo, nesant įrodymų, jog yra priešingai, laikomas produktu, gautu užpatentuotu gamybos būdu:
jeigu patentuojamu gamybos būdu gaunamas produktas yra naujas;
jeigu yra didelė tikimybė, jog tapatus produktas buvo pagamintas tuo gamybos būdu ir patento savininkas nesugebėjo, bet siekė nustatyti, koks gamybos būdas buvo faktiškai naudojamas.
6 skyrius
Integralinių mikroschemų topografija
35 straipsnis
Sąsaja su IPIC Sutartimi
Valstybės narės sutaria teikti apsaugą integralinių mikroschemų topografijoms (toliau šioje Sutartyje – topografijos) pagal Intelektinės nuosavybės sutarties dėl integralinių mikroschemų 2–7 straipsnius (išskyrus 6 straipsnio 3 dalį), 12 straipsnį ir 16 straipsnio 3 dalį, be to, taikyti žemiau išdėstytas nuostatas.
36 straipsnis
Apsaugos apimtis
Atsižvelgiant į 37 straipsnio 1 dalies nuostatas valstybės narės šiuos veiksmus laiko neteisėtais, jeigu jie vykdomi be teisės turėtojo ( 191 ) leidimo: ginamos topografijos, integralinės mikroschemos, kurioje yra panaudoti saugomos topografijos elementai, importavimas, pardavimas ar kitoks platinimas komerciniais tikslais, taip pat gaminio, kuriame yra integralinė mikroschema, importavimas, pardavimas ar kitoks platinimas komerciniais tikslais, jeigu jame tebėra neteisėtai atkartoti topografijos elementai.
37 straipsnis
Veiksmai, kuriems nereikia teisės turėtojo leidimo
38 straipsnis
Apsaugos galiojimo terminas
7 skyrius
Komercinių paslapčių apsauga
39 straipsnis
Fiziniai bei juridiniai asmenys turi turėti galimybę pagal įstatymą neleisti jų kontroliuojamos informacijos atskleisti kitiems ar kitiems ją įsigyti arba naudoti be jų sutikimo būdu, kuris prieštarautų sąžiningai komercijos praktikai ( 192 ), jeigu tokia komercinė paslaptis:
yra slapta ta prasme, kad kaip visumos ar kaip tikslaus jos komponentų konfigūracijos ir jos surinkimo atkartojimo apskritai nežino arba lengvai jos negauna tos aplinkos asmenys, kurie paprastai dirba su aptariamąja informacija;
turi komercinę vertę, nes yra slapta;
yra objektas pagrįstų veiksmų, kurių imasi teisėtai kontroliuojantis tokią informaciją asmuo, stengiantis tam tikrom aplinkybėm ją išlaikyti slapta.
8 skyrius
Antikonkurencinės praktikos kontrolė licencinėse sutartyse
40 straipsnis
III DALIS
INTELEKTINĖS NUOSAVYBĖS TEISIŲ UŽTIKRINIMAS
1 skyrius
Bendri įsipareigojimai
41 straipsnis
2 skyrius
Civilinis bei administracinis procesas ir žalos atlyginimo priemonės
42 straipsnis
Nešališkas ir teisingas procesas
Valstybės narės suteikia teisių turėtojams ( 193 ) galimybę pasinaudoti civiliniu teismo procesu dėl kiekvienos šia Sutartimi numatytos intelektinės nuosavybės teisės užtikrinimo. Atsakovams turi būti laiku nusiųstas raštiškas pranešimas apie tai, kokiu pagrindu pateiktas ieškinys. Šalims turi būti leidžiama būti atstovaujamoms nepriklausomo patikėtinio, o procesas neturi numatyti apsunkinančio reikalavimo būtinai asmeniškai dalyvauti procese. Visoms tokių procesų šalims turi būti suteikiama galimybė pagrįsti savo ieškinius ir pateikti visus atitinkamus įrodymus. Procese turi būti numatytos priemonės konfidencialios informacijos nustatymui ir apsaugojimui, jeigu tai neprieštarauja konstituciniams reikalavimams.
43 straipsnis
Įrodymai
44 straipsnis
Draudimai teismo nutartimi
45 straipsnis
Nuostolių atlyginimas
46 straipsnis
Kitos žalos atlyginimo priemonės
Siekdami sukurti efektyvią atgrasymo nuo pažeidinėjimo priemonę, teismai turi teisę įpareigoti, kad prekės, kuriomis, kaip jie nustatė, pažeidžiama teisė, be jokios kompensacijos būtų perduotos ne prekybos kanalais taip, kad teisės turėtojui nebūtų padaryta žalos arba, jeigu tai neprieštarauja konstituciniams reikalavimams, kad jos būtų sunaikintos. Teismai taip pat turi teisę įpareigoti, kad medžiagos ir įranga, kurių naudojimas vyravo kuriant tokias pažeidžiančias prekes, be jokios kompensacijos būtų perduotos ne prekybos kanalais taip, kad iki minimumo būtų sumažinta tolesnio pažeidimo rizika. Nagrinėjant tokius prašymus, turi būti atsižvelgta į tai, jog būtinas proporcingumas tarp pažeidimo rimtumo ir nurodomų vykdyti žalos atlyginimo priemonių, taip pat į trečiosios šalies interesus. Dėl prekių su suklastotu prekės ženklu, kad būtų leista tokias prekes parduoti prekybos kanalais, paprasto neteisėtai uždėto prekės ženklo pašalinimo nepakanka, išskyrus išimtinius atvejus.
47 straipsnis
Teisė į informaciją
Valstybės narės gali numatyti, kad teismai turi teisę įpareigoti, jeigu tai ne per griežta priemonė tokiam pažeidimui, kad pažeidėjas informuotų teisės turėtoją apie trečiųjų asmenų, dalyvaujančių teises pažeidžiančių prekių ar paslaugų gamyboje ir paskirstyme, tapatybę bei apie jų išsidėstymo kanalus.
48 straipsnis
Kompensacija atsakovui
49 straipsnis
Administracinė tvarka
Tiek, kiek, administracine tvarka išnagrinėjus bylos esmę, yra galimas įpareigojimas vykdyti kokią nors civilinę žalos atlyginimo priemonę, tokia tvarka turi atitikti principus, iš esmės atitinkančius tiems, kurie išdėstyti šiame skyriuje.
3 skyrius
Laikinosios priemonės
50 straipsnis
Teismai turi teisę įpareigoti imtis neatidėliotinų bei efektyvių laikinųjų priemonių:
neleisti įvykti nė vienos intelektinės nuosavybės teisės pažeidimui ir ypač neleisti patekti į savo jurisdikcijoje esančius prekybos kanalus prekėms, įskaitant importuojamas prekes tuoj po muitinės dokumentų sutvarkymo;
išsaugoti reikalingus, su įtariamu pažeidimu susijusius įrodymus.
4 skyrius
Ypatingi pasienio priemonių reikalavimai ( 194 )
51 straipsnis
Išleidimo sulaikymas muitinės tarnybų
Valstybės narės sutinkamai su toliau išdėstytomis nuostatomis nustato tvarką ( 195 ), pagal kurią teisės turėtojas, turintis rimtą pagrindą įtarti, jog gali būti įvežtos prekės su suklastotu prekės ženklu ar piratinės prekės, pažeidžiančios autorines teises ( 196 ), galėtų raštu kreiptis į atitinkamas administracines ar teismo institucijas, kad muitinės institucijos sulaikytų tokių prekių išleidimą į laisvą apyvartą. Valstybės narės gali suteikti galimybę paduoti tokį prašymą prekių, kurios susijusios su kitokiais intelektinės nuosavybės teisių pažeidimais, atžvilgiu su sąlyga, kad būtų laikomasi šio skyriaus reikalavimų. Valstybės narės taip pat gali numatyti atitinkamą tvarką, pagal kurią muitinės tarnybos sulaiko pažeidžiančių prekių, skirtų eksportuoti iš jų teritorijų, išleidimą.
52 straipsnis
Taikymas
Turi būti reikalaujama, kad kiekvienas teisės turėtojas, inicijuojantis procesą pagal 51 straipsnį, pateiktų atitinkamus įrodymus, kurie įtikintų atitinkamas institucijas prima facie, jog pagal šalies, į kurią importuojamos prekės, įstatymus vyksta teisių turėtojo intelektinės nuosavybės teisių pažeidimas, ir pateiktų pakankamai išsamų prekių aprašymą, kad muitinės institucijos galėtų lengvai jas atpažinti. Atitinkamos institucijos per atitinkamą laikotarpį informuoja prašymo pateikėją, ar jos priėmė prašymą ir, jei taip nustato atitinkamos institucijos, kuriam laikotarpiui bus taikomi muitinės institucijos veiksmai.
53 straipsnis
Užstatas arba lygiavertė garantija
54 straipsnis
Pranešimas apie prekių sulaikymą
Importuotojui ir prašymo pateikėjui apie prekių išleidimo sulaikymą pagal 51 straipsnį turi būti pranešta nedelsiant.
55 straipsnis
Prekių sulaikymo trukmė
Jeigu per 10 darbo dienų po to, kai prašymo pateikėjui buvo pateiktas pranešimas apie prekių sulaikymą, muitinės institucijos nebuvo informuotos, kad ne atsakovas, o kita šalis inicijavo procesą, vedantį prie sprendimo apie bylos esmę (pateikė ieškinį dėl teisių pažeidimo), arba kad tinkamai įgaliota tarnyba ėmėsi laikinų priemonių, kuriomis pratęsiamas prekių išleidimo sulaikymo laikas, prekės turi būti išleistos su sąlyga, kad buvo laikomasi visų kitų įvežimo ar išvežimo sąlygų; atitinkamais atvejais toks laikotarpis gali būti pratęstas dar 10-čiai darbo dienų. Jeigu buvo inicijuotas procesas, vedantis prie sprendimo apie bylos esmę (pateiktas ieškinys dėl teisių pažeidimo), tai atsakovo prašymu atliekama peržiūra, įskaitant ir teisę būti išklausytam, kurios tikslas per atitinkamą laikotarpį nuspręsti, ar šias priemones reikia keisti, atšaukti, ar patvirtinti. Nepaisant to, kas išdėstyta aukščiau, kai prekių išleidimo sulaikymas vykdomas ar tęsiamas sutinkamai su laikinąja teismine priemone, yra taikomos 50 straipsnio 6 dalies nuostatos.
56 straipsnis
Kompensacija prekių importuotojui ir savininkui
Atitinkamos institucijos turi teisę įpareigoti, kad prašymo pateikėjas sumokėtų prekių importuotojui, gavėjui ir savininkui atitinkamą kompensaciją už visokią jiems padarytą žalą dėl neteisingo prekių sulaikymo arba dėl prekių, išleistų pagal 55 straipsnį, sulaikymo.
57 straipsnis
Teisė į patikrinimą ir informaciją
Nepažeisdamos konfidencialios informacijos apsaugos, valstybės narės numato, kad atitinkamos institucijos turi teisę teisių turėtojui suteikti pakankamai galimybių prašyti, kad muitinės institucijos sulaikytų bet kokias prekes patikrinimui, kad jis galėtų pagrįsti savo ieškinį. Atitinkamos institucijos taip pat turi teisę suteikti importuotojui tokią pačią galimybę tokių prekių patikrinimui. Tiems atvejams, kai priimtas patvirtinantis sprendimas dėl bylos esmės (nustačius, kad sulaikytos prekės yra neteisėtos), valstybės narės gali numatyti, kad atitinkamos institucijos įgaliojamos informuoti teisės turėtoją apie prekių siuntėjo, importuotojo bei gavėjo vardus bei adresus ir tiriamųjų prekių kiekį.
58 straipsnis
Ex officio veiksmai
Kai valstybės narės reikalauja, kad atitinkamos institucijos veiktų savo iniciatyva ir sulaikytų išleidimą prekių, kurių atžvilgiu jos gavo prima facie įrodymų, patvirtinančių, jog yra pažeidžiama intelektinės nuosavybės teisė:
atitinkamos institucijos bet kuriuo metu gali iš teisių turėtojo siekti gauti visokią informaciją, kuri gali joms padėti vykdyti savo įgaliojimus;
importuotojui bei teisės turėtojui nedelsiant pranešama apie prekių išleidimo sulaikymą; kai importuotojas pateikia atitinkamai tarnybai apeliaciją dėl sulaikymo, tas sulaikymas turi būti sąlygų, mutatis mutandis, turi vykti pagal 55 straipsnio sąlygas;
valstybės narės valstybės institucijas ir pareigūnus nuo atitinkamų priemonių žalos atlyginimui prievolės atleidžia tik tada, kai veiksmai atliekami ar juos ketinama atlikti sąžiningai.
59 straipsnis
Žalos atlyginimo priemonės
Nepažeidžiant kitų veikimo teisių, kuriomis gali naudotis teisių turėtojas, ir pagal atsakovo teisę prašyti, kad teismas peržiūrėtų sprendimą, kompetentingos institucijos turi teisę įpareigoti, kad pagal 46 straipsnyje išdėstytus principus neteisėtos prekės būtų sunaikintos ar realizuotos. Dėl prekių su suklastotu prekės ženklu, tai institucijos neleidžia tokių neteisėtų prekių reeksportuoti nepakeista forma ir taikyti joms muitinės procedūrų, išskyrus išskirtines aplinkybes.
60 straipsnis
De minimis importas
Valstybės narės gali netaikyti aukščiau išdėstytų nuostatų mažiems kiekiams nekomercinio pobūdžio prekių, kurios sudaro keleivio asmeninį bagažą ar siunčiamos mažomis siuntomis.
5 skyrius
Baudžiamasis procesas
61 straipsnis
Valstybės narės numato, jog bent tyčinio prekės ženklo suklastojimo ar autorinių teisių piratavimo komerciniu mastu atvejais turi būti taikomas baudžiamasis procesas ir bausmės. Galimas žalos atlyginimo priemones sudaro laisvės atėmimas ir (ar) piniginės baudos, pakankamos, kad atgrasintų nuo pažeidinėjimo, ir atitinkančios bausmes, skiriamas už panašaus sunkumo nusikaltimus. Atitinkamais atvejais galimas žalos atlyginimo priemones taip pat sudaro neteisėtų prekių ir visų medžiagų bei įrangos, kurių naudojimas vyravo darant pažeidimą (prekių gamyboje), areštas, konfiskavimas bei sunaikinimas. Valstybės narės gali numatyti, kaip taikomas baudžiamasis procesas ir bausmės kitais intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo atvejais, ypač jeigu pažeidimai daromi sąmoningai ir komerciniu mastu.
IV DALIS
INTELEKTINĖS NUOSAVYBĖS TEISIŲ ĮSIGIJIMAS IR IŠSAUGOJIMAS IR SU TUO SUSIJUSI INTER PARTES TVARKA
62 straipsnis
V DALIS
GINČŲ VENGIMAS IR SPRENDIMAS
63 straipsnis
Viešumas
64 straipsnis
Ginčų sprendimas
VI DALIS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO SUSITARIMAI
65 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio susitarimai
66 straipsnis
Mažiausiai išsivysčiusios valstybės narės
67 straipsnis
Techninis bendradarbiavimas
Siekdamos palengvinti šios Sutarties įgyvendinimą, išsivysčiusios valstybės narės numato, gavusios besivystančių ir mažiausiai išsivysčiusių valstybių narių prašymą, abipusiai sutartais terminais ir sąlygomis, techninį ir finansinį bendradarbiavimą besivystančių ir mažiausiai išsivysčiusių valstybių narių labui. Toks bendradarbiavimas apima pagalbą rengiant įstatymus ir kitus teisės aktus dėl intelektinės nuosavybės apsaugos ir užtikrinimo, taip pat užtikrinimo, kad būtų išvengta piktnaudžiavimo jomis, ir toks bendradarbiavimas apima ir paramą, kuriant atitinkamas įstaigas bei agentūras šalyje ar gerinant jų darbą, įskaitant personalo mokymą.
VII DALIS
INSTITUCIJOS; BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
68 straipsnis
Taryba dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba
TRIPS taryba kontroliuoja šios Sutarties veikimą, o ypač valstybių narių įsipareigojimų prisiimtų pagal šią Sutartį laikymąsi, ir suteikia valstybėms narėms galimybę konsultuotis intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba klausimais. Ji vykdo ir kitas funkcijas, kurias jai skiria valstybės narės, o ypač teikia visokeriopą jų prašymu pagalbą sprendžiant ginčus. Vykdydama savo funkcijas, TRIPS taryba gali konsultuotis su kiekvienu šaltiniu, kuris jai atrodo tinkamas, ir prašyti iš jo informacijos. Konsultuodamasi su WIPO, Taryba per vienerius metus nuo pirmojo savo susitikimo siekia sudaryti atitinkamus susitarimus dėl bendradarbiavimo su tos organizacijos padaliniais.
69 straipsnis
Tarptautinis bendradarbiavimas
Valstybės narės sutaria bendradarbiauti viena su kita, siekdamos panaikinti tarptautinę prekybą prekėmis, pažeidžiančiomis intelektinės nuosavybės teises. Šiuo tikslu jos įkuria kontaktinius centrus savo administracijose ir praneša apie juos, ir yra pasirengusios keistis informacija apie prekybą intelektinės nuosavybės teises neteisėtomis prekėmis. Jos ypač skatina keitimąsi informacija bei bendradarbiavimą tarp muitinės tarnybų dėl prekybos prekėmis su suklastotu prekės ženklu ir piratinėmis prekėmis, pažeidžiančiomis autorines teises.
70 straipsnis
Esamo objekto apsauga
Kai valstybė narė PPO Sutarties įsigaliojimo dieną nesuteikia patentų apsaugos farmacijos ir žemės ūkio chemijos produktams, sutinkamai su savo įsipareigojimais pagal 27 straipsnį, ta valstybė narė:
nepriklausomai nuo VI dalies nuostatų numato nuo PPO Sutarties įsigaliojimo dienos būdą, kuriuo galima paduoti patentines paraiškas tokiems išradimams;
nuo tos dienos, kai pradedama taikyti ši Sutartis, šioms paraiškoms taiko patentabilumo kriterijus, išdėstytus šioje Sutartyje, tokiu būdu, lyg tie kriterijai būtų taikyti toje valstybėje narėje paraiškos padavimo dieną arba, pretenduojant į pirmenybę turėti patentą, paraiškoje nurodytos pirmenybės dieną;
numato patento apsaugą pagal šią Sutartį nuo patento suteikimo dienos ir likusiam patento galiojimo laikui, skaičiuojant nuo paraiškos padavimo dienos pagal šios Sutarties 33 straipsnį, suteikiamą toms iš šių paraiškų, kurios atitinka šios straipsnio dalies b punkte išdėstytus apsaugos kriterijus.
71 straipsnis
Peržiūra ir pataisos
72 straipsnis
Išlygos
Jokių šios Sutarties nuostatų atžvilgiu išlygos negalimos be kitų valstybių narių sutikimo.
73 straipsnis
Saugumo išimtys
Jokios šios Sutarties nuostatos:
nereikalauja, jog valstybė narė pateiktų kokią nors informaciją, kurios atskleidimą ji laiko prieštaraujančiu esminiams savo saugumo interesams; arba
nedraudžia valstybei narei imtis kokių nors veiksmų, kuriuos ji mano esant reikalinga esminių savo saugumo interesų apsaugai:
susijusių su skylančiomis medžiagomis ar medžiagomis, iš kurių jos gaunamos;
susijusių su ginklų, amunicijos ir karinio inventoriaus judėjimu ir kitokių prekių ir medžiagų judėjimu, kuris vyksta tiesiogiai ar netiesiogiai karinės dalies aprūpinimo tikslu;
kurių imamasi karo metu ar susidarius kitoms ekstremalioms situacijoms tarptautiniuose santykiuose; arba
nedraudžia valstybei narei imtis kokių nors veiksmų, vykdant savo įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų Įstatus dėl tarptautinės taikos ir saugumo palaikymo.
2 PRIEDAS
SUSITARIMAS DĖL GINČŲ SPRENDIMO TAISYKLIŲ IR TVARKOS
ŠALYS NARĖS SUSITARIA:
1 straipsnis
Taikymas
2 straipsnis
Administravimas
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
4 straipsnis
Konsultacijos
5 straipsnis
Įtakos darymas, taikinimas ir tarpininkavimas
6 straipsnis
Kolegijų sudarymas
7 straipsnis
Kolegijų įgaliojimai
Kolegijos turi šiuos įgaliojimus, nebent ginčo šalys per 20 dienų nuo kolegijos sudarymo nuspręstų kitaip:
„Remiantis atitinkamomis (apibrėžtosios sutarties (sutarčių), kuria (kuriomis) remiasi ginčo šalys, pavadinimas (pavadinimai) nuostatomis, išnagrinėti klausimą, kurį (ginčo šalies pavadinimas) pateikė DSB dokumente… ir padaryti tokias išvadas, kurios padėtų DSB pateikti rekomendacijas ar priimti sprendimus, numatytus toje (tose) sutartyje (sutartyse).“
8 straipsnis
Kolegijų sudėtis
9 straipsnis
Daugiašalių skundų nagrinėjimo tvarka
10 straipsnis
Trečiosios šalys
11 straipsnis
Kolegijų funkcijos
Kolegijų funkcija yra padėti DSB atlikti savo pareigas, numatytas šiame susitarime ir apibrėžtosiose sutartyse. Tam kolegija objektyviai įvertina svarstomą klausimą, taip pat visus su svarstomu klausimu susijusius faktus bei tai, kiek tuo atveju taikytinos atitinkamos apibrėžtosios sutartys ir kaip jų laikomasi, nustato kitus duomenis, kurie padės DSB teikiant rekomendacijas ar priimant sprendimus, numatytus pagal apibrėžtąsias sutartis. Kolegijos reguliariai konsultuojasi su ginčo šalimis ir suteikia joms galimybę surasti abiem (visoms) šalims priimtiną sprendimą.
12 straipsnis
Kolegijos darbo tvarka
13 straipsnis
Teisė gauti informaciją
14 straipsnis
Konfidencialumas
15 straipsnis
Tarpinė svarstymo stadija
16 straipsnis
Kolegijos ataskaitų tvirtinimas
17 straipsnis
Nagrinėjimas apeliacine tvarka
Nuolatinis Apeliacinis komitetas
Nagrinėjimo apeliacine tvarka procedūros
Apeliacinio komiteto ataskaitų tvirtinimas
18 straipsnis
Bendravimas su kolegija ar Apeliaciniu komitetu
19 straipsnis
Kolegijos ir Apeliacinio komiteto rekomendacijos
20 straipsnis
DSB sprendimų priėmimo terminai
Išskyrus atvejus, kai ginčo šalys nusprendžia kitaip, laikotarpis nuo tos dienos, kurią DSB sudaro kolegiją, iki dienos, kurią DSB svarsto, ar tvirtinti kolegijos ar Apeliacinio komiteto ataskaitą, paprastai neviršija devynių mėnesių, jeigu nėra pateikta apeliacijos dėl kolegijos ataskaitos, arba 12 mėnesių, – jeigu ataskaita apskundžiama. Tais atvejais, kai kolegija ar Apeliacinis komitetas pagal 12 straipsnio 9 dalį ar 17 straipsnio 5 dalį yra paprašę pratęsti laiką, skirtą savo ataskaitoms pateikti, tas papildomas laikas pridedamas prie ankščiau paminėtų terminų.
21 straipsnis
Rekomendacijų ir sprendimų įgyvendinimo priežiūra
DSB posėdyje, kuris šaukiamas per 30 dienų ( 207 ) nuo kolegijos ar Apeliacinio komiteto ataskaitos patvirtinimo, aptariamoji šalis narė praneša DSB apie savo ketinimus, susijusius su DSB rekomendacijų ir sprendimų įgyvendinimu. Jeigu praktiškai neįmanoma nedelsiant vykdyti rekomendacijas ir sprendimus, aptariamajai šaliai narei duodamas pagrįstas laikotarpis tam padaryti. Pagrįstas laikotarpis yra:
aptariamosios šalies narės pasiūlytas laikotarpis, jeigu jį patvirtina DSB; arba jeigu DSB patvirtinimo nėra;
laikotarpis, dėl kurio per 45 dienas nuo rekomendacijų ir sprendimų priėmimo dienos susitaria ginčo šalys; arba jeigu nėra ginčo šalių susitarimo;
laikotarpis, kuris per 90 dienų nuo rekomendacijų ir sprendimų priėmimo dienos ( 208 ) nustatomas arbitražo patvirtinimu. Šiuo arbitražo atveju arbitras ( 209 ) turėtų vadovautis nuostata, kad pagrįstas laikotarpis kolegijos ar Apeliacinio komiteto rekomendacijoms įgyvendinti neturėtų viršyti 15 mėnesių nuo kolegijos ar Apeliacinio komiteto ataskaitos patvirtinimo dienos. Tačiau šis laikotarpis, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, gali būti ilgesnis ar trumpesnis.
22 straipsnis
Kompensacija ir nuolaidų sustabdymas
Svarstydama, kokias nuolaidas ar kitus įsipareigojimus sustabdyti, skundą pateikusi šalis laikosi šių principų ir tvarkos:
bendriausias principas – skundą pateikusi šalis pirmiausia siekia, kad būtų sustabdytas nuolaidų ar įsipareigojimų taikymas tame pačiame sektoriuje (sektoriuose), kuriame kolegija ar Apeliacinis komitetas nustatė pažeidimą arba kitokį su nuolaidomis ar įsipareigojimais susijusios naudos anuliavimą ar sumažinimą;
jeigu skundą pateikusi šalis mano, kad sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų taikymą tame pačiame sektoriuje (sektoriuose) nerealu ar neefektyvu, ji gali siekti sustabdyti nuolaidas ar kitus įsipareigojimus, numatytus pagal tą pačią sutartį, tačiau kitame sektoriuje (sektoriuose);
jeigu skundą pateikusi šalis mano, kad sustabdyti nuolaidų ar kitų įsipareigojimų, numatytų pagal tą pačią sutartį, taikymą kitame sektoriuje (sektoriuose) nerealu arba neefektyvu, ir jei aplinkybės yra pakankamai rimtos, ji gali siekti, kad būtų sustabdytos nuolaidos ar kiti įsipareigojimai, numatyti pagal kitą apibrėžtąją sutartį;
taikydama ankščiau nurodytus principus, šalis atsižvelgia į:
prekybą tame sektoriuje arba pagal tą sutartį, kuriame ar kurios pažeidimą arba kitokį su nuolaidomis ar įsipareigojimais susijusios naudos anuliavimą ar sumažinimą nustatė kolegija ar Apeliacinis komitetas, ir į tos prekybos reikšmę tai šaliai;
platesnio pobūdžio ekonominius veiksnius, susijusius su naudos anuliavimu ar sumažinimu, ir į didesnes tokio nuolaidų ar kitų įsipareigojimų sustabdymo ekonomines pasekmes;
jeigu skundą pateikusi šalis nusprendžia prašyti leidimo sustabdyti nuolaidas ar kitus įsipareigojimus pagal šio straipsnio 3 dalies b ar c punktus, prašyme ji nurodo tokio savo sprendimo priežastis. Tuo pačiu metu, kai prašymas pateikiamas DSB, jis taip pat pateikiamas ir atitinkamoms taryboms, o jeigu tai prašymas, pateikiamas pagal šio straipsnio 3 dalies b punktą, – ir atitinkamiems sektorių komitetams;
šiame punkte sektorius reiškia:
kai kalbama apie prekes, – visas prekes;
kai kalbama apie paslaugas, – pagrindinį sektorių, kaip įvardyta Paslaugų klasifikavimo pagal sektorius sąraše (angl. Services Sectoral Classification List), kuriame tokie sektoriai nurodyti ( 210 );
kai kalbama apie intelektinės nuosavybės teises prekyboje, – visas intelektinės nuosavybės teisių kategorijas, išdėstytas TRIPS sutarties II dalies 1, 2, 3, 4, 5, 6, ar 7 skyriuose arba III dalies įsipareigojimuose, arba IV dalyje;
šiame punkte sutartis reiškia:
kai kalbama apie prekes – visas sutartis, išvardytas PPO sutarties 1A priede, taip pat keliašales prekybos sutartis, jei atitinkamos ginčo šalys yra ir šių sutarčių šalys;
kai kalbama apie paslaugas – GATS;
kai kalbama apie intelektinės nuosavybės teises, – TRIPS sutartį.
23 straipsnis
Daugiašalės sistemos stiprinimas
Tokiais atvejais šalys narės:
apie tai, kad padarytas pažeidimas, kad nauda buvo anuliuota ar sumažinta, arba kad buvo trukdoma siekti apibrėžtosiose sutartyse numatytų tikslų, nusprendžia tik ginčų sprendimo būdu, laikydamosi šio susitarimo taisyklių ir tvarkos; kiekviena taip padaryta išvada turi atitikti išvadas, pateiktas kolegijos ar Apeliacinio komiteto ataskaitoje, kurią patvirtino DSB arba arbitražas, sudarytas pagal šio susitarimo nuostatas;
laikosi 21 straipsnyje išdėstytos tvarkos, siekdamos, kad būtų aptariamajai šaliai narei nustatytas pagrįstas laikotarpis, skirtas rekomendacijoms bei sprendimams įgyvendinti;
laikosi 22 straipsnyje išdėstytos tvarkos, siekdamos, kad būtų nustatytas nuolaidų ar kitų įsipareigojimų sustabdymo mastas ir kad pagal tą tvarką gautų DSB leidimą dar iki nuolaidų ar kitų įsipareigojimų pagal apibrėžtąsias sutartis sustabdymo kaip atsaką į tai, kad aptariamoji šalis narė per nustatytą pagrįstą laikotarpį neįvykdė rekomendacijų ir sprendimų.
24 straipsnis
Ypatingoji tvarka mažiausiai išsivysčiusioms šalims narėms
25 straipsnis
Arbitražas
26 straipsnis
Kai GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b punkto nuostatos taikytinos apibrėžtajai sutarčiai, kolegija ar Apeliacinis komitetas gali pateikti sprendimus ir rekomendacijas tik tuo atveju, jeigu ginčo šalis mano, kad nauda, kurią ji tiesiogiai arba netiesiogiai turėtų gauti pagal atitinkamą apibrėžtąją sutartį, anuliuojama ar sumažinama arba kad tos sutarties tikslus pasiekti trukdo kitos šalies narės taikoma priemonė, nepaisant to, ar ji atitinka tos sutarties nuostatas ar ne. Tais atvejais ir tokiu mastu, kiek ta šalis laikosi nuomonės, o kolegija ar Apeliacinis komitetas nustato, kad klausimas yra susijęs su priemone, kuri neprieštarauja apibrėžtosios sutarties, kuriai taikytinos GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies b punkto nuostatos, nuostatoms, šio susitarimo tvarka taikoma taip:
skundą pateikusi šalis detaliai pagrindžia kiekvieną skundą, susijusį su priemone, kuri neprieštarauja atitinkamai apibrėžtajai sutarčiai;
tais atvejais, kai nustatoma, kad priemonė, nepažeisdama atitinkamos apibrėžtosios sutarties, anuliuoja arba sumažina pagal tą sutartį gautiną naudą arba trukdo pasiekti tos sutarties tikslus, atšaukti tokią priemonę nereikalaujama. Tačiau tokiais atvejais kolegija ar Apeliacinis komitetas rekomenduoja, kad aptariamoji šalis narė imtųsi abi puses tenkinančių priemonių padėčiai pataisyti;
nepaisant 21 straipsnio nuostatų, 21 straipsnio 3 dalyje numatytas arbitražas bet kokios ginčo šalies prašymu gali nustatyti naudos, kuri buvo anuliuota ar sumažinta, dydį, taip pat gali siūlyti būdus ir priemones, kaip rasti ir įgyvendinti abi puses tenkinančias priemones padėčiai pataisyti; šie pasiūlymai ginčo šalims nėra privalomi;
nepaisant 22 straipsnio 1 dalies nuostatų, kompensacija gali būti abi puses tenkinančių priemonių kaip galutinio ginčo sprendimo dalis.
Kai GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies c punkto nuostatos taikytinos apibrėžtajai sutarčiai, kolegija gali priimti sprendimus ir rekomendacijas tik tuo atveju, jeigu ginčo šalis mano, kad nauda, kurią ji tiesiogiai ar netiesiogiai turėtų gauti pagal atitinkamą apibrėžtąją sutartį, anuliuojama arba sumažinama arba kad tos sutarties tikslus pasiekti trukdo tai, kad susidaro kitokia situacija, negu ta, kuriai taikytinos GATT 1994 XXIII straipsnio 1 dalies a ir b punktų nuostatos. Tais atvejais ir tokiu mastu, kiek ta šalis laikosi nuomonės, o kolegija nustato, kad svarstomam klausimui taikytinas šis punktas, šiame susitarime nustatyta tvarka taikoma tik iki ginčo nagrinėjimo etapo (įskaitant ir jį), kai kolegijos ataskaita išsiuntinėjama šalims narėms. Ginčų sprendimo taisyklės ir tvarka, nurodyta 1989 m. balandžio 12 d. Sprendime (BISD 36S/61–67), taikoma svarstant rekomendacijų bei sprendimų patvirtinimą, priežiūrą ir įgyvendinimą. Taip pat taikomos šios taisyklės:
skundą pateikusi šalis detaliai pagrindžia kiekvieną argumentą, pateiktą dėl šioje straipsnio dalyje minimų klausimų;
tais atvejais, kai svarstomi klausimai, kuriems taikytina ši straipsnio dalis, ir jei kolegija nustato, kad svarstomi klausimai susiję ir su kitais, negu šioje straipsnio dalyje apibūdinti, ginčų sprendimo aspektais, kolegija DSB išsiunčia ataskaitą apie tuos aspektus ir atskirą ataskaitą apie klausimus, kuriems taikytina ši straipsnio dalis.
27 straipsnis
Sekretoriato funkcijos
1 PRIEDĖLIS
SUTARTYS, KURIAS APIBRĖŽIA ŠIS SUSITARIMAS
Pasaulio prekybos organizacijos įsteigimo sutartis
Daugiašalės prekybos sutartys
1 A priedas: |
Daugiašalės sutartys dėl prekybos prekėmis |
1 B priedas: |
Bendrasis susitarimas dėl prekybos paslaugomis |
1 C priedas: |
Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių prekyboje |
2 priedas: |
Susitarimas dėl ginčų sprendimo taisyklių ir tvarkos |
Keliašalės prekybos sutartys
4 priedas: |
Sutartis dėl prekybos civilinėje aviacijoje |
Sutartis dėl viešųjų pirkimų |
|
Tarptautinė pieno produktų sutartis |
|
Tarptautinė jautienos sutartis |
Šis susitarimas keliašalėms prekybos sutartims įsigalioja tuomet, kai tų sutarčių šalys priima sprendimą dėl šio susitarimo taikymo kiekvienai sutarčiai sąlygų, įskaitant visas specialias ar papildomas taisykles, įtrauktinas į 2 priedėlį, pranešus tai DSB.
2 PRIEDĖLIS
APIBRĖŽTOSIOSE SUTARTYSE IŠDĖSTYTOS SPECIALIOS ARBA PAPILDOMOS TAISYKLĖS IR TVARKA
Sutartis |
Tvarka ir taisyklės |
Sutartis dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo |
11.2 |
Sutartis dėl tekstilės ir aprangos |
2.14, 2.21, 4.4, 5.2, 5.4, 5.6, 6.9, 6.10, 6.11, 8.1–8.12 |
Sutartis dėl techninių prekybos apribojimų |
14.2–14.4, 2 priedas |
Sutartis dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo |
17.4–17.7 |
Sutartis dėl GATT 1994 VII straipsnio įgyvendinimo |
19.3–19.5, II priedas 2(f), 3, 9, 21 |
Sutartis dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių |
4.2–4.12, 6.6, 7.2–7.10, 8.5, 35 išnaša, 24.4, 27.7, V priedas |
Bendrasis susitarimas dėl prekybos paslaugomis |
XXII:3, XXIII:3 |
Priedas dėl finansinių paslaugų |
4 |
Priedas dėl oro transporto paslaugų |
4 |
Sprendimas dėl tam tikros ginčų sprendimo tvarkos GATS |
1–5 |
Šiame priede pateiktame taisyklių ir tvarkos sąraše yra nuostatų, kurių tik nuostatos dalis gali būti tinkama šiame kontekste. Visos specialios ar papildomos keliašalių prekybos sutarčių taisyklės ar procedūros, kai jas nustato su kiekviena sutartimi susijusios kompetentingos tarnybos ir kai apie jas pranešama DSB. |
3 PRIEDĖLIS
DARBO TVARKA
Kolegija savo darbe vadovaujasi atitinkamomis šio susitarimo nuostatomis. Be to, taikoma ir ši darbo tvarka.
Kolegijos posėdžiai uždari. Ginčo šalys ir suinteresuotos šalys dalyvauja posėdžiuose tik kolegijai pakvietus.
Kolegijos svarstymai ir jai pateikti dokumentai laikomi konfidencialiais. Niekas šiame susitarime neužkerta kelio ginčo šaliai viešai paskelbti savo pareiškimuose išdėstytas principines nuostatas. Šalys narės laiko konfidencialia kitos šalies narės kolegijai pateiktą informaciją, jeigu ta šalis narė tą informaciją laiko konfidencialia. Kai ginčo šalis rašytiniame pareiškime dėl savo principinių nuostatų pateikia kolegijai konfidencialią informaciją, ji šalies narės prašymu taip pat pateikia informacijos, esančios tame pareiškime, nekonfidencialią santrauką, kuri gali būti skelbiama viešai.
Ginčo šalys iki pirmojo esminio kolegijos susitikimo su jomis raštu pateikia kolegijai pareiškimus, kuriuose išdėsto faktus svarstomu klausimu ir savo argumentus.
Pirmajame esminiame susitikime su ginčo šalimis kolegija prašo, kad skundą pateikusi šalis išdėstytų savo problemą. Po to tame pačiame susitikime šalis, prieš kurią buvo pateiktas skundas, prašoma išdėstyti savo požiūrį.
Visos trečiosios šalys, kurios yra pranešusios DSB apie savo suinteresuotumą ginčijamu klausimu, raštu kviečiamos pateikti savo požiūrį per pirmojo kolegijos esminio susitikimo posėdį, skirtą specialiai šiam tikslui. Visos šios trečiosios šalys gali dalyvauti viso posėdžio metu.
Formalūs paneigimai atliekami antrajame esminiame kolegijos susitikime. Šalis, prieš kurią pateiktas skundas, turi teisę kalbėti pirmoji, po jos kalba skundą pateikusi šalis. Ginčo šalys iki susirinkimo pateikia savo rašytinius paneigimus.
Kolegija bet kuriuo metu gali pateikti ginčo šalims klausimų ir paprašyti paaiškinti tiesiog susitikimo metu arba raštu.
Ginčo šalys ir visos trečiosios šalys, pakviestos išdėstyti savo požiūrį pagal 10 straipsnį, parengia kolegijai savo žodinių pareiškimų rašytinius variantus.
Visiško aiškumo dėlei šalių principinės nuostatos, paneigimai ir pareiškimai, nurodyti šio priedo 5–9 punktuose, skelbiami dalyvaujant ginčo šalims. Be to, su kiekvienos šalies rašytiniais pareiškimais dėl principinių nuostatų, įskaitant ataskaitos aprašomosios dalies komentarus ir atsakymus į kolegijos klausimus, gali susipažinti kita ginčo šalis arba šalys.
Visos kitos papildomos procedūros, būdingos kolegijai.
Siūlomas kolegijos darbo tvarkaraštis:
a) |
pirmųjų raštu išdėstytų ginčo šalių pareiškimų dėl principinių nuostatų gavimas: |
|
1) iš skundą teikiančios šalies: |
3–6 savaitės |
|
2) iš šalies, prieš kurią pateikiamas skundas: |
2–3 savaitės |
|
b) |
pirmojo esminio susitikimo su ginčo šalimis data, laikas ir vieta; susitikimas su trečiosiomis šalimis: |
1–2 savaitės |
c) |
šalių paneigimo, išdėstyto raštu, gavimas: |
2–3 savaitės |
d) |
antrojo esminio susitikimo su šalimis data, laikas ir vieta: |
1–2 savaitės |
e) |
ataskaitos aprašomosios dalies šalims įteikimas: |
2–4 savaitės |
f) |
šalių komentarų apie ataskaitos aprašomąją dalį gavima: |
2 savaitės |
g) |
tarpinės ataskaitos, taip pat nustatytų faktų ir išvadų pateikimas šalims: |
2–4 savaitės |
h) |
terminas, iki kada šalis gali prašyti persvarstyti ataskaitos dalį (dalis): |
1 savaitė |
i) |
laikas, per kurį kolegija persvarsto klausimą, taip pat galimi papildomi susitikimai su šalimis: |
2 savaitės |
j) |
galutinės ataskaitos įteikimas ginčo šalim: |
2 savaitės |
k) |
galutinės ataskaitos išsiuntimas šalims narėm: |
3 savaitės |
Šis tvarkaraštis gali būti keičiamas dėl nenumatytų įvykių. Papildomi susitikimai su šalimis įtraukiami į tvarkaraštį, jeigu to reikia.
4 PRIEDĖLIS
EKSPERTŲ PERŽIŪROS GRUPĖS
Šios taisyklės ir tvarka taikomos ekspertų grupėms, sudarytoms pagal 13 straipsnio 2 dalies nuostatas.
Ekspertų grupės yra pavaldžios kolegijai. Jų įgaliojimus ir detalią darbo tvarką nustato kolegija; šios grupės atsiskaito kolegijai.
Ekspertų grupėse dalyvauti gali tik atitinkamos srities profesionalai, turintys patirtį svarstomoje srityje.
Ginčo šalių piliečiai nedalyvauja ekspertų grupėse, jeigu nėra bendro ginčo šalių susitarimo, išskyrus tuos išimtinius atvejus, kai kolegija mano, kad kitaip negali būti atliktas specializuotas mokslinis tyrimas. Ginčo šalių pareigūnai negali būti ekspertų grupių nariais. Ekspertų grupių nariai savo funkcijas atlieka kaip privatūs asmenys, o ne kaip pareigūnai ar organizacijų atstovai. Todėl Vyriausybės ar organizacijos neduoda jiems jokių nurodymų dėl klausimų, kuriuos svarsto ekspertų grupės.
Ekspertų grupės gali konsultuotis bei prašyti informacijos ir techninės pagalbos iš bet kokio, jų nuomone, tinkamo šaltinio. Prieš prašydama tokios informacijos ar techninės pagalbos iš šaltinio, kuris priklauso šalies narės jurisdikcijai, ekspertų grupė apie tai praneša tos šalies narės Vyriausybei. Visos šalys narės nedelsdamos ir išsamiai atsako į kiekvieną ekspertų grupės prašymą dėl informacijos, kuri jai atrodo reikalinga ir tinkama.
Ginčo šalys gali gauti visą atitinkamą informaciją, kuri pateikta ekspertų grupei, išskyrus atvejus, kai informacija konfidenciali. Ekspertų grupei pateikta konfidenciali informacija neatskleidžiama be tą informaciją pateikusios Vyriausybės, organizacijos ar asmens leidimo. Tais atvejais, kai iš ekspertų grupės prašoma konfidencialios informacijos, tačiau ekspertų grupė neturi leidimo tokią informaciją atskleisti, informaciją pateikusi Vyriausybė, organizacija arba asmuo, pateikia nekonfidencialią informacijos santrauką.
Ekspertų grupė, siekdama gauti ginčo šalių komentarus, ginčo šalims pateikia ataskaitos projektą ir, jei jai atrodo tinkama, į gautus komentarus atsižvelgia galutinėje ataskaitoje, kuri, teikiant ją kolegijai, taip pat pateikiama ir ginčo šalims. Galutinė peržiūros grupės ataskaita turi tik patariamąją galią.
3 PRIEDAS
Prekybos politikos peržiūros mechanizmas
VALSTYBĖS NARĖS SUSITARIA:
A. Tikslai
Prekybos politikos peržiūros mechanizmo (TPRM) tikslas yra padėti visoms valstybėms narėms labai griežtai laikytis taisyklių, nurodymų ir įsipareigojimų, prisiimtų pagal daugiašales prekybos sutartis ir, kur taikytina, pagal keliašales (pasirinktines) prekybos sutartis, ir taip prisidėti prie sklandesnio daugiašalės prekybos sistemos veikimo bei pasiekti didesnio valstybių narių prekybos politikos ir praktikos skaidrumo ir geresnio jos išmanymo. Taigi, peržiūros mechanizmas sudaro sąlygas reguliariai ir kolektyviai vertinti visą konkrečios valstybės narės prekybos politiką ir praktiką bei jų poveikį daugiašalės prekybos sistemos veikimui. Tačiau peržiūros mechanizmo neketinama paversti tam tikrų įsipareigojimų pagal Sutartis įgyvendinimo ar ginčų sprendimo procedūra ar juo priversti valstybes nares prisiimti naujų įsipareigojimų.
Įvertinimas, atliekamas pagal peržiūros mechanizmo taisykles, vyksta, kiek yra tikslinga, atsižvelgiant į platesnius svarstomos valstybės narės ekonominius ir plėtros poreikius, politiką ir tikslus, taip pat į išorinę aplinką. Tačiau peržiūros mechanizmo funkcija yra ištirti valstybės narės prekybos politikos ir praktikos poveikį daugiašalei prekybos sistemai.
B. Skaidrumas šalyje
Valstybės narės pripažįsta, jog Vyriausybės sprendimų, priimamų prekybos politikos klausimais, skaidrumas šalyje yra reikšmingas valstybių narių ekonomikai bei daugiašalei prekybos sistemai, ir susitaria skatinti didesnį skaidrumą savo sistemose, pripažindamos, kad skaidrumas šalyje privalo būti įgyvendinamas savanoriškai ir atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės teisinę ir politinę sistemą.
C. Peržiūros tvarka
Įkuriamas Prekybos politikos peržiūros komitetas (TPRB) prekybos politikos peržiūrai atlikti.
Visų valstybių narių prekybos politika ir praktika turi būti periodiškai peržiūrimos. Daugiašalės prekybos sistemos veikimui konkrečios valstybės narės daroma įtaka, nustatoma iš tai šaliai priklausančios pasaulio prekybos dalies per praėjusį atsiskaitomąjį laikotarpį, yra pagrindinis veiksnys, lemiantis peržiūrų dažnumą. Pirmųjų keturių pagal šį požymį prekybos subjektų (Europos Bendrijos laikomos vienu subjektu) peržiūra turi būti atliekama kas dvejus metus. Kitų 16 – turi būti atliekama kas ketverius metus. Visų kitų valstybių narių peržiūros turi vykti kas šešerius metus, išskyrus mažiausiai išsivysčiusias valstybės nares, kurioms gali būti nustatytas ilgesnis laikotarpis. Suprantama, kad subjektų, kurių užsienio politika bendra ir apima daugiau kaip vieną valstybę narę, peržiūra apima visas politikos, kuri veikia prekybą, sudėtines dalis, įskaitant atitinkamą konkrečios valstybės narės politiką ir praktiką. Išimtiniais atvejais, jeigu valstybės narės prekybos politika ar praktika pasikeičia taip, kad tai gali turėti didelės įtakos tos šalies prekybos partneriams, tos valstybės narės TPRB pasikonsultavęs gali prašyti paankstinti kitą peržiūrą.
TPRB posėdžių diskusijose turi būti vadovaujamasi A punkte nustatytais tikslais. Šių diskusijų dėmesio centre turi būti valstybės narės prekybos politika ir praktika, kurios yra vertinamos taikant peržiūros mechanizmą.
TPRB sudaro bazinį peržiūrų atlikimo planą. TPRB taip pat gali aptarti naujausias valstybių narių ataskaitas ir į jas atsižvelgti. TPRB, konsultuodamasis su tiesiogiai susijusiomis valstybėmis narėmis, sudaro kiekvienų metų peržiūrų programą; konsultuodamasis su valstybe nare ar valstybėmis narėmis, kurių peržiūra atliekama, pirmininkas gali pasirinkti diskusijų dalyvius; šie savo vardu, pristato diskusijas TPRB.
TPRB savo darbe vadovaujasi šiais dokumentais:
išsamia ataskaita, minima D punkte, pateikiama valstybės narės ar valstybių narių, kurių peržiūra atliekama;
ataskaita, kurią savo atsakomybe turi parengti sekretoriatas, remdamasis turima informacija bei atitinkamos valstybės narės ar valstybių narių pateikta informacija; sekretoriatas turėtų siekti, kad atitinkama valstybė narė ar valstybės narės paaiškintų savo prekybos politiką ir praktiką.
Peržiūrai pateikta valstybės narės ir sekretoriato ataskaita kartu su atitinkamo TPRB posėdžio protokolu turi būti skelbiamos nedelsiant peržiūrai pasibaigus.
Šie dokumentai perduodami Ministrų konferencijai; ji į juos atsižvelgia.
D. Ataskaitų pateikimas
Kad būtų pasiektas didžiausias įmanomas skaidrumas, kiekviena valstybė narė reguliariai teikia ataskaitas TPRB. Išsamios ataskaitos, parengtos sutarta forma, kurią nustato TPRB, apibūdina aptariamosios valstybės narės ar valstybių narių prekybos politiką ir praktiką. Iš pradžių ši forma turi remtis Bendra šalių ataskaitų forma, nustatyta 1989 metų liepos 19 dienos nutarimu (BISD 36S/406–409), su atitinkamais pakeitimais, kuriuos reikėjo padaryti siekiant išplėsti ataskaitas, kad jos apimtų visus prekybos politikos aspektus, išdėstytus daugiašalėse prekybos sutartyse, nurodytose 1 priede, ir, kur taikytina, keliašalėse (pasirinktinėse) prekybos sutartyse. TPRB, atsižvelgdamas į patirtį, šią formą gali pakeisti. Tarp peržiūrų valstybės narės pateikia trumpas ataskaitas apie svarbius jų prekybos politikos pasikeitimus; naujausia metinė statistinė informacija yra pateikiama sutarta forma. Ypač atsižvelgiama į sunkumus, su kuriais, rengdamos ataskaitas, susiduria mažiausiai išsivysčiusios valstybės narės. Sekretoriatas, gavęs prašymą, besivystančioms valstybėms narėms, o visų pirma mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms narėms sudaro sąlygas pasinaudoti technine pagalba. Ataskaitose esanti informacija turėtų būti kuo labiau suderinta su pranešimais, kurie yra rengiami pagal daugiašalių prekybos sutarčių ir, kur taikytina, keliašalių (pasirinktinių) prekybos sutarčių nuostatas.
E. Ryšys su GATT 1994 ir GATS nuostatomis dėl mokėjimų balanso
Valstybės narės pripažįsta poreikį sumažinti naštą Vyriausybėms, kurias taip pat privaloma išsamiai konsultuoti ir pagal GATT 1994 arba GATS nuostatas dėl mokėjimų balanso. Šiuo tikslu TPRB pirmininkas, konsultuodamasis su aptariamąja valstybe nare ar valstybėmis narėmis ir su Komiteto dėl mokėjimų balanso apribojimų pirmininku, nustato administracines priemones, pagal kurias normalus prekybos politikos peržiūrų ritmas yra suderinamas su konsultacijų dėl mokėjimų balanso grafiku, bet prekybos politikos peržiūra nėra atidedama ilgesniam kaip 12 mėnesių laikotarpiui.
F. Mechanizmo įvertinimas
TPRB įvertina prekybos politikos peržiūros mechanizmo (TPRM) veikimą ne vėliau kaip po penkerių metų nuo PPO steigimo sutarties įsigaliojimo dienos. Įvertinimo rezultatai pateikiami Ministrų konferencijai. Po to TPRB gali vertinti prekybos politikos peržiūros mechanizmą paties nustatytais intervalais ar tokiais intervalais, kokių prašo Ministrų konferencija.
G. Tarptautinės prekybos aplinkos įvykių apžvalga
TPRB taip pat kasmet apžvelgia tuos tarptautinės prekybos aplinkos įvykius, kurie daro poveikį daugiašalės prekybos sistemai. Apžvalga remiasi metine generalinio direktoriaus ataskaita, kurioje nurodoma pagrindinė PPO veikla ir pabrėžiami svarbūs prekybos sistemą veikiantys politikos klausimai.
BAIGIAMASIS DOKUMENTAS
išreiškiantis daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo rezultatus
Marakešas, 1994 m. balandžio 15 d.
Vyriausybių ir Europos Bendrijų atstovai, Prekybos derybų komiteto nariai, susirinkę užbaigti daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundą, susitaria, kad Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis (šiame Baigiamajame dokumente vadinama PPO sutartimi), Ministrų deklaracijos ir nutarimai, Susitarimas dėl įsipareigojimų finansinių paslaugų sektoriuje, esantys kaip Baigiamojo dokumento priedai, yra derybų rezultatus atspindinti šio Baigiamojo dokumento sudėtinė dalis.
Pasirašydami šį Baigiamąjį dokumentą, atstovai susitaria:
pateikti PPO sutartį svarstyti savo atitinkamoms kompetentingoms valdžios institucijoms, kad Sutartis, laikantis šalies nustatytos tvarkos, būtų patvirtinta,
priimti Ministrų deklaracijas ir nutarimus.
Atstovai susitaria, kad reikalinga, jog PPO sutartį turėtų priimti visi daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo dalyviai (šiame dokumente toliau vadinamų dalyviais), siekiant, kad ji įsigaliotų 1995 metų sausio 1 dieną arba kuo greičiau po šios datos. Ne vėliau kaip 1994 metų pabaigoje ministrai susitiks, kaip numatyta Punta del Estės Ministrų deklaracijos paskutiniame punkte, priimti sprendimų dėl rezultatų įgyvendinimo tarptautiniu mastu, taip pat ir dėl jų įsigaliojimo terminų.
Atstovai susitaria, kad PPO visa sutartis turi būti patvirtinta visiems dalyviams pasirašant ar kitu būdu, kaip numatyta šio dokumento XIV straipsnyje. Keliašalių prekybos sutarčių, esančių PPO sutarties 4 priede, priėmimas ir įsigaliojimas turi atitikti atitinkamos keliašalės prekybos sutarties nuostatas.
Prieš priimdami PPO sutartį, dalyviai, kurie nėra Bendrojo susitarimo dėl muitų ir tarifų susitariančiosios šalys, turi pirmiausia užbaigti derybas dėl jų prisijungimo prie Bendrojo susitarimo ir tapti jo susitariančiosiomis šalimis. Dalyviams, kurie iki šio Baigiamojo dokumento priėmimo dienos nėra tapę Bendrojo susitarimo susitariančiosiomis šalimis, Įsipareigojimų sąrašai nėra laikomi galutiniais ir turi būti užbaigiami vėliau prisijungiant prie Bendrojo susitarimo ir priimant PPO sutartį.
Šis Baigiamasis dokumentas ir prie jo pridėti tekstai Prieduose yra deponuojami Bendrojo susitarimo dėl muitų ir tarifų SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ generaliniam direktoriui, kuris nedelsdamas kiekvienam dalyviui pateikia šio dokumento patvirtintą kopiją.
Priimta Marakeše, vienas tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt ketvirtųjų metų balandžio mėnesio penkioliktą dieną vienintele kopija anglų, prancūzų ir ispanų kalbomis. Tokie tekstai yra autentiški.
(Parašų sąrašas pridedamas prie pasirašyti skirtos Baigiamojo dokumento sutarties kopijos.)
NUTARIMAS DĖL MAŽIAUSIAI IŠSIVYSČIUSIOMS ŠALIMS PALANKIŲ PRIEMONIŲ
Ministrai,
pripažindami mažiausiai išsivysčiusių šalių sunkią padėtį ir būtinumą užtikrinti jų aktyvų dalyvavimą pasaulinėje prekybos sistemoje bei imtis tolesnių priemonių, gerinančių jų prekiavimo galimybes;
pripažindami specifinius mažiausiai išsivysčiusių šalių poreikius rinkų atvėrimo srityje, kuomet preferencinio atvėrimo išlaikymas lieka pagrindine jų prekiavimo galimybių gerinimo priemone;
dar kartą patvirtindami savo įsipareigojimą visiškai įgyvendinti nuostatas dėl mažiausiai išsivysčiusių šalių, numatytas 1979 metų lapkričio 28 dienos Nutarimo „Dėl diferencinio ir palankesnio režimo besivystančioms šalims, abipusiškumo ir jų visavertiškesnio dalyvavimo“ 2 dalies d punkte, 6 ir 8 dalyse;
atsižvelgdami į dalyvių įsipareigojimus, numatytus Punta del Estėje Ministrų deklaracijos I dalies B skyriaus vii punkte;
NUTARIA, kad, jeigu tai dar nėra reglamentuota per Urugvajaus raundo derybas priimtuose susitarimuose, iš mažiausiai išsivysčiusių šalių, neatsižvelgiant į tai, ar jos priėmė tuos susitarimus, tol, kol jos išliks šioje kategorijoje, vadovaujantis bendromis taisyklėmis, kurias numato tie susitarimai, bus reikalaujama prisiimti tik tokius įsipareigojimus ir taikyti tokias nuolaidas, kurie atskirai atitiktų kiekvienos šalies išsivystymo lygį, finansinius ir prekybinius poreikius ar tų šalių administracines ir institucines galimybes. Mažiausiai išsivysčiusioms šalims nuo 1994 metų balandžio 15 dienos yra skiriamas papildomas vienerių metų laikotarpis, kad jos galėtų pateikti savo Įsipareigojimų sąrašus, kaip to reikalauja Sutarties, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, XI straipsnis.
SUSITARIA, KAD:
skubus visų specialiųjų ir diferencinių priemonių, priimtų mažiausiai išsivysčiusių šalių naudai, ir tų, dėl kurių susitarta per Urugvajaus raundą, įgyvendinimas turi būti užtikrintas, be kita ko, nuolatos vykdant peržiūras;
tiek, kiek tai yra įmanoma, MFN nuolaidos tarifinėms ir netarifinėms priemonėms, dėl kurių susitarta per Urugvajaus raundą, ir kurios yra skirtos prekėms, kurių eksportu yra suinteresuotos mažiausiai išsivysčiusios šalys, gali būti įvykdytos neatsižvelgiant į kitų šalių iš anksto ir be pereinamųjų laikotarpių; toliau bus svarstomos GSP ir kitų schemų tobulinimas toms prekėms, kurių eksportu mažiausiai išsivysčiusios šalys yra ypač suinteresuotos;
įvairiose Urugvajaus raundo sutartyse ir dokumentuose bei pereinamojo periodo nuostatose numatytos taisyklės mažiausiai išsivysčiusių šalių atžvilgiu turėtų būti taikomos lanksčiai ir joms palankiai; todėl turi būti laikomasi „geranoriškumo principo“, atsižvelgiant į konkrečius ir pagrįstus klausimus, kuriuos mažiausiai išsivysčiusios šalys iškėlė atitinkamose tarybose ir komitetuose;
taikant lengvatines priemones importui ir kitas priemones, paminėtas GATT 1947 XXXVII straipsnio 3 dalies c punkte ir atitinkamoje GATT 1994 nuostatoje, ypač turi būti atsižvelgiama į mažiausiai išsivysčiusių šalių eksporto interesus;
mažiausiai išsivysčiusioms šalims turi būti suteikiama žymiai didesnė techninė pagalba jų gamybos ir eksporto bazės, įskaitant ir paslaugas, plėtojimui, stiprinimui bei diversifikavimui, taip pat prekybos skatinimui, kad jos gautų maksimalią naudą iš liberalizuoto patekimo į rinką.
SUSITARIA nuolatos peržiūrėti mažiausiai išsivysčiusių šalių ypatingus poreikius ir toliau siekti priimti pozityvias priemones, kurios palengvintų toms šalims naudingų prekiavimo galimybių plėtimąsi.
DEKLARACIJA DĖL PASAULIO PREKYBOS ORGANIZACIJOS INDĖLIO SIEKIANT DIDESNIO SUDERINAMUMO FORMUOJANT PASAULIO EKONOMINĘ POLITIKĄ
1. Ministrai pripažįsta, kad pasaulio ekonomikos globalizavimas veda prie atskirų valstybių ekonominių politikų vis didėjančios tarpusavio sąveikos, įskaitant tarpusavio sąveiką tarp ekonominės politikos formavimo struktūrinių, makroekonominių, prekybinių, finansinių ir plėtros aspektų. Vyriausybėms pasiekti šių politikų suderinamumo tikslą pirmiausia reikia nacionaliniame lygmenyje, tačiau jų tarptautinis suderinamumas taip pat yra svarbus ir vertingas tuo, kad didina tų politikų veiksmingumą nacionaliniame lygmenyje. Urugvajaus raunde pasiekti susitarimai rodo, kad visos dalyvaujančios Vyriausybės pripažįsta liberalios prekybos politikos indėlį jų pačių ekonomikai ir pasaulio ekonomikai palankiai augti ir plėtotis.
2. Sėkmingas bendradarbiavimas kiekvienoje ekonominės politikos srityje padeda kitų sričių pažangai. Didesnis valiutų kurso stabilumas, pagrįstas tvarkingesnėmis pamatinėmis ekonominėmis ir finansinėmis sąlygomis, turėtų padėti plėsti prekybą, prisidėti prie tolygaus augimo ir plėtojimo bei išlyginti išorinį disbalansą. Taip pat yra atitinkamų ir savalaikių lengvatinių bei nelengvatinių finansinių ir tikrųjų investicinių lėšų srauto į besivystančias šalis poreikis bei poreikis toliau spręsti įsiskolinimo problemas, siekiant padėti užtikrinti ekonominį augimą ir plėtrą. Prekybos liberalizavimas formuoja vis didesnę svarbą įgaunantį komponentą, įgalinantį sėkmingai vykdyti persitvarkymo programas, kurias prisiima vykdyti daugelis valstybių, kurioms dažnai dėl to tam tikrą laikotarpį tenka patirti žymių socialinių išlaidų. Dėl to Ministrai pabrėžė Pasaulio banko ir TVF vaidmenį remiant persitvarkymą siekiant liberalizuoti prekybą, įskaitant paramos teikimą tik maisto produktus importuojančioms besivystančioms šalims, kurios susiduria su trumpalaikėmis išlaidomis, susidarančiomis reformuojant prekybą žemės ūkio produktais.
3. Urugvajaus raundo teigiama pasekmė – tai pagrindinis įnašas formuojant suderintą ir viena kitą papildančią tarptautinę ekonominę politiką. Urugvajaus raundo rezultatai užtikrina rinkų atvėrimo išplėtimo naudą visoms šalims, į taip pat kaip ir sustiprintos daugiašalės tvarkos prekybai sistema. Pasiekti rezultatai taip pat užtikrina, kad prekybos politika bus vykdoma atviresniu būdu ir labiau suvokiant vietinės konkurencijos naudą laisvos prekybos aplinkoje. Sustiprinta daugiašalė prekybos sistema, kurios pamatai buvo padėti Urugvajaus raunde, yra pajėgi sudaryti geresnes sąlygas liberalizavimo procesui, prisidėti prie veiksmingesnės priežiūros ir užtikrinti daugiašaliu būdu suderintų taisyklių ir disciplinų griežtą laikymąsi. Šie patobulinimai reiškia, kad prekybos politika ateityje gali suvaidinti daug svaresnį vaidmenį, siekiant suderinamumo, formuojant pasaulio ekonominę politiką.
4. Tačiau ministrai pripažįsta, kad sunkumai, kylantys ne iš prekybos sferų, negali būti pašalinti vien prekybai taikomomis priemonėmis. Todėl labai svarbu visokeriopai tobulinti kitus pasaulio ekonominės politikos formavimo elementus, kad jie papildytų Urugvajaus raunde pasiektų rezultatų veiksmingą įgyvendinimą.
5. Esant skirtingų ekonominės politikos aspektų sąveikai reikia, kad tarptautinės institucijos, atsakingos už kiekvieną iš šių sričių, vykdytų nuoseklią savitarpio pagalbos politiką. Dėl to Pasaulio prekybos organizacija, atsižvelgdama į joms suteiktus įgaliojimus, turėtų tęsti ir plėtoti bendradarbiavimą su atsakingomis už monetarinius ir finansinius klausimus tarptautinėmis organizacijomis, kiekvienai institucijai priimant sprendimus laikytis konfidencialumo reikalavimų ir būtinos autonomijos ir vengti Vyriausybėms primesti tarpusavio priklausomybę ar papildomas sąlygas. Ministrai kviečia PPO Generalinį direktorių su Tarptautiniu valiutos fondo Vykdančiuoju direktoriumi ir Pasaulio banko prezidentu toliau nagrinėti klausimą, kaip PPO vykdomos funkcijos veikia jos bendradarbiavimą su „Bretton Woods“ institucijomis, bei galimas tokio bendradarbiavimo formas, siekiant didesnio suderinamumo formuojant pasaulio ekonominę politiką.
NUTARIMAS DĖL NOTIFIKAVIMO TVARKOS
Ministrai nutaria rekomenduoti Ministrų konferencijai nutarimą dėl notifikavimo tvarkos tobulinimo ir peržiūrėjimo priimti taip, kaip numatyta toliau.
VALSTYBĖS NARĖS,
siekdamos pagerinti notifikavimo tvarkos veikimą, kaip yra numatyta Sutartyje, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija (toliau vadinama PPO sutartimi) ir tuo pagerinti valstybių narių vykdomą prekybos politikos skaidrumą ir tam tikslui sukurtų priežiūros priemonių veiksmingumą;
primindamos pagal PPO sutartį viešai skelbti ir pranešti įsipareigojimus, įskaitant įsipareigojimus, prisiimtus pagal stojimo specialiųjų protokolų, įsipareigojimų atidėjimų ir kitų susitarimų sąlygas, kurias prisiėmė valstybės narės;
SUSITARIA:
I. Bendras įsipareigojimas teikti notifikacijas
Valstybės narės pagal daugiašales prekybos sutartis ir, kur taikytina, pagal keliašales prekybos sutartis patvirtina savo įsipareigojimus dėl publikavimo ir notifikavimo.
Valstybės narės nustoja vykdyti savo įsipareigojimus, numatytus Susitarime dėl notifikavimo, konsultacijų, ginčų sprendimo ir priežiūros, kuris buvo priimtas 1979 m. lapkričio 28 dieną (BISD 26S/210). Atsižvelgiant į tuo dokumentu prisiimtus įsipareigojimus, reikalaujančius kiek įmanoma maksimaliai teikti notifikacijas, šalims priimant prekybos priemones, darančias įtaką GATT 1994 veikimui, tokia notifikacija pagal daugiašales prekybos sutartis ir, kur taikytina, pagal keliašales prekybos sutartis pati savaime nereiškia pažeidimo dėl teisių ir įsipareigojimų atitikimo ir tinkamumo, valstybės narės susitaria vadovautis atitinkamai priemonių sąrašu, numatytu Priede. Dėl to valstybės narės susitaria, kad tokių priemonių įvedimo ar pakeitimo notifikavimui yra taikomi 1979 metų Susitarimo reikalavimai.
II. Centrinis notifikacijų registras
Centrinis notifikacijų registras turi būti įsteigtas Sekretoriato atsakomybe. Kol valstybės narės ir toliau vadovausis esančia notifikavimo tvarka, Sekretoriatas užtikrins, kad centriniame registre būtų registruojami tokie valstybės narės pateikiamos informacijos apie priemonę elementai, t. y. priemonės tikslas, tą priemonę apimanti prekybos dalis ir reikalavimai, kurių laikantis buvo pateikta notifikacija. Centriniame registre notifikacijos registruojamos ir pagal valstybę narę, ir pagal įsipareigojimus.
Centrinis registras kiekvieną valstybę narę kasmet informuoja apie įsipareigojimus reguliariai teikti notifikacijas, kurias ta valstybė narė turi pateikti per ateinančius metus.
Centrinis registras atkreipia atskirų valstybių narių dėmesį į reguliariai teikiamų notifikacijų likusius neįvykdytus reikalavimus.
Centriniame registre apie atskiras notifikacijas esanti informacija turi būti prieinama bet kuriai besikreipiančiai valstybei narei, turinčiai teisę gauti norimą notifikaciją.
III. Įsipareigojimų teikti notifikacijas ir notifikavimo tvarkos peržiūra
Prekių prekybos taryba pagal sutartis, esančias PPO sutarties 1A priede, peržiūrės įsipareigojimus teikti notifikacijas ir notifikavimo tvarką. Peržiūrą atliks darbo grupė, kurios nare galės būti bet kuri valstybė narė. Grupė bus neatidėliojant sudaroma jau kitą dieną po PPO sutarties įsigaliojimo.
Darbo grupė įgaliojama:
PRIEDAS
INDIKATYVINIS PRIEMONIŲ, KURIAS REIKIA PRANEŠTI, SĄRAŠAS ( 214 )
Tarifai (įskaitant „įšaldymų“ ribas ir apimtis, GSP nuostatas, tarifus, taikomus laisvų prekybos zonų/muitų sąjungų nariams, kitas preferencijas)
Tarifinės kvotos ir priemokos
Kiekybiniai apribojimai, įskaitant savanoriškus eksporto apribojimus ir reguliarias rinkodaros priemones, veikiančias importą
Kitos netarifinės priemonės, tokios kaip licencijavimas ir kompleksiniai reikalavimai; kintamieji muitų lygiai
Muitinis įvertinimas
Kilmės taisyklės
Viešieji pirkimai
Techniniai barjerai
Specialios rinkos apsaugos (protekcinės) priemonės
Antidempingo priemonės
Kompensuojamosios (išlyginamosios) priemonės
Eksporto mokesčiai
Eksporto subsidijos, atleidimas nuo mokesčių ir lengvatinis eksporto finansavimas
Laisvosios prekybos zonos, įskaitant ir neapmuitinamą gamybą
Eksporto apribojimai, įskaitant savanoriškus eksporto apribojimus ir reguliarius susitarimus dėl rinkodaros
Kita Vyriausybės parama, įskaitant subsidijas, atleidimus nuo mokesčių
Valstybinės prekybos įmonių vaidmuo
Su importu ir eksportu susijusi užsienio valiutos keitimo kontrolė
Vyriausybės įgalioti natūriniai prekių mainai
Kiekviena kita priemonė, numatyta daugiašalėse prekybos sutartyse, esančiose PPO sutarties 1A priede
PASAULIO PREKYBOS ORGANIZACIJOS IR TARPTAUTINIO VALIUTOS FONDO SANTYKIŲ DEKLARACIJA
Ministrai,
atsižvelgdami į glaudžius santykius tarp GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ ir Tarptautinio valiutos fondo bei į GATT 1947 nuostatas, reglamentuojančias tokius santykius, ypač į GATT 1947 XV straipsnį;
pripažindami dalyvių norą sukurti pagrindą santykiams tarp Pasaulio prekybos organizacijos ir Tarptautinio valiutos fondo tose srityse, kurias reglamentuoja daugiašalės prekybos sutartys, nurodytos PPO sutarties 1A priede, pagrindžiant tuos santykius nuostatomis, kurios reglamentavo GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ santykius su Tarptautiniu valiutos fondu;
dar kartą patvirtina, kad, nebent būtų kitaip reglamentuota Baigiamajame dokumente, PPO santykiai su Tarptautiniu valiutos fondu tose srityse, kurias reglamentuoja daugiašalės prekybos sutartys, nurodytos PPO sutarties 1A priede, bus pagrįsti nuostatomis, kurios reglamentavo GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ santykius su Tarptautiniu valiutos fondu.
NUTARIMAS DĖL PRIEMONIŲ, TAIKYTINŲ GALIMIEMS NEIGIAMIEMS PADARINIAMS, KURIUOS GALI SUKELTI REFORMŲ PROGRAMA MAŽIAUSIAI IŠSIVYSČIUSIOMS ŠALIMS IR TIK MAISTO PRODUKTUS IMPORTUOJANČIOMS BESIVYSTANČIOMS ŠALIMS
1. Ministrai pripažįsta, kad Urugvajaus raundo rezultatų pažangus įgyvendinimas, atnešdamas naudą visiems dalyviams, sudarys vis didesnes galimybes prekybos plėtimuisi ir ekonomikos augimui.
2. Ministrai pripažįsta, kad, vykdant reformų programą, kuri skatina didesnį prekybos žemės ūkio produktais liberalizavimą, mažiausiai išsivysčiusios šalys ir tik maisto produktus importuojančios besivystančios šalys gali patirti neigiamų padarinių, – t. y. gali būti apsunkintos galimybės tam tikromis sąlygomis gauti pakankamai pagrindinių maisto produktų iš išorinių šaltinių, taip pat įskaitant ir trumpalaikius sunkumus finansuojant pagrindinių maisto produktų įprastinį komercinio importo kiekį.
3. Dėl to ministrai susitaria įdiegti atitinkamus mechanizmus, kurie užtikrintų, kad Urugvajaus raundo rezultatų įgyvendinimas prekybos žemės ūkio produktais srityje nedarytų neigiamo poveikio gaunant tokią pagalbą maisto produktais, kuri yra pakankama toliau teikiant paramą, kuri patenkintų besivystančių šalių, ypač mažiausiai išsivysčiusių šalių ir tik maisto produktus importuojančių šalių, maisto poreikius. Tuo tikslu ministrai susitaria, kad:
pagal 1986 metų Maisto pagalbos konvenciją Maisto pagalbos komitetas nuolatos peržiūrės, kaip yra teikiama pagalba maisto produktais, ir atitinkamuose forumuose inicijuos derybas, kad būtų nustatyti tokie įsipareigojimai pagalbai maisto produktais, kurie būtų pakankami siekiant patenkinti pagrįstus besivystančių valstybių poreikius vykdant jų reformų programą;
bus laikomasi tokių principų, kurie užtikrins, kad didėjanti pagrindinių maisto produktų dalis būtų skiriama mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir tik maisto produktus importuojančioms šalims suteikiant pagalbą visiškai neatlyginama forma ir (arba) atitinkamomis lengvatinėmis sąlygomis atsižvelgiant į sutinkamai su 1986 metų Maisto pagalbos konvencijos IV straipsnį;
bus visapusiškai atsižvelgta į paramos dėl techninės ir finansinės pagalbos siekiant pagerinti žemės ūkio našumą ir infrastruktūrą programų kontekste gaunamus prašymus, kuriuos pateikia mažiausiai išsivysčiusios šalys ir tik maisto produktus importuojančios besivystančios šalys.
4. Toliau ministrai susitaria užtikrinti, kad bet kokioje sutartyje, susijusioje su žemės ūkio eksporto kreditais, būtų atitinkama nuostata, reglamentuojanti išskirtinį statusą, palankų mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir tik maisto produktus importuojančioms besivystančioms šalims.
5. Ministrai pripažįsta, kad dėl Urugvajaus raundo kai kurios besivystančios šalys, finansuodamos įprastinį komercinį importą, gali patirti trumpalaikių sunkumų ir kad šioms šalims iš tarptautinių finansinių institucijų reikia leisti gauti lėšų pagal esamus finansinius mechanizmus arba tokius finansinius mechanizmus, kurie gali būti nustatyti persitvarkymo programų kontekste, siekiant išspręsti tuos finansinius sunkumus. Atsižvelgdami į tai, ministrai atkreipia dėmesį į GATT 1947 Susitariančiųjų Šalių generalinio direktoriaus ataskaitos, kuri buvo parengta po konsultacijų su Tarptautiniu valiutos fondo Vykdomuoju Direktoriumi ir Pasaulio banko Prezidentu (MTN.GNG/NG14/W/35), 37 punktą.
6. Šio Nutarimo nuostatos bus nuolatos peržiūrimos Ministrų konferencijoje, o šio Nutarimo tolesnę eigą stebės atitinkamai Žemės ūkio komitetas.
NUTARIMAS DĖL NOTIFIKAVIMO PER PIRMĄJĮ INTEGRAVIMOSI ETAPĄ PAGAL SUTARTIES DĖL TEKSTILĖS IR APRANGOS 2 STRAIPSNIO 6 DALĮ
Ministrai susitaria, kad dalyviai, taikantys apribojimus pagal Sutarties dėl tekstilės ir aprangos 2 straipsnio 1 dalį, ne vėliau kaip 1994 metų spalio 1 dieną GATT sekretoriatui pateiks detalias notifikacijas apie veiksmus, kurių bus imtasi pagal šios Sutarties 2 straipsnio 6 dalį. GATT sekretoriatas skubiai išplatins šias notifikacijas kitiems dalyviams susipažinti. O kai bus įsteigtas Tekstilės kontrolės komitetas, jam bus pateikiamos šios notifikacijos tuo tikslu, kuris numatytas Sutarties dėl tekstilės ir aprangos 2 straipsnio 21 dalyje.
SIŪLOMO SUSITARIMO DĖL PPO/ISO STANDARTŲ INFORMACINĖS SISTEMOS NUTARIMAS
Ministrai nutaria rekomenduoti, kad Pasaulio prekybos organizacijos sekretoriatas susitartų su Tarptautine standartizacijos organizacija (ISO) ir įkurtų informacinę sistemą, pagal kurią:
Isonet nariai ISO/IEC Informacijos centrui Ženevoje teiktų notifikacijas, minimas Tinkamos praktikos kodekso, susijusio su standartų rengimu, priėmimu ir taikymu, C ir J punktuose, ir pateikto Sutarties dėl techninių prekybos barjerų 3 priede taip, kaip ten nurodyta.
J punkte minimoms darbo programoms turi būti naudojamos šios raidinės-skaitmeninės klasifikacijos sistemos:
standartų klasifikacijos sistema, kuri standartizacijos organizacijoms leistų kiekvienam darbo programoje minimam standartui suteikti raidinę-skaitmeninę dalykinę nuorodą;
etapinė kodų sistema, kuri standartizacijos organizacijoms leistų kiekvienam darbo programoje minimam standartui pateikti raidinę-skaitmeninę nuorodą į standarto sukūrimo etapą; šiuo tikslu turėtų būti išskirti mažiausiai penki etapai: 1 etapas, kai sprendimas sukurti standartą jau priimtas, bet techninis darbas dar neprasidėjęs; 2 etapas, kai techninis darbas jau prasidėjęs, bet komentarų pateikimo laikotarpis dar neprasidėjęs; 3 etapas, kai jau prasidėjęs, bet dar nepasibaigęs komentarų pateikimas; 4 etapas, kai laikas, skirtas komentarų pateikimui, jau pasibaigęs, bet standartas dar nepriimtas; 5 etapas, kai standartas priimtas;
identifikacinė sistema, apimanti visus tarptautinius standartus, kuri standartizacijos organizacijoms leistų kiekvienam darbo programoje paminėtam standartui pateikti raidinę-skaitmeninę tarptautinio (-ių) pagrindinio (-ių) standarto (-ų) nuorodą;
ISO/IEC Informacijos centras nedelsdamas perduoda Sekretoriatui Tinkamos praktikos kodekso C punkte minimų visų notifikacijų kopijas;
ISO/IEC Informacijos centras reguliariai skelbia notifikacijose esančią pagal Tinkamos praktikos kodekso C ir J punktus centrui pateiktą informaciją; tokia informacija, už kurią gali būti imamas pagrįsto dydžio mokestis, turi būti prieinama ISONET nariams, o per Sekretoriatą – ir PPO valstybėms narėms.
NUTARIMAS DĖL ISO/IEC INFORMACIJOS CENTRO SKELBIAMOS INFORMACIJOS PERŽIŪRĖJIMO
Ministrai nutaria, kad, laikantis Sutarties dėl techninių prekybos barjerų, pateiktos Sutarties, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, 1A priede, 13 straipsnio 1 dalimi, įsteigiamas Techninių prekybos barjerų komitetas, kuris, nepažeisdamas nuostatų dėl konsultacijų ir ginčų sprendimo, mažiausiai kartą per metus peržiūri ISO/IEC Informacijos centro skelbiamą informaciją, gaunamą pagal Tinkamos praktikos kodeksą, skirtą standartų rengimui, priėmimui ir taikymui, pateiktą Sutarties 3 priede, siekdama suteikti valstybėms narėms galimybę aptarti visus su to Kodekso veikimu susijusius klausimus.
Diskusijai palengvinti Sekretoriatas pateikia visų Kodeksą priėmusių standartizacijos institucijų arba organizacijų sąrašą su išvardytomis kiekvienai organizacijai priklausančiomis valstybėmis narėmis, taip pat sąrašą tų standartizacijos institucijų arba organizacijų, kurios po paskutinio peržiūrėjimo priėmė Kodeksą arba jo atsisakė.
Taip pat Sekretoriatas nedelsdamas išdalija valstybėms narėms iš ISO/IEC Informacijos centro gautų notifikacijų kopijas.
NUTARIMAS DĖL ANTIKLASTOJIMO
Ministrai,
pažymėdami, kad, nepaisant to, kad antidempingo muito priemonių klastojimo problema svarstyta derybose, vykusiose prieš Sutarties dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo priėmimą, derybininkai negalėjo susitarti dėl konkrečios redakcijos,
prisimindami pageidavimus kuo greičiau šiai sričiai taikyti vienodas taisykles,
nutaria šio klausimo sprendimą paskirti pagal minėtą Sutartį įsteigtam Antidempingo reikalų komitetui.
NUTARIMAS DĖL SUTARTIES DĖL BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS 1994 VI STRAIPSNIO ĮGYVENDINIMO 17 STRAIPSNIO 6 DALIES PERŽIŪRĖJIMO
Ministrai nutaria, kad:
peržiūrėjimo standartas, pateiktas Sutarties dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo 17 straipsnio 6 dalyje, turi būti peržiūrimas po trejų metų laikotarpio, kartu apsvarstant klausimą, ar tas standartas tinkamas bendram taikymui.
DEKLARACIJA DĖL GINČŲ SPRENDIMO LAIKANTIS SUTARTIES DĖL BENDROJO SUSITARIMO DĖL MUITŲ TARIFŲ IR PREKYBOS 1994 VI STRAIPSNIO ĮGYVENDINIMO AR SUTARTIES DĖL SUBSIDIJŲ IR KOMPENSACINIŲ PRIEMONIŲ V DALIES
Ministrai pripažįsta, kad, dėl ginčų sprendimo laikantis Sutarties dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo ar Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių V dalies, yra būtina nuosekliai spręsti ginčus, kylančius dėl antidempingo ir kompensacinių priemonių.
NUTARIMAS DĖL ATVEJŲ, KAI MUITINĖS TARNYBOS TURI PAGRINDO ABEJOTI DEKLARUOJAMOS VERTĖS TEISINGUMU AR TIKSLUMU
Ministrai kviečia Komitetą dėl muitinio įvertinimo, įkurtą pagal Sutartį dėl GATT 1994 VII straipsnio įgyvendinimo, priimti tokį sprendimą:
Komitetas dėl muitinio įvertinimo,
pakartotinai patvirtindamas, kad sandorio vertė pagal Sutartį dėl GATT 1994 VII straipsnio įgyvendinimo (toliau vadinamą Sutartimi) yra svarbiausias įvertinimo pagrindas;
pripažindamas, kad muitinės tarnybai gali tekti nagrinėti atvejus, kai yra pagrindo abejoti importuotojų pateikiamų dokumentų arba juose pateiktų duomenų, patvirtinančių deklaruojamą vertę, teisingumu ar tikslumu;
pabrėždamas, kad muitinės tarnyba, imdamasi šių veiksmų, neturėtų pakenkti teisėtiems komerciniams užsiimančiųjų prekyba interesams;
atsižvelgdamas į Sutarties 17 straipsnį, Sutarties III priedo 6 dalį ir į atitinkamus Techninio komiteto dėl muitinio įvertinimo sprendimus;
nutaria:
1. Kai, pateikus deklaraciją, muitinės tarnyba turi pagrindą abejoti dokumentų arba juose esančių duomenų, patvirtinančių deklaraciją, teisingumu arba tikslumu, muitinės tarnyba gali importuotojo paprašyti pateikti išsamesnius paaiškinimus, įskaitant dokumentus ar kitokius patvirtinimus, kad deklaruojama vertė atspindi visą už importuojamas prekes faktiškai sumokėtą ar mokėtiną sumą, nustatytą pagal 8 straipsnio nuostatas. Jeigu, gavus šią informaciją arba nesulaukus atsakymo, muitinės tarnybai ir toliau išlieka pagrįstų abejonių dėl deklaruojamos vertės teisingumo ar tikslumo, atsižvelgiant į 11 straipsnio nuostatas galima teigti, kad importuojamų prekių muitinė vertė negali būti nustatyta pagal 1 straipsnio nuostatas. Prieš priimdama galutinį sprendimą, muitinės tarnyba paaiškina importuotojui (raštu, jeigu taip reikalaujama), kodėl abejoja dokumentų ar atskirų juose pateiktų duomenų teisingumu ar tikslumu, ir turi suteikti importuotojui deramą galimybę atsakyti. Priėmusi galutinį sprendimą, muitinės tarnyba raštu praneša importuotojui apie savo sprendimą bei to sprendimo pagrindą.
2. Taikant Sutartį yra visiškai priimtina, kad viena valstybė narė abipusiškai priimtino susitarimo pagrindu padeda kitai valstybei narei.
NUTARIMAS DĖL TEKSTŲ, SUSIJUSIŲ SU MINIMALIOMIS VERTĖMIS IR PAVIENIŲ AGENTŲ, PAVIENIŲ DIDMENINIŲ IMPORTUOTOJŲ BEI PAVIENIŲ KONCESININKŲ IMPORTU
Ministrai nutaria perduoti šiuos tekstus patvirtinti Komitetui dėl muitinio įvertinimo, įsteigtam pagal Sutartį dėl GATT 1994 VII straipsnio įgyvendinimo.
I
Tais atvejais, kai besivystanti šalis prašo išlygos, kad jai, laikantis III priedo 2 dalies nuostatų, būtų palikta teisė turėti oficialiai nustatytas minimalias vertes, ir pateikia tam svarius argumentus, Komitetas prašymui dėl tokios išlygos taiko „geranoriškumo principą“.
Pritarus taikyti tokią išlygą, III priedo 2 dalyje minimos nuostatos bus taikomos tik nuodugniai išnagrinėjus besivystančios šalies vystymąsi bei jos finansinius ir prekybinius poreikius.
II
1. Daugelis besivystančių šalių nerimauja, kad problemų gali iškilti tada, kai vertinamas pavienių agentų, pavienių didmeninių importuotojų ir pavienių koncesininkų importas. Pagal 20 straipsnio 1 dalį besivystančios valstybės narės, prieš paduodamos prašymą prisijungti prie Sutarties, gali pasinaudoti penkerių metų atidėjimo laikotarpiu. Šia prasme besivystančios valstybės narės, pasinaudodamos tokia nuostata, gali per paminėtą laikotarpį atlikti atitinkamus tyrimus ir imtis tokių veiksmų, kurie pagreitintų šių šalių prisijungimą.
2. Atsižvelgdamas į tai, Komitetas rekomenduoja, kad Muitinių bendradarbiavimo taryba (CCC), laikantis II priedo nuostatų, padėtų besivystančioms valstybėms narėms suformuluoti ir atlikti studijas arba tyrimus tose srityse, kurios yra identifikuotos kaip labiausiai problemiškos, tarp jų ir pavienių agentų, pavienių didmeninių importuotojų bei pavienių koncesininkų importo tyrimus.
NUTARIMAS DĖL INSTITUCINIŲ KLAUSIMŲ BENDRAJAM SUSITARIMUI DĖL PREKYBOS PASLAUGOMIS
Ministrai nutaria rekomenduoti, kad Paslaugų prekybos taryba savo pirmajame susitikime priimtų sprendimą dėl toliau tekste išvardytų papildomų struktūrų.
Paslaugų prekybos taryba,
veikdama laikantis XXIV straipsnio ir siekdama pagreitinti Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos veikimą bei paspartinti Susitarimo tikslų įgyvendinimą,
nutaria:
1. Visos papildomos struktūros, kurias Taryba gali įsteigti, Tarybai atsiskaito kiekvienais metais, o jeigu reikia – ir dažniau. Kiekviena tokia struktūra nustato savo pačios reglamentą ir gali atitinkamai sukurti savo pačios papildomas struktūras.
2. Kiekvieno sektoriaus komitetas vykdo jam Tarybos priskirtas funkcijas ir sudaro valstybėms narėms sąlygas konsultuotis visais su paslaugų prekyba susijusiais atitinkamo sektoriaus klausimais bei sektoriaus priedų, su kuriais tas sektorius gali būti susijęs, veikimo klausimais. Pagal šias funkcijas privalu:
nuolat peržiūrėti ir prižiūrėti Susitarimo taikymą dėl atitinkamų sektorių;
rengti pasiūlymus ar rekomendacijas Tarybai svarstyti visus su atitinkamo sektoriaus prekyba susijusius klausimus;
jeigu yra priedas, susijęs su sektoriumi, svarstyti pasiūlymus dėl to sektoriaus priedo pakeitimų ir Tarybai teikti atitinkamas rekomendacijas;
organizuoti technines diskusijas, atlikti valstybių narių taikomų priemonių tyrimus arba studijas ir vykdyti bet kurių kitų techninių dalykų, veikiančių atitinkamo paslaugų prekybos sektoriaus tyrimus;
teikti techninę pagalbą besivystančioms valstybėms narėms ir besivystančioms valstybėmis, besiderančioms dėl prisijungimo prie Sutarties, kuria, atsižvelgiant į įsipareigojimų taikymą ar kitus klausimus, veikiančius paslaugų atitinkamame sektoriuje prekybą, įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija;
bendradarbiauti su visomis papildomomis struktūromis, įkurtomis pagal Bendrąjį susitarimą dėl paslaugų prekybos, ir bet kuriomis kitomis tarptautinėmis organizacijomis, veikiančiomis atitinkamame paslaugų sektoriuje.
3. Įsteigiamas finansinių paslaugų prekybos komitetas, kuris vykdys šio sprendimo 2 dalyje išdėstytas funkcijas.
NUTARIMAS DĖL TAM TIKROS GINČŲ SPRENDIMO TVARKOS BENDRAJAM SUSITARIMUI DĖL PASLAUGŲ PREKYBOS
Ministrai nutaria rekomenduoti, kad Paslaugų prekybos taryba savo pirmajame susitikime priimtų toliau išdėstytą sprendimą.
Paslaugų prekybos taryba,
atkreipdama dėmesį į specifinį įsipareigojimų pobūdį ir konkrečius Susitarimo ir paslaugų prekybos įsipareigojimus, atsižvelgdama į ginčų sprendimą pagal XXII ir XXIII straipsnius,
nutaria, kad:
1. Turi būti sudarytas kolegijų narių sąrašas, kuris padėtų parinkti kolegijų narius.
2. Tuo tikslu valstybės narės gali siūlyti į sąrašą įtraukti asmenis, turinčius šio sprendimo 3 dalyje apibūdintą kvalifikaciją, ir pateikia jų curriculum vitae, nurodydamos, jeigu įmanoma, jų darbo konkrečiame sektoriuje patirtį.
3. Kolegijos turi būti sudarytos iš aukštos kvalifikacijos asmenų, dirbančių Vyriausybinėse ir (arba) nevyriausybinėse struktūrose ir turinčių su Bendruoju susitarimu dėl paslaugų prekybos susijusią ir (arba) paslaugų prekybos patirtį, kartu ir su tuo susijusią darbo su įstatymais patirtį. Kolegijų nariai dirba kaip individualūs asmenys, o ne kaip Vyriausybės ar organizacijos atstovai.
4. Kolegijos posėdžiuose, nagrinėjančiuose ginčus, susijusius su atskirų sektorių reikalais, dalyvauja konkrečių sektorių, dėl kurių iškilo ginčas, ekspertai.
5. Sekretoriatas, pasitardamas su Tarybos pirmininku, tvarko sąrašą ir nustato jo administravimo tvarką.
NUTARIMAS DĖL PASLAUGŲ PREKYBOS IR APLINKOS
Ministrai nutaria rekomenduoti, kad Paslaugų prekybos taryba savo pirmajame susitikime priimtų toliau išdėstytą sprendimą.
Paslaugų prekybos taryba,
pripažindama, kad priemonės, reikalingos apsaugoti aplinką, gali prieštarauti Susitarimo nuostatoms;
pažymėdama, jog paprastai priemonių, reikalingų apsaugoti aplinką, tikslas – žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybės ar sveikatos apsauga, nemano, kad reikia papildomų nuostatų nei tos, kuri išdėstyta XIV straipsnio b punkte,
nutaria:
1. Siekiant nustatyti, ar reikia kokių nors Susitarimo XIV straipsnio pakeitimų, kad būtų atsižvelgta į tokias priemones, prašyti dėl Prekybos ir aplinkos apsaugos komiteto išnagrinėti ir drauge su rekomendacijomis, jei tokių yra, pranešti apie prekybos paslaugų bei aplinkos santykį ir apie tolygų jų vystymąsi. Komitetas taip pat patikrina tarpvyriausybinių susitarimų dėl aplinkos apsaugos tinkamumą ir jų ryšį su Susitarimu.
2. Įsigaliojus Sutarčiai, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, Komitetas už savo darbo rezultatus atsiskaito pirmajai kas dveji metai vyksiančiai Ministrų Konferencijai.
DERYBŲ DĖL FIZINIŲ ASMENŲ JUDĖJIMO NUTARIMAS
Ministrai,
pažymėdami įsipareigojimus, prisiimtus Urugvajaus raundo derybose dėl fizinių asmenų judėjimo siekiant teikti paslaugas;
prisimindami Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos tikslus, tarp jų ir nuolat augantį besivystančių šalių dalyvavimą paslaugų prekyboje ir jų paslaugų eksporto didėjimą;
pripažindami, kad svarbu prisiimti griežtesnius įsipareigojimus dėl fizinių asmenų judėjimo, norint subalansuoti naudą, gautiną pagal Bendrąjį susitarimą dėl paslaugų prekybos,
nutaria:
1. Derybos dėl tolesnio fizinių asmenų judėjimo, siekiant teikti paslaugas, liberalizavimo tęsiamos ir po Urugvajaus raundo užbaigimo siekiant, kad pagal Bendrąjį susitarimą dėl paslaugų prekybos dalyviai prisiimtų griežtesnius įsipareigojimus.
2. Deryboms vesti sudaroma derybų grupė dėl fizinių asmenų judėjimo. Ši grupė nustato savo reglamentą ir periodiškai atsiskaito Paslaugų prekybos tarybai.
3. Derybų grupė ne vėliau kaip 1994 m. gegužės 16 d. sušaukia savo pirmąjį derybų posėdį. Ji turi užbaigti tokias derybas ir pateikti baigiamąjį raportą ne vėliau, kaip praėjus šešiems mėnesiams po Sutarties, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, įsigaliojimo.
4. Tokiose derybose prisiimami įsipareigojimai turi būti įtraukti į valstybių narių paslaugų įsipareigojimų sąrašus.
NUTARIMAS DĖL FINANSINIŲ PASLAUGŲ
Ministrai,
pažymėdami, kad į Urugvajaus raundo derybų dalyvių įsipareigojimų sąrašus dėl paslaugų įtraukti įsipareigojimai dėl finansinių paslaugų įsigalioja didžiausio palankumo režimo pagrindu tuo pačiu metu kaip ir Sutartis, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija (toliau tekste vadinama PPO sutartimi),
nutaria:
1. Pasibaigus ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui po PPO sutarties įsigaliojimo dienos, valstybės narės gali nevaržomai tobulinti, keisti ar atšaukti visus ar dalį savo šio sektoriaus įsipareigojimų, nepasiūlydamos kompensacijų, nepaisydamos Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos XXI straipsnio nuostatų. Tuo pačiu metu valstybės narės, nepaisydamos Priedo dėl II straipsnio išimčių nuostatų, galutinai nustato savo pozicijas dėl didžiausio palankumo režimo taikomų išimčių šiame sektoriuje. Nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos ir iki anksčiau paminėto laikotarpio pabaigos išimtys, išvardytos Priede dėl II straipsnio išimčių, ir kurios yra sąlyginės kitų dalyvių prisiimtų įsipareigojimų ar išimčių atžvilgiu, nebus taikomos.
2. Finansinių paslaugų prekybos komitetas kontroliuoja bet kurių derybų, vedamų pagal šio Nutarimo sąlygas, pažangą ir ne vėliau kaip praėjus keturiems mėnesiams po PPO sutarties įsigaliojimo dienos atsiskaito Paslaugų prekybos tarybai.
NUTARIMAS DĖL DERYBŲ JŪRŲ TRANSPORTO PASLAUGŲ KLAUSIMAIS
Ministrai,
pažymėdami, kad į Urugvajaus raundo derybų dalyvių įsipareigojimų paslaugų sąrašus įtraukti įsipareigojimai dėl jūrų transporto paslaugų įsigalioja didžiausio palankumo režimo pagrindu tuo pačiu metu kaip ir Sutartis, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija (toliau vadinama PPO sutartimi),
nutaria:
1. Derybos jūrų transporto paslaugų sektoriuje turi būti pradėtos savanoriškai remiantis Bendruoju susitarimu dėl paslaugų prekybos. Tokios derybos turi būti visapusiškos, jos turi laikytis tarptautinių pervežimų, pagalbinių paslaugų ir uostų prieinamumo bei panaudojimo srityje priimtų įsipareigojimų ir per tam tikrą nustatytą laikotarpį siekti apribojimų panaikinimo.
2. Šio mandato vykdymui sudaroma Derybų dėl jūrų transporto paslaugų grupė (toliau tekste vadinama DGJTP). DGJTP periodiškai atsiskaito už derybose pasiektą pažangą.
3. Derybos derybų grupėje turi būti atviros visoms pareiškusioms savo ketinimą jose dalyvauti Vyriausybėms ir Europos Bendrijoms. Iki šios dienos apie savo ketinimą dalyvauti derybose yra pareiškusios šios šalys:
Argentina, Kanada, Europos Bendrijos ir jų valstybės narės, Suomija, Honkongas, Islandija, Indonezija, Korėja, Malaizija, Meksika, Naujoji Zelandija, Norvegija, Filipinai, Lenkija, Rumunija, Singapūras, Švedija, Šveicarija, Tailandas, Turkija, Jungtinės Amerikos Valstijos.
Vėlesnės notifikacijos dėl ketinimo dalyvauti derybose turi būti siunčiamos PPO sutarties depozitarui.
4. DGJTP pirmąją derybų sesiją surengia ne vėliau kaip 1994 m. gegužės 16 d. Ji užbaigia šias derybas ir pateikia baigiamąjį raportą ne vėliau kaip 1996 m. birželio mėn. Baigiamajame DGJTP raporte nurodoma šių derybų rezultatų įgyvendinimo data.
5. Tol, kol nepabaigiamos derybos, II straipsnio ir priedo dėl II straipsnio išimčių 1 ir 2 dalių taikymas šiam sektoriui yra sustabdomas ir dėl to iš didžiausio palankumo režimo išimtis vardyti nebūtina. Pasibaigus deryboms, valstybės narės, nepaisydamos Susitarimo XXI straipsnio, gali nevaržomai tobulinti, keisti ar atšaukti bet kuriuos Urugvajaus raundo metu prisiimtus šio sektoriaus įsipareigojimus, nepasiūlydamos jokių kompensacijų. Tuo pačiu metu valstybės narės, nepaisydamos Priedo dėl II straipsnio išimčių nuostatų, galutinai nustato savo didžiausio palankumo režimo išimčių šiame sektoriuje pozicijas. Jeigu derybos būtų nesėkmingos, Paslaugų prekybos taryba nusprendžia, ar tęsti toliau derybas pagal šį mandatą.
6. Visi derybose prisiimti įsipareigojimai, tarp jų ir jų įsigaliojimo data, turi būti įtraukti į Įsipareigojimų paslaugų sąrašus, pridėtus prie Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos, ir jiems galioja visos šio Susitarimo nuostatos.
7. Susitariama, kad nedelsiant pradėdamos derybas ir tęsdamos jas tol, kol pagal šio Nutarimo 4 dalį nustatoma įgyvendinimo data, dalyvaujančios šalys netaiko jokių priemonių, kurios veiktų jūrų transporto paslaugų prekybą, išskyrus tuos atvejus, kai reaguojama į kitų šalių taikomas priemones, bei turint tikslą išlaikyti ar padidinti laisvę teikti jūrų transporto paslaugas, ir nesiima jokių priemonių, kurios sustiprintų jų derybinę padėtį ir suteiktų joms papildomų svertų.
8. Šio Nutarimo 7 dalies įgyvendinimas turi būti prižiūrimas DGJTP. Bet kuri dalyvaujanti šalis gali atkreipti DGJTP dėmesį į bet kurį veiksmą ar pasižadėjimų nevykdymą, kurie, jos manymu, yra svarbūs šio Nutarimo 7 dalies įgyvendinimui. Tokios notifikacijos turi būti laikomos pateiktomis DGJPT po to, kai jas gauna Sekretoriatas.
NUTARIMAS DĖL DERYBŲ PAGRINDINIŲ TELEKOMUNIKACIJŲ KLAUSIMAIS
Ministrai nusprendžia:
1. Derybos turi būti pradėtos savanoriškai, siekiant vis labiau liberalizuoti prekybą telekomunikacijų perdavimo tinklais ir paslaugas (toliau tekste vadinamus pagrindinėmis telekomunikacijomis) Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos sistemoje.
2. Kad nebūtų pakenkta derybų baigčiai, jos savo apimtimi turi būti išsamios ir viską apimančios, a priori neišskiriant nė vienų pagrindinių telekomunikacijų.
3. Šio mandato vykdymui įkuriama derybų dėl pagrindinių telekomunikacijų klausimų grupė (toliau tekste vadinama DGPT). DGPT periodiškai informuoja apie šių derybų pažangą.
4. Derybos derybų grupėje turi būti atviros visoms pareiškusioms savo ketinimą jose dalyvauti Vyriausybėms ir Europos Bendrijoms. Šiuo metu apie savo ketinimą dalyvauti derybose yra pareiškusios šios šalys:
Australija, Austrija, Kanada, Čilė, Kipras, Europos Bendrijos ir jų valstybės narės, Suomija, Honkongas, Vengrija, Japonija, Korėja, Meksika, Naujoji Zelandija, Norvegija, Slovakijos Respublika, Švedija, Šveicarija, Turkija, Jungtinės Amerikos Valstijos.
Vėlesnės notifikacijos dėl ketinimo dalyvauti turi būti siunčiamos Sutarties, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, depozitarui.
5. DGPT pirmąją derybų sesiją surengia ne vėliau kaip 1994 m. gegužės 16 d. Ji užbaigia šias derybas ir pateikia baigiamąjį raportą ne vėliau kaip iki 1996 m. balandžio 30 d. Baigiamajame DGPT raporte nurodoma šių derybų rezultatų įgyvendinimo data.
6. Visi derybose prisiimti įsipareigojimai, įskaitant jų įsigaliojimo datą, turi būti įtraukti į Įsipareigojimų paslaugų sąrašus, pridėtus prie Bendrojo susitarimo dėl paslaugų prekybos, ir jiems galioja visos šio Susitarimo nuostatos.
7. Susitariama, kad nedelsiant pradėdamos derybas ir tęsdamos jas tol, kol pagal šio Nutarimo 5 dalį nustatoma įgyvendinimo data, dalyvaujančios šalys netaiko jokių priemonių, kurios taip veiktų pagrindinių telekomunikacijų paslaugų prekybą, kad sustiprintų savo derybinę padėtį ir įgautų papildomų svertų. Susitariama, kad ši nuostata nekliudys sudaryti komercinius ir valstybinius susitarimus dėl pagrindinių telekomunikacijų paslaugų teikimo.
8. Šio Nutarimo 7 dalies įgyvendinimas turi būti prižiūrimas DGPT. Bet kuri dalyvaujanti šalis gali atkreipti DGPT dėmesį į bet kurį veiksmą ar neveikimą, kurie, jos manymu, yra svarbūs šio Nutarimo 7 dalies įgyvendinimui. Tokios notifikacijos turi būti laikomos pateiktomis DGPT po to, kai jas gauna Sekretoriatas.
NUTARIMAS DĖL PROFESINIŲ PASLAUGŲ
Ministrai nutaria rekomenduoti, kad Paslaugų prekybos taryba savo pirmajame susitikime priimtų toliau išdėstytą sprendimą.
Paslaugų prekybos taryba,
pripažindama įstatyminių priemonių, susijusių su profesine kvalifikacija, techniniais standartais ir licencijavimu, poveikį profesinių paslaugų prekybos plėtojimui;
norėdama nustatyti daugiašalę tvarką, kuri užtikrintų, kad po tam tikrų įsipareigojimų prisiėmimo tokios įstatyminės priemonės nesudarytų nereikalingų kliūčių profesinių paslaugų teikimui,
nutaria:
1. VI straipsnio dėl vidaus reguliavimo 4 dalyje numatyta darbo programa turėtų būti pradėta įgyvendinti nedelsiant. Šiuo tikslu turi būti sudaryta profesinių paslaugų darbo grupė, kuri tikrintų ir informuotų bei teiktų rekomendacijas dėl tvarkos, reikalingos užtikrinti, kad priemonės, susijusios su kvalifikaciniais reikalavimais, ir procedūros, techniniai standartai ir licencijavimo reikalavimai tiekiant profesines paslaugas nesudarytų nereikalingų kliūčių prekybai.
2. Svarbiausias darbo grupės uždavinys – teikti rekomendacijas dėl daugiašalės tvarkos buhalterijos sektoriuje nustatymo, kad būtų pradėti vykdyti prisiimti įsipareigojimai. Teikdama šias rekomendacijas, darbo grupė daugiausia dėmesio skiria:
daugiašalės tvarkos, susijusios su rinkos atvėrimu, plėtojimui, taip, kad būtų užtikrinta, jog vidaus reguliavimo reikalavimai: i) bus paremti objektyviais ir skaidriais kriterijais, tokiais, kaip kompetencija ir sugebėjimas teikti paslaugą; ii) nebus labiau griežti, negu būtina paslaugos kokybei užtikrinti, taigi sudarantys galimybes veiksmingai liberalizuoti buhalterines paslaugas;
tarptautinių standartų naudojimui, ir tuo būdu skatina bendradarbiavimą su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis taip, kaip apibrėžta VI straipsnio 5 dalies b punkte, kad visiškai įsigaliotų VII straipsnio 5 dalis;
veiksmingam Susitarimo VI straipsnio 6 dalies taikymo pagreitinimui, nustatydama kvalifikacijų pripažinimo normas.
Nustatydama tokią tvarką, darbo grupė atsižvelgia į Vyriausybinių ir nevyriausybinių struktūrų, reguliuojančių profesines paslaugas, svarbą.
NUTARIMAS DĖL SUSITARIMO DĖL TAISYKLIŲ IR TVARKOS, REGLAMENTUOJANČIŲ GINČŲ SPRENDIMĄ, TAIKYMO IR PERŽIŪRĖJIMO
Ministrai,
PRISIMINDAMI 1994 m. vasario 22 d. nutarimą, skelbiantį, kad egzistuojančios GATT 1947 ginčų sprendimo procedūros ir taisyklės galioja iki Sutarties, kuria įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija, įsigaliojimo,
KVIEČIA atitinkamas tarybas ir komitetus nutarti tęsti darbą ir spręsti kiekvieną ginčą, dėl kurio prašymas surengti konsultacijas buvo pateiktas iki pirmiau minėtos datos;
KVIEČIA Ministrų Konferenciją užbaigti visą ginčų sprendimo taisyklių ir procedūrų, veikiančių Pasaulio prekybos organizacijoje, peržiūrėjimą per ketverius metus nuo Sutarties dėl Pasaulio prekybos organizacijos įsteigimo įsigaliojimo ir, užbaigus peržiūrą, per pirmąjį susitikimą nuspręsti, ar tokias ginčų sprendimo taisykles ir procedūras toliau taikyti, keisti ar atšaukti.
SUSITARIMAS DĖL FINANSINIŲ PASLAUGŲ ĮSIPAREIGOJIMŲ
Šalys – Urugvajaus raundo dalyvės – buvo įpareigotos prisiimti tam tikrus įsipareigojimus dėl finansinių paslaugų pagal Bendrąjį susitarimą dėl paslaugų prekybos (toliau vadinama Susitarimu) pagal alternatyvų metodą, išdėstytą Susitarimo III dalies nuostatose. Susitarta, kad šis metodas gali būti taikomas atsižvelgiant į tokį susitarimą, nes:
tai neprieštarauja Susitarimo nuostatoms;
tai nepažeidžia nė vienos valstybės narės teisės laikantis šio Susitarimo III dalies sudaryti savo Įsipareigojimų paslaugų sąrašą;
iš to išplaukiantys paslaugų įsipareigojimai taikomi pagal didžiausią palankumo statusą;
nebuvo sukurta jokia prielaida dėl liberalizavimo, kuriuo pagal Susitarimą įsipareigoja valstybė narė, laipsnio.
Suinteresuotos valstybės narės, pasiremdamos derybomis ir atsižvelgdamos į sąlygas bei reikalavimus, kur nurodyta, į savo paslaugų Įsipareigojimų sąrašus įtraukė tam tikrus toliau pateiktą metodą atitinkančius įsipareigojimus.
A. Sustojimas
Visos toliau minimos sąlygos, apribojimai ir reikalavimai įsipareigojimams turi būti apriboti tik tomis jau egzistuojančiomis neatitinkančiomis priemonėmis.
B. Rinkos atvėrimas
Monopolijos teisės
Kartu su Susitarimo VIII straipsniu taikoma ir ši nuostata:
Kiekviena valstybė narė į savo Įsipareigojimų sąrašą dėl finansinių paslaugų įtraukia egzistuojančias monopolines teises ir stengiasi jas pašalinti arba sumažinti jų apimtį. Nepaisant Priedo dėl finansinių paslaugų 1 dalies b punkto, šis punktas taikomas veiklai, apibūdintai Priedo 1 dalies b punkto iii papunktyje.
Valstybinių institucijų perkamos finansinės paslaugos
Nepaisant Susitarimo XIII straipsnio, kiekviena valstybė narė užtikrina, kad kalbant apie tos valstybės narės teritorijoje esančių valstybinių institucijų perkamas ar įsigyjamas finansines paslaugas jos teritorijoje įsikūrusiems kiekvienos kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjams būtų suteiktas didžiausio palankumo režimas ir nacionalinis režimas.
Prekyba kertant sieną
Kiekviena valstybė narė leidžia šalyje nereziduojantiems finansinių paslaugų teikėjams paprastai per tarpininką arba kaip tarpininkui ir pagal nacionalinį režimą atitinkančius reikalavimus ir sąlygas teikti tokias paslaugas:
draudžiamos tokios rizikos sritys:
jūrų laivininkystė ir komercinė aviacija, kosminių erdvėlaivių paleidimas ir krovinių kosmose skraidinimas (įskaitant ir palydovus), kai toks draudimas apima dalį ar visus šiuos dalykus: gabenamas prekes, prekes gabenančias transporto priemones ir visus su minėtais dalykais susijusius įsipareigojimus;
tarptautiniu tranzitu gabenamos prekės;
perdraudimas ir retrocesija (perdraudžiant prisiimta atsakomybė perduodama trečiajai kompanijai) bei su draudimu susijusios paslaugos, nurodytos Priedo 5 dalies a punkto iv papunktyje;
finansinės informacijos ir finansinių duomenų apdorojimo teikimas ir perdavimas, apibūdintas Priedo 5 dalies a punkto xv papunktyje, konsultacinės ir kitos atitinkamos paslaugos, išskyrus tarpininkavimą, susijusios su bankininkyste ir kitomis Priedo 5 dalies a punkto xvi papunktyje pateiktomis paslaugomis.
Kiekviena valstybė narė leidžia savo gyventojams bet kurios kitos valstybės narės teritorijoje pirkti finansines paslaugas, nurodytas:
šio susitarimo 3 dalies a punkte;
šio susitarimo 3 dalies b punkte;
Priedo 5 dalies a punkto v ir xvi papunkčiuose.
Komercinis įsisteigimas
Kiekviena valstybė narė kiekvienos kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjams suteikia teisę savo teritorijoje steigti ar plėsti komercinį įsisteigimą, įskaitant ir esamų įmonių įsigijimą.
Valstybė narė gali nustatyti reikalavimus, sąlygas ir procedūras, įteisinančias komercinį įsisteigimą ar plėtimą taip, kad tai nekliudytų valstybės narės pagal šio susitarimo 5 dalį prisiim- tiems įsipareigojimams ir atitinka kitus Susitarimo įsipareigojimus.
Naujos finansinės paslaugos
Valstybė narė leidžia kiekvienos kitos valstybės narės jos teritorijoje įsikūrusiems finansinių paslaugų teikėjams siūlyti jos teritorijoje bet kokias naujas finansines paslaugas.
Informacijos perdavimas ir apdorojimas
Nė viena valstybė narė nesiima priemonių, kurios kliudytų informacijos perdavimui ar finansinės informacijos apdorojimui, tarp jų ir duomenų perdavimui elektroninio ryšio priemonėmis arba tokių priemonių, kurios, atsižvelgiant į tarptautinius susitarimus atitinkančias importo taisykles, kliudo įrengimų pervežimams, kai tokie informacijos perdavimai, finansinės informacijos apdorojimai ar įrengimų pervežimai būtini finansinių paslaugų teikėjo įprastai veiklai. Jokios šio susitarimo dalies nuostatos neriboja valstybės narės teisės saugoti duomenis apie asmenis, asmenų privatumą ir individualių duomenų ir sąskaitų konfidencialumą, jeigu naudojimasis šia teise nekliudo Susitarimo nuostatoms.
Laikinas personalo įvažiavimas
Kiekviena valstybė narė leidžia į savo teritoriją laikinai įvažiuoti tokiam kiekvienos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjo, steigiančio ar jau įsteigusio įmonę valstybės narės teritorijoje, personalui:
aukštesniajam vadovaujančiam personalui, turinčiam su nuosavybe susijusios informacijos, kuri yra svarbi finansinės paslaugos teikėjo įsteigimui, kontrolei ir paslaugų teikimui;
finansinės paslaugos teikėjo veikloje dalyvaujantiems specialistams.
Kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama į savo teritorijoje turimą kvalifikuotą personalą, leidžia laikinai į savo teritoriją įvažiuoti šiam personalui, susijusiam su bet kurios kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjo komerciniu įsisteigimu:
kompiuterių paslaugų, telekomunikacijų paslaugų ir finansinės paslaugos teikėjo apskaitos specialistams;
draudimo rizikos ir teisės specialistams.
Nediskriminacinės priemonės
Kiekviena valstybė narė stengiasi pašalinti ar apriboti kiekvieną žalingą poveikį kiekvienos kitos valstybės narės finansinės paslaugos teikėjams, kurį daro:
nediskriminacinės priemonės, trukdančios finansinės paslaugos teikėjams siūlyti valstybės narės teritorijoje valstybės narės nustatytas ir valstybės narės leidžiamas finansines paslaugas;
nediskriminacinės priemonės, ribojančios finansinės paslaugos teikėjų veiklos išplitimą po visą valstybės narės teritoriją;
valstybės narės priemonės, kai tokia valstybė narė taiko tas pačias priemones ir teikdama bankininkystės, ir vertybinių popierių paslaugas, o kurios nors kitos valstybės narės finansinės paslaugos teikėjas verčiasi vien tik vertybinių popierių paslaugų teikimu;
kitos priemonės, kurios, nežiūrint į tai, kad priimtos ir taikomos atsižvelgiant į Susitarimo nuostatas, nepalankiai veikia kurios nors kitos valstybės narės finansinės paslaugos teikėjo galimybes veikti, konkuruoti ir patekti į valstybės narės rinką,
tik tada, jei bet kurios priemonės, kurių imamasi pagal šį punktą, tą priemonę taikančios valstybės narės finansinės paslaugos teikėjų nestatys į blogesnę padėtį.
Šio susitarimo 10 dalies a ir b punktuose aprašytų nediskriminacinių priemonių atžvilgiu valstybė narė stengiasi neapriboti ar kitaip suvaržyti nei esamų rinkos galimybių, nei gaunamos naudos, kuria jau naudojasi visų kitų valstybių narių finansinių paslaugų teikėjai, kaip tam tikra valstybės narės teritorijoje esanti paslaugų teikėjų rūšis, tik tada, jei šis įsipareigojimas nediskriminuos tokias priemones taikančios valstybės narės finansinių paslaugų teikėjų.
C. Nacionalinis režimas
Pagal nacionalinį režimą atitinkančius reikalavimus ir sąlygas kiekviena valstybė narė kiekvienos kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjams, įsikūrusiems jos teritorijoje, suteikia galimybę naudotis valstybinių institucijų tvarkomomis apmokėjimo ir kliringo sistemomis bei oficialiomis finansavimo ir refinansavimo priemonėmis, taikomomis vykdant įprastinę verslo praktiką.
Tada, kai valstybei narei privalu būti nare ar dalyvauti joje (-uose) ar turėti galimybę pasinaudoti savarankiška struktūra, vertybinių popierių ar būsimų sandorių mainais arba rinka, kliringo institucija ar bet kuria kita organizacija ar asociacija tam, kad kiekvienos kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjai galėtų teikti finansines paslaugas tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir tos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjai arba kai ta valstybė narė tiesiogiai ar netiesiogiai suteikia tokioms institucijoms privilegijų ar pranašumų teikiant finansines paslaugas, valstybė narė užtikrina, kad tokios institucijos kiekvienos kitos valstybės narės finansinių paslaugų teikėjams, tos valstybės narės teritorijos rezidentams taikytų nacionalinį režimą.
D. Apibrėžimai
Šiame metode:
Finansinių paslaugų teikėjas nerezidentas yra valstybės narės finansinių paslaugų teikėjas, teikiantis finansinę paslaugą kitos valstybės narės teritorijoje iš įmonės, įsteigtos kitos valstybės narės teritorijoje, nesvarbu, ar toks finansinių paslaugų teikėjas turi ar neturi komercinį įsisteigimą valstybės narės, kurioje teikiama finansinė paslauga, teritorijoje.
„Komercinis įsisteigimas“ – tai valstybės narės teritorijoje esanti įmonė, teikianti finansines paslaugas ir turinti visiškai ar iš dalies valdomas dukterines įmones, bendras įmones, bendrijas, personalines įmones, veiklą franšizės pagrindu, filialus, agentūras, atstovybes ar kitas organizacijas.
Nauja finansinė paslauga – tai finansinio pobūdžio paslauga, apimanti paslaugas, susijusias su egzistuojančiais ir naujais produktais ar jų pristatymo būdu, kuri bet kurio finansinės paslaugos teikėjo nėra teikiama tam tikros valstybės narės teritorijoje, bet kuri yra teikiama kitos valstybės narės teritorijoje.
4 PRIEDAS
SUTARTIS DĖL VIEŠŲJŲ PIRKIMŲ
ŠIOS SUTARTIES ŠALYS (toliau – Sutarties šalys),
PRIPAŽINDAMOS efektyvios daugiašalės teisių ir įsipareigojimų įstatymų, kitų teisės aktų, procedūrų bei praktikos, reglamentuojančių viešuosius pirkimus, struktūros poreikį, siekiant didesnio pasaulinės prekybos liberalizavimo ir išplėtimo bei siekiant pagerinti tarptautinę pasaulinės prekybos organizavimo sistemą;
PRIPAŽINDAMOS, kad įstatymai, kiti teisės aktai, procedūros ir praktika, reglamentuojantys viešuosius pirkimus, neturėtų būti rengiami, priimami nei taikomi užsienio ar vietinės gamybos prekėms ir paslaugoms bei užsienio ir vidaus tiekėjams, kad vietinės prekės ar paslaugos, ar vietos tiekėjai/rangovai būtų apsaugoti ir neturėtų būti diskriminacijos tarp užsienio prekių ar paslaugų, ar tarp užsienio tiekėjų;
PRIPAŽINDAMOS, kad įstatymams, kitiems teisės aktams, procedūroms ir praktikai, reglamentuojantiems viešuosius pirkimus, siektina suteikti aiškumo;
PRIPAŽINDAMOS, kad reikalinga nustatyti tarptautines notifikavimo, konsultacijų, priežiūros ir ginčų sprendimo procedūras, siekiant užtikrinti sąžiningą, greitą ir efektyvų tarptautinių nuostatų dėl viešųjų pirkimų įgyvendinimą ir siekiant išlaikyti teisių ir įsipareigojimų balansą aukščiausiu lygiu;
PRIPAŽINDAMOS, kad reikia atsižvelgti į besivystančių, o ypač į mažiausiai išsivysčiusių šalių, vystymosi, finansinius ir prekybinius poreikius;
SIEKDAMOS pagal 1979 metų balandžio 12 dienos Sutarties dėl viešųjų pirkimų IX straipsnio 6 dalies b punktą, pakeistą 1987 metų vasario 2 dieną, savitarpiškumo pagrindu išplėsti ir patobulinti Sutartį bei įtraukti į ją paslaugų kontraktus;
SIEKDAMOS paskatinti Vyriausybes, kurios nėra šios Sutarties šalys, ją priimti ir prie jos prisijungti;
ĮSIPAREIGODAMOS toliau derėtis šiems tikslams,
SUSITARIA:
I straipsnis
Taikymo sritis ir apibrėžtis
II straipsnis
Kontraktų įvertinimas
Tais atvejais, kai dėl kurio nors pirkimui taikomo reikalavimo būtina sudaryti daugiau negu vieną kontraktą arba jeigu kontraktai turi būti sudaromi atskiroms dalims, vertinimo pagrindas yra:
reali vertė panašių pakartotinių kontraktų, sudarytų per praėjusius biudžetinius metus arba 12 mėnesių, patikslinus, kur įmanoma, jų vertę ir kiekį, atsižvelgiant į laukiamus pasikeitimus per po to einančius 12 mėnesių; arba
pakartotinių kontraktų, sudarytų per biudžetinius metus ar 12 mėnesių, einančių nuo pradinio kontrakto, apskaičiuota vertė.
Nuomos, išperkamosios nuomos ar pirkimo prekių ar paslaugų kreditan kontraktuose ar kontraktuose, kuriuose visa kaina nėra nurodyta, vertinimo pagrindas yra:
terminuotų kontraktų atveju, kurių terminas yra ne daugiau kaip 12 mėnesių, vertinimo pagrindas yra visa kontrakto vertė per jų galiojimo laiką arba, jeigu terminas yra ilgesnis kaip 12 mėnesių, jų visa vertė, įskaitant ir apskaičiuotą likutinę vertę;
neterminuotų kontraktų atveju vertinimo pagrindas yra mėnesinės išmokos, padaugintos iš 48.
Jeigu kyla abejonių, yra naudojamas antrasis vertinimo pagrindas, t. y. nustatytas šio straipsnio 5 dalies b punkte.
III straipsnis
Nacionalinis režimas ir nediskriminavimas
Visų įstatymų, kitų teisės aktų, procedūrų ir praktikos, reglamentuojančių viešuosius pirkimus, apibrėžtus šioje Sutartyje, atžvilgiu kiekviena Sutarties šalis nedelsdama ir besąlygiškai kitų Sutarties šalių prekėms, paslaugoms ir tiekėjams/rangovams, tiekiantiems Sutarties šalių prekes ar paslaugas, suteikia ne mažiau palankų režimą, negu:
taikomą vietinės gamybos prekėms, paslaugoms ir tiekėjams/rangovams;
taikomą bet kurios kitos Sutarties šalies prekėms, paslaugoms ir tiekėjams/rangovams.
Visų įstatymų, kitų teisės aktų, procedūrų ir praktikos, reglamentuojančių viešuosius pirkimus, apibrėžtus šioje Sutartyje, atžvilgiu, kiekviena Sutarties šalis užtikrina, kad:
jos perkančios organizacijos netaiko vietoje įsisteigusiam tiekėjui/rangovui mažiau palankaus režimo negu kitam vietoje įsisteigusiam tiekėjui/rangovui priklausomai nuo jo priklausomybės užsienio subjektui ar nuosavybės laipsnio;
jos perkančios organizacijos nediskriminuoja vietoje įsisteigusių tiekėjų/rangovų priklausomai nuo to, iš kokios šalies tiekiamos prekės ar paslaugos, su sąlyga, kad gaminančioji šalis pagal IV straipsnio nuostatas yra Sutarties šalis.
IV straipsnis
Kilmės taisyklės
V straipsnis
Specialusis ir diferencinis režimas besivystančioms šalims
Tikslai
Įgyvendindamos ir administruodamos šią Sutartį Sutarties šalys, laikydamosi šiame straipsnyje išdėstytų nuostatų, ypač atsižvelgia į plėtotės, finansinius ir prekybinius besivystančių šalių, o ypač į mažiausiai išsivysčiusių šalių, poreikius, tokius kaip:
siekti apsaugoti tų šalių mokėjimų balansą ir užtikrinti rezervų lygį, atitinkantį ekonominės plėtotės programų įgyvendinimo poreikius;
skatinti vietinės pramonės steigimą ir plėtojimą, įskaitant smulkiosios ir amatininkiškosios pramonės kaimo ar atsilikusiose vietovėse plėtojimą; taip pat plėtoti kitus ekonomikos sektorius;
remti pramonės subjektus tol, kol jie yra visiškai ar iš esmės priklausomi nuo viešųjų pirkimų;
skatinti jų ekonominę plėtotę per regioninius ar pasaulinius susitarimus tarp besivystančių šalių, kurie buvo pristatyti Pasaulio prekybos organizacijos (toliau – PPO) Ministrų Konferencijai ir nebuvo atmesti.
Apimtis
Išimtys, dėl kurių susitarta
Techninė pagalba besivystančioms Sutarties šalims
Ši pagalba, kuri turi būti teikiama nediskriminuojant nė vienos besivystančios Sutarties šalies, yra susijusi, inter alia, su:
Informacijos centrai
Specialusis režimas mažiausiai išsivysčiusioms šalims
Peržiūra
VI straipsnis
Techninės charakteristikos
Techninės charakteristikos, kurias nustato perkančios organizacijos, kur taikytina:
yra skirtos daugiau veikimui, o ne konstrukcijai ar detalėms apibūdinti;
VII straipsnis
Konkurso tvarka
Šioje Sutartyje:
atvirojo konkurso tvarka yra tokia tvarka, pagal kurią visi suinteresuoti tiekėjai/rangovai gali pateikti paraišką konkursui;
atrenkamojo konkurso tvarka yra tokia tvarka, pagal kurią, sutinkamai su X straipsnio 3 dalimi ir kitomis atitinkamomis šios Sutarties nuostatomis, tiekėjai/rangovai, kuriuos dalyvauti konkurse pakviečia perkančioji organizacija, gali teikti paraišką konkursui;
riboto konkurso tvarka yra tokia tvarka, pagal kurią perkančioji organizacija su tiekėjais/rangovais kontaktuoja individualiai ir tik XV straipsnio nustatytomis sąlygomis.
VIII straipsnis
Tiekėjų/rangovų tinkamumo įvertinimas
Tiekėjų/rangovų tinkamumo įvertinimo procese perkančiosios organizacijos neatskiria (nediskriminuoja) kitų Sutarties šalių tiekėjų/rangovų, vietinių tiekėjų/rangovų nei kitų Sutarties šalių tiekėjų/rangovų. Vertinimo tvarka turi atitikti toliau išdėstytas nuostatas:
visos sąlygos, taikomos konkurso dalyviams, yra skelbiamos prieš tiek laiko, kad suinteresuoti tiekėjai/rangovai turėtų pakankamai laiko inicijuoti ir, kiek tai neprieštarauja efektyviai pirkimo proceso eigai, užbaigti tinkamumo nustatymo procedūrą;
visos sąlygos, keliamos norintiems dalyvauti konkurse, yra apribojamos sąlygomis, kurios yra esminės išsiaiškinti, ar įmonė yra pajėgi įvykdyti atitinkamo kontrakto sąlygas; visos sąlygos dalyvavimui konkurse, kurių reikalaujama iš tiekėjų/rangovų, tarp jų finansinės garantijos, techninis tinkamumas ir informacija, reikalinga finansinių, komercinių ir techninių tiekėjų/rangovų pajėgumų nustatymui, turi būti ne mažiau palankios tiekėjams/rangovams iš kitų Sutarties šalių, negu vietos tiekėjams/rangovams, o tarp kitų Sutarties šalių neturi būti diskriminuojančios; finansiniai, komerciniai ir techniniai tiekėjų/rangovų pajėgumai yra vertinami tiek tiekėjo/rangovo verslo veiklos pasauliniu mastu pagrindu, tiek jo veiklos perkančios organizacijos teritorijoje pagrindu, atsižvelgiant į teisinį ryšį tarp tiekiančių organizacijų;
tiekėjų/rangovų vertinimo procesas ir tam reikalingas laikas neturi būti naudojamas kaip būdas išstumti kitų Sutarties šalių tiekėjus/rangovus iš tiekėjų/rangovų sąrašo nei kaip dingstis nesvarstyti jų kaip kandidatų numatomam pirkimui; perkančios organizacijos pripažįsta tinkamais tiekėjais/rangovais tokius vietos tiekėjus/rangovus ar kitų Sutarties šalių tiekėjus/rangovus, kurie atitinka dalyvavimo sąlygas, keliamas konkretaus pirkimo atveju; tiekėjai/rangovai, pateikę prašymą dalyvauti konkrečiame numatomame pirkime, kurie dar negali būti visiškai tinkami, taip pat turi būti svarstomi, jeigu yra pakankamai laiko užbaigti tinkamumo nustatymo procedūrą;
perkančios organizacijos, turinčios pastovius tinkamų tiekėjų/rangovų sąrašus, užtikrina, kad tiekėjai/rangovai galėtų kreiptis dėl tinkamumo nustatymo bet kuriuo metu; ir kad visi tinkami tiekėjai/rangovai, jeigu jie to pageidauja, per pakankamai trumpą laiką būtų įtraukiami į sąrašus;
jeigu po pranešimo pagal IX straipsnio 1 dalį paskelbimo tiekėjas/rangovas, dar neperėjęs tinkamumo vertinimo proceso, pateikia prašymą dalyvauti numatomame pirkime, perkančioji organizacija nedelsdama pradeda tinkamumo nustatymo procedūrą;
visus tiekėjus/rangovus, pateikusius prašymą tapti tinkamais tiekėjais/rangovais, aptariamoji perkančioji organizacija informuoja apie savo sprendimą tuo atžvilgiu; tinkami tiekėjai/rangovai, kuriuos perkančiosios organizacijos įtraukia į nuolatinį tinkamų tiekėjų/rangovų sąrašą, turi būti informuojami apie tokių sąrašų galiojimo pabaigą arba apie jų išbraukimą iš tokių sąrašų;
kiekviena Sutarties šalis užtikrina, kad:
kiekviena perkančioji organizacija ir jos padaliniai laikytųsi vieningos tinkamumo nustatymo procedūros, išskyrus atvejus, kai yra visiškai pagrįsta priežastis laikytis kitos procedūros;
būtų dedamos pastangos, kad tarp perkančių organizacijų iki minimumo būtų sumažinti tinkamumo nustatymo procedūrų skirtumai;
jokios šio straipsnio a–g punktų nuostatos netrukdo bet kurį tiekėją/rangovą išbraukti iš sąrašo bankroto ar klaidingo dekla- ravimo pagrindu, su sąlyga, kad toks veiksmas atitinka nacionalinį režimą ir šios Sutarties nuostatas dėl nediskriminavimo.
IX straipsnis
Kvietimas dalyvauti numatomame pirkime
Kiekvienas pranešimas apie siūlomą pirkimą, minimas šio straipsnio 2 dalyje, apima tokią informaciją:
pobūdis ir kiekis, įskaitant kiekvieną tolesnio pirkimo galimybę, ir, jeigu įmanoma, numatomas laikas, kai tokiomis galimybėmis galima pasinaudoti; pakartotinių kontraktų atveju – pobūdis, kiekis ir, jei įmanoma, pranešimas dėl paskesnio konkurso prekių ar paslaugų pirkimui numatomo laiko;
ar konkurso tvarka yra atvira ar atrankinė, ar į ją įeina derybos;
bet kokia prekių ar paslaugų pristatymo pradžios ar pristatymo įvykdymo data;
adresas ir galutinė data pateikti paraiškai būti pakviestiems dalyvauti konkurse arba tinkamumui įvertinti, būti įtrauktiems į tiekėjų/rangovų sąrašus, taip pat pasiūlymų konkursui pateikimui, taip pat kalba ar kalbos, kuriomis jos/jie turi būti pateiktos (-i);
perkančios organizacijos, kuri sudaro kontraktą ir teikia visą informaciją, reikalingą gauti charakteristikas ir kitą dokumentaciją, adresas;
visi ekonominiai ir techniniai reikalavimai, finansinės garantijos ir informacija, reikalaujama iš tiekėjų/rangovų;
kiekvienos kainos, mokėtinos už konkurso dokumentus, mokėjimo suma ir sąlygos;
ar perkančioji organizacija kviečia teikti pirkimo, nuomos, išperkamosios nuomos ar pirkimo išsimokėtinai siūlymus ar vieną ar daugiau negu vieną iš šių būdų.
Į kiekvieną pranešimą apie planuojamą pirkimą, minimą šio straipsnio 3 dalyje, įeina tiek informacijos, minimos šio straipsnio 6 dalyje, kiek yra prieinama. Į ją bet kokiu atveju įeina informacija, minima šio straipsnio 8 dalyje, ir:
pareiškimas, kad suinteresuoti tiekėjai/rangovai pareikštų perkančiai organizacijai savo suinteresuotumą pirkimu;
vieta kontaktams su perkančia organizacija, kur gali būti gaunama tolesnė informacija.
Kiekvienu numatomo pirkimo atveju perkančioji organizacija skelbia pranešimo santrauką viena iš PPO oficialių kalbų. Pranešime turi būti bent tokia informacija:
kontrakto esmė;
paraiškų dalyvauti konkurse ar prašymų būti pakviestiems dalyvauti konkurse pateikimo terminai;
adresas, kuriuo gali būti prašoma dokumentų, susijusių su kontraktu.
Atrankinio konkurso tvarkos atveju perkančios organizacijos, turinčios nuolatinius tinkamų tiekėjų/rangovų sąrašus, kiekvienais metais viename iš leidinių, išvardytų III papildyme, skelbia:
turimų sąrašų sąrašą, įskaitant jų pavadinimus, kiek jie susiję su ketinamomis pirkti prekėmis ar paslaugomis arba per sąrašus ketinamų pirkti prekių ar paslaugų kategorijomis;
sąlygas, kurias tiekėjai/rangovai turi įvykdyti, kad būtų įtraukti į tuos sąrašus, ir būdus, kuriais aptariamoji perkančioji organizacija tikrins kiekvieną iš tų sąlygų;
sąrašų galiojimo laiką ir jų atnaujinimo formalumus.
Kai toks pranešimas naudojamas kaip kvietimas dalyvauti sutinkamai su šio straipsnio 3 dalies nuostatomis, į pranešimą papildomai įeina tokia informacija:
atitinkamų prekių ar paslaugų pobūdis;
pareiškimas, kad pranešimas yra ir kvietimas dalyvauti.
Tačiau kai tinkamumo nustatymo sistemos trukmė yra ne daugiau negu treji metai ir jeigu pranešime yra aiškiai išaiškinama sistemos trukmė, taip pat išaiškinama, kad daugiau pranešimų skelbiama nebus, tai užtenka paskelbti pranešimą tik vieną kartą sistemos pradžioje. Tokia sistema nenaudojama tokiu būdu, kuris pažeistų šios Sutarties nuostatas.
X straipsnis
Atrinkimo tvarka
XI straipsnis
Paraiškų/pasiūlymų pateikimo ir pristatymo terminai
Bendrosios nuostatos
Bet koks nustatytas terminas turi būti pakankamas, kad kitų Sutarties šalių tiekėjai/rangovai, kaip ir vidaus tiekėjai/rangovai, turėtų pakankamai laiko parengti ir pateikti paraiškas/pasiūlymus konkursui prieš pasibaigiant paraiškų/pasiūlymų teikimo terminui. Nustatydamos tokius terminus perkančios organizacijos, atsižvelgdamos į savo pačių pagrįstus poreikius, atsižvelgia ir į tokius veiksnius kaip numatomo pirkimo sudėtingumas, planuojamų subkontraktų apimtis ir įprastinė laiko trukmė, reikalinga persiųsti paraiškas/pasiūlymus paštu iš užsienio ir vietos vietovių.
Visos Sutarties šalys užtikrina, kad jų perkančios organizacijos, nustatydamos galutinius paraiškų/pasiūlymų ar prašymų būti pakviestiems dalyvauti konkurse priėmimo terminus, tinkamai atsižvelgtų į pavėluotus skelbimus.
Galutiniai terminai
Išskyrus atvejus, nurodytus šio straipsnio 3 dalyje,
atvirojo konkurso atveju paraiškų/pasiūlymų dalyvauti konkurse priėmimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip 40 dienų nuo IX straipsnio 1 dalyje numatyto paskelbimo dienos;
atrankinio konkurso atveju, kai nesinaudojama nuolatiniais tinkamų tiekėjų/rangovų sąrašais, terminas pateikti prašymą būti pakviestam į konkursą turi būti ne trumpesnis kaip 25 dienos nuo IX straipsnio 1 dalyje numatyto paskelbimo dienos; paraiškų/pasiūlymų gavimo terminas jokiu atveju neturi būti trumpesnis kaip 40 dienų nuo kvietimo dalyvauti konkurse skelbimo dienos;
atrankinio konkurso atveju, kai naudojamasi nuolatiniais tinkamų tiekėjų/rangovų sąrašais, paraiškų/pasiūlymų dalyvauti konkurse gavimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip 40 dienų nuo kvietimo dalyvauti konkurse pradinio skelbimo dienos, nepriklausomai nuo to, ar kvietimo dalyvauti konkurse pradinio skelbimo data sutampa su skelbimo, minimo IX straipsnio 1 dalyje, data.
Terminai, nurodytieji šio straipsnio 2 dalyje, gali būti sutrumpinti toliau nurodytomis aplinkybėmis:
jeigu atskiras pranešimas buvo paskelbtas prieš 40 dienų, bet ne anksčiau kaip prieš 12 mėnesių, ir jeigu tame pranešime yra bent:
visa įmanoma informacija, nurodyta IX straipsnio 6 dalyje;
informacija, nurodyta IX straipsnio 8 dalyje;
pareiškimas, kad suinteresuoti tiekėjai/rangovai pareikštų perkančiai organizacijai apie savo suinteresuotumą pirkimu;
vieta kontaktams su perkančia organizacija, kur būtų galima gauti daugiau informacijos;
40-ies dienų, skirtų gauti paraiškas/pasiūlymus dalyvauti konkurse, limitas gali būti pakeistas terminu, kuris būtų pakankamas atsiliepti į kvietimą dalyvauti konkurse ir kuris paprastai nėra trumpesnis kaip 24 dienos, tačiau bet kuriuo atveju ne trumpesnis kaip 10 dienų;
antrą ar daugiau kartų skelbiant apie pakartotinius kontraktus, IX straipsnio 6 dalies prasme, 40 dienų terminas gauti paraiškas/pasiūlymus dalyvauti konkurse gali būti sutrumpintas, tačiau ne daugiau kaip iki 24 dienų;
kai skubiais atvejais, kurių skubumą tinkamai pagrindžia perkančioji organizacija, minimi terminai yra praktiškai netinkami, šio straipsnio 2 dalyje nurodytieji terminai gali būti sutrumpinti, tačiau jokiu būdu ne daugiau negu iki 10 dienų termino nuo IX straipsnio 1 dalyje nurodyto paskelbimo dienos; arba
šio straipsnio 2 dalies c punkte nurodytasis terminas abipusiu perkančios organizacijos ir atrinktųjų tiekėjų/rangovų susitarimu gali būti nustatytas susitarimu, kai perkančios organizacijos yra organizacijos, išvardytos 2 ir 3 prieduose; jeigu tokio susitarimo nėra, perkančioji organizacija gali nustatyti terminus, kurie privalo būti pakankami, kad užtektų laiko atsakyti į kvietimą dalyvauti konkurse, tačiau jokiu atveju ne trumpesni kaip 10 dienų.
XII straipsnis
Konkurso dokumentai
Konkurso dokumentuose, pateiktuose tiekėjams/rangovams, yra visa reikalinga informacija, leidžianti jiems pateikti paraiškas dalyvauti konkurse, taip pat yra informacija, kuri skelbiama pranešime apie numatomą pirkimą, išskyrus IX straipsnio 6 dalies g punkte minimą, taip pat toliau išdėstyta informacija:
perkančios organizacijos, kuriai turi būti siunčiamos paraiškos dėl dalyvavimo konkurse, adresas;
adresas, kuriuo gali būti kreipiamasi dėl papildomos informacijos;
kalba ar kalbos, kuriomis turi būti pateikiamos paraiškos ir dokumentai konkursui;
galutinė data ir laikas paraiškų/pasiūlymų priėmimui bei laikas, kurį galioja konkurso pasiūlymas;
asmenys, įgalioti dalyvauti atplėšiant vokus su pasiūlymais, bei data, vieta ir laikas, kai jie bus atplėšiami;
visi ekonominiai ir techniniai reikalavimai, finansinės garantijos bei informacija ar dokumentai, kurių reikalaujama iš tiekėjų/rangovų;
išsamus reikalaujamų prekių ar paslaugų apibūdinimas arba visų reikalavimų, tarp jų techninių charakteristikų, reikalingo atlikti atitikties sertifikavimo, reikalingų planų, brėžinių ir instrukcijų, aprašai;
kontrakto sudarymo kriterijai, įskaitant visus veiksnius, išskyrus kainą, į kuriuos atsižvelgiama vertinant pateiktus pasiūlymus, ir išlaidų elementai, kurie turi būti įtraukti vertinant pasiūlymų kainas, pavyzdžiui, transporto, draudimo, inspektavimo išlaidos, o kitų Sutarties šalių prekių ar paslaugų atveju – muito mokesčiai ir kitos importo rinkliavos, mokesčiai ir valiuta, kuria vykdomi mokėjimai;
mokėjimų sąlygos;
kitos sąlygos;
sąlygos pagal XVII straipsnio nuostatas, jeigu tokios keliamos, pagal kurias bus svarstomos paraiškos dalyvauti konkurse iš šalių, kurios nėra šios Sutarties šalys, bet kurios taiko tame straipsnyje nurodytą tvarką.
Perkančios organizacijos persiunčia konkurso dokumentaciją
Atvirojo konkurso atveju perkančios organizacijos persiunčia konkurso dokumentus kiekvienam konkurse dalyvaujančiam tiekėjui/rangovui jo prašymu ir skubiai atsako į visus pagrįstus prašymus dėl su tuo susijusių paaiškinimų pateikimo.
Atrankinio konkurso atveju perkančios organizacijos persiunčia konkurso dokumentus visiems tiekėjams/rangovams, pageidaujantiems dalyvauti konkurse, jų prašymu, ir skubiai atsako į visus pagrįstus prašymus dėl su tuo susijusių paaiškinimų pateikimo.
Perkančios organizacijos į kiekvieną tiekėjo/rangovo, dalyvaujančio paraiškų/pasiūlymų pateikimo procese, pagrįstą prašymą suteikti atitinkamą informaciją atsako nedelsdamos, su sąlyga, kad tokia informacija sprendimo priėmimo dėl kontrakto sudarymo metu tam tiekėjui/rangovui nesuteikia pranašumo prieš jo konkurentus.
XIII straipsnis
Paraiškų/pasiūlymų dalyvauti konkurse pateikimas, priėmimas, vokų atplėšimas ir sprendimo priėmimas dėl kontrakto sudarymo
Pateikiant ir priimant paraiškas/pasiūlymus konkursui, atplėšiant vokus su pasiūlymais ir priimant sprendimą dėl kontrakto sudarymo yra laikomasi šių sąlygų:
paraiškos/pasiūlymai dalyvauti konkurse paprastai pateikiami raštu tiesiogiai arba paštu; jeigu leidžiama pateikti paraiškas/pasiūlymus teleksu, telegrama ar faksimile, tai taip pateikiamose paraiškose/pasiūlymuose turi būti visa informacija, reikalinga įvertinti pasiūlymus, ypač paraiškos/pasiūlymo teikėjo siūloma galutinė kaina ir pareiškimas, kad teikiantysis pasiūlymus sutinka su visomis kvietimo dalyvauti konkurse sąlygomis ir nuostatomis; paraiškos/pasiūlymai konkursui turi būti skubiai patvirtinti laišku ar pasirašyto laiško kopija, perduota teleksu, telegrafu ar faksu; neleidžiama perduoti paraiškas/pasiūlymus telefonu; teleksu, telegrafu ar faksu pateiktų paraiškų/pasiūlymų turinys yra viršesnis tais atvejais, jei esama neatitikimo tarp taip pateiktų dokumentų ir kitų dokumentų, gautų po termino pabaigos, turinio;
galimybės, kurios paraiškų/pasiūlymų teikėjams gali būti suteiktos ištaisyti atsitiktines užpildyto blanko klaidas laikotarpiu tarp vokų su pasiūlymais atplėšimo ir sprendimo dėl kontrakto sudarymo, neturi leisti atsirasti jokiems diskriminaciniams veiksmams.
Paraiškų/pasiūlymų konkursui priėmimas
Vokų atplėšimas
Kontraktų sudarymas
Kad paraiška/pasiūlymas būtų svarstomas dėl kontrakto sudarymo, vokų atplėšimo metu jis turi atitikti pagrindinius pranešimo apie konkursą arba konkurso dokumentacijos reikalavimus ir turi būti gautas iš tiekėjo/rangovo, kuris atitinka visas dalyvavimo konkurse sąlygas. Jeigu perkančioji organizacija gavo paraišką/pasiūlymą, kuriame pasiūlyta kaina yra daug mažesnė negu kituose pateiktuose, ji tam pasiūlymo pateikėjui gali pateikti paklausimą apie jo sugebėjimą atitikti visas dalyvavimo konkurse sąlygas ir pajėgumą įvykdyti kontrakto sąlygas.
Jeigu perkančioji organizacija nebuvo nusprendusi visuomenės intereso vardan nesudarinėti kontrakto, tuomet perkančioji organizacija sudaro kontraktą su konkurso dalyviu, kuris nustatomas esantis labiausiai tinkamas kontraktui ir kurio pasiūlymai, ar tai būtų vietinės gamybos prekės ar paslaugos, ar kitų Sutarties šalių prekės ar paslaugos, yra arba mažiausia pasiūlyta kaina, arba pasiūlymai, kurie pagal specifinius vertinimo kriterijus, išdėstytus pranešimuose ar konkurso dokumentacijoje, yra pranašiausi.
Sprendimai, su kuo sudaryti kontraktą, yra priimami laikantis kriterijų ir pagrindinių reikalavimų, nurodytų konkurso dokumentacijoje.
Opciono straipsniai
XIV straipsnis
Derybos
Sutarties šalis gali leisti perkančioms organizacijoms vesti derybas:
dėl pirkimų, jeigu jos yra pareiškusios tokį ketinimą, būtent pranešimu, minimu IX straipsnio 2 dalyje (tiekėjų/rangovų kvietimas dalyvauti procedūroje dėl siūlomo pirkimo); arba
kai po įvertinimo paaiškėja, kad nė vienas pasiūlymas nėra akivaizdžiai pranašiausias pagal konkrečius vertinimo kriterijus, nurodytus pranešimuose arba konkurso dokumentacijoje.
Derybose perkančios organizacijos nediskriminuoja atskirų tiekėjų/rangovų. Perkančios organizacijos ypač užtikrina, kad:
kiekvienas dalyvių eliminavimas yra atliekamas laikantis pranešimuose ir konkurso dokumentacijoje nustatytų kriterijų;
visi kriterijų ir techninių reikalavimų pakeitimai raštu yra perduodami visiems derybose likusiems dalyviams;
visiems likusiems dalyviams suteikiamos galimybės pateikti naujus ar pakeistus pasiūlymus peržiūrėtų reikalavimų pagrindu;
užbaigus derybas, visiems derybose likusiems dalyviams turi būti leidžiama pateikti galutinius pasiūlymus iki bendros termino pabaigos.
XV straipsnis
Ribotas konkursas
VII–XIV straipsnių nuostatos, reglamentuojančios atvirojo ir atrankinio konkurso procedūras, nebūtinai taikomos esant toliau išdėstytoms sąlygoms, su sąlyga, kad ribotas konkursas nėra naudojamas kaip priemonė išvengti maksimalios galimos konkurencijos arba juo nesinaudojama taip, kad susidarytų galimybė diskriminuoti kitų Sutarties šalių tiekėjus/rangovus arba ginti vietinius gamintojus ar tiekėjus/rangovus:
jeigu, paskelbus atvirąjį ar atrankinį konkursą, nebuvo gauta paraiškų/pasiūlymų arba kai pateiktieji pasiūlymai buvo iš anksto sutarti arba neatitinkantys pagrindinių konkurso reikalavimų, arba pateikti tiekėjų/rangovų, kurie netenkina konkurso dalyviams keliamų reikalavimų, nurodytų sutinkamai su šia Sutartimi, tačiau su sąlyga, kad pradinio konkurso reikalavimai nėra iš esmės pakeisti kontrakte, kai nuspręsta, su kuo jis sudaromas;
kai, meno kūrinių atveju ar dėl priežasčių, susijusių su išskirtinių teisių, tokių kaip patentų ar autorinių teisių, gynimu, arba dėl techninių priežasčių nesant konkurencijos, prekės ar paslaugos gali būti teikiamos tik tam tikro tiekėjo/rangovo ir nėra pagrįstõs alternatyvos ar pakaitalo;
tiek, kiek tai yra griežtai reikalinga dėl ypač neatidėliotinų priežasčių, atsiradusių dėl įvykių, kurių perkančioji organizacija negalėjo numatyti, prekės ar paslaugos negalėtų būti įsigytos laiku atviro ar atrankinio konkurso tvarka;
pradinio tiekėjo/rangovo papildomoms siuntoms/teikimams, kurie skirti arba pakeisti jau esamų prekių dalis arba įrengimus, arba jau esamų prekių, paslaugų priedus, arba tokią įrangą, kurios tiekėjo/rangovo pakeitimas priverstų perkančiąją organizaciją įsigyti įrangą arba paslaugas nesilaikant jau esamos įrangos ar paslaugų ( 219 ) pakeičiamumo reikalavimų;
kai perkančioji organizacija perka pirmosios prekės ar paslaugos prototipus, kurie yra sukurti jos prašymu pagal atitinkamą eksperimentinį, tyrimo, mokslinio darbo ar originalaus sukūrimo kontraktą; kai tokie kontraktai yra įvykdyti, vėlesniems tokių prekių ar paslaugų pirkimams yra taikomi VII–XIV straipsniai ( 220 );
kai papildomos statybinės paslaugos, kurios nebuvo įtrauktos į pradinį kontraktą, tačiau kurios buvo tarp pradinio konkurso dokumentacijos tikslų, dėl nenumatytų priežasčių tampa būtinos, norint užbaigti ten aprašytas statybos paslaugas, ir perkančiai organizacijai reikia sudaryti kontraktą dėl papildomų statybos paslaugų su rangovu, atliekančiu minimas statybines paslaugas, kadangi papildomas statybines paslaugas atskirti nuo pirminio kontrakto dėl techninių ar ekonominių priežasčių būtų sunku ir tai perkančiai organizacijai sukeltų rimtų nepatogumų; tačiau bendra sudarytų kontraktų dėl papildomų statybinių paslaugų vertė negali viršyti 50 procentų pagrindinio kontrakto vertės;
naujoms statybinėms paslaugoms, kurios susideda iš panašių statybinių paslaugų, atitinkančių pagrindinį projektą, dėl kurio buvo sudarytas pirminis kontraktas sutinkamai su VII–XIV straipsniais, ir dėl kurių perkančioji organizacija pranešime apie numatomą pirkimą dėl pradinių statybinių paslaugų buvo nurodžiusi, kad, sudarant kontraktus dėl tokių naujų statybinių paslaugų, gali būti pasinaudota riboto konkurso procedūra;
prekėms, įsigytoms prekių rinkoje;
pirkimams, atliktiems išskirtinai palankiomis sąlygomis, kurios atsiranda per labai trumpą laiką; ši nuostata skiriama neįprastiems pardavimų iš įmonių, kurios paprastai nėra tiekėjai/rangovai, atvejais, taip pat verslo turto tvarkymui likvidavimo ar paskirto administratoriaus, esant įmonės bankrotui, valdymo atvejais; nuostata nėra taikoma reguliariems pirkimams iš nuolatinių tiekėjų/rangovų;
tuo atveju, kai kontraktas sudaromas su konkurso dėl projekto sudarymo laimėtoju, su sąlyga, kad konkursas buvo organizuotas būdu, kuris neprieštarauja šios Sutarties principams, ypač kalbant apie tinkamų tiekėjų/rangovų kvietimo dalyvauti tokiame konkurse, kuriame sprendimą priims nepriklausoma žiuri, siekianti, kad kontraktai dėl projekto sudarymo būtų sudaryti su laimėtojais, skelbimą, kaip tai numatyta IX straipsnyje.
XVI straipsnis
„Ofsetai“
XVII straipsnis
Skaidrumas
Kiekviena Sutarties šalis skatina perkančias organizacijas nurodyti sąlygas, tarp jų ir visus nukrypimus nuo konkurso konkurencinių procedūrų ar galimybę imtis užginčijimo procedūrų, pagal kurias bus apsvarstyti pasiūlymai, pateikti tiekėjų/rangovų, esančių šalyse, kurios nėra šios Sutarties šalys, bet kurios, nepaisant to, siekdamos skaidrumo pasirinkdamos, su kuo sudaryti kontraktus savo pačių konkursuose:
specifikuoja savo kontraktus sutinkamai su VI straipsniu (techninės charakteristikos);
skelbia IX straipsnyje minimus pranešimus apie pirkimą, įskaitant tarp jų ir IX straipsnio 8 dalyje minimo pranešimo versiją (pranešimo apie numatomą pirkimą santrauka), spausdinamą PPO oficialia kalba, nurodymus apie sąlygas, pagal kurias bus svarstomi pasiūlymai, pateikti tiekėjų/rangovų, esančių šalyse, kurios nėra šios Sutarties šalys;
nori užtikrinti, kad jų pirkimo taisyklės normaliomis aplinkybėmis nesikeistų pirkimo metu, o tuo atveju, jeigu tokie pasikeitimai pasirodo neišvengiami, nori užtikrinti tenkinančių kompensacinių priemonių prieinamumą.
XVIII straipsnis
Informacija apie perkančių organizacijų įsipareigojimus ir jų peržiūra
Perkančios organizacijos skelbia pranešimą atitinkamame leidinyje, nurodytame II papildyme, ne vėliau kaip 72 dienos po to, kai nusprendžiama, su kuo sudaryti kontraktą pagal XIII–XV straipsnių nuostatas. Pranešimuose skelbiama:
sudaromo kontrakto prekių ar paslaugų pobūdis ir kiekybė;
perkančios organizacijos, sudarančios kontraktą, pavadinimas ir adresas;
kontrakto sudarymo data;
laimėjusio konkurso dalyvio pavadinimas ir adresas;
konkursą laimėjusio pasiūlymo vertė arba aukščiausias ir žemiausias pasiūlymas, į kuriuos buvo atsižvelgta sudarant kontraktą;
kur tinka, pranešimo, paskelbto pagal IX straipsnio 1 dalį, identifikavimo arba tokios procedūros taikymo pagal XV straipsnį pagrindimo būdas;
taikytos procedūros tipas.
Kiekviena perkančioji organizacija, esant tiekėjo/rangovo iš Sutarties šalies prašymui, nedelsdama pateikia:
savo pirkimų praktikos ir tvarkos paaiškinimą;
atitinkamą informaciją apie priežastis, kodėl tiekėjo/rangovo paraiška tinkamumo nustatymui buvo atmesta, kodėl jo galiojantis tinkamumo nustatymas buvo panaikintas ir kodėl jis nebuvo atrinktas;
nelaimėjusiam konkurso dalyviui atitinkamą informaciją apie priežastis, kodėl jo pasiūlymas nebuvo pasirinktas, ir informaciją apie pasirinkto pasiūlymo savybes ir santykinius pranašumus, taip pat konkurso laimėtojo pavadinimą.
XIX straipsnis
Informacija apie Sutarties šalių įsipareigojimus ir jų peržiūra
Kiekviena Sutarties šalis renka ir kasmet pateikia Komitetui statistiką apie savo viešuosius pirkimus, apibrėžtus šioje Sutartyje. Tokiose ataskaitose yra ši informacija apie kontraktus, sudarytus perkančių organizacijų, apibrėžtų šioje Sutartyje:
1 priede nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika apie sudarytų kontraktų apskaičiuotą vertę, tiek didesnę, tiek mažesnę už slenkstinę vertę, šalies mastu ir pagal kiekvieną perkančią organizaciją; 2 ir 3 prieduose nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika apie sudarytų kontraktų apskaičiuotą vertę, didesnę už slenkstinę vertę, šalies mastu ir pagal kiekvieną perkančių organizacijų kategoriją;
1 priede nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika apie sudarytų kontraktų, viršijančių slenkstinę vertę, skaičių ir bendrą vertę, pateiktą pagal kiekvieną perkančią organizaciją ir prekių ar paslaugų kategoriją, nustatytą pagal vieningą klasifikavimo sistemą; 2 ir 3 prieduose nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika apie sudarytų kontraktų, viršijančių slenkstinę vertę, apskaičiuotą vertę, pateiktą pagal perkančių organizacijų kategorijas ir prekių bei paslaugų kategorijas;
1 priede nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika, pateikta pagal kiekvieną perkančią organizaciją ir prekių bei paslaugų kategorijas, apie sudarytų pagal XV straipsnyje nurodytus atvejus kontraktų skaičių ir bendrą vertę; 2 ir 3 prieduose nurodytoms perkančių organizacijų kategorijoms: statistika apie bendrą vertę kontraktų, sudarytų virš slenkstinės vertės pagal kiekvieną XV straipsnio atvejį;
1 priede nurodytoms perkančioms organizacijoms: statistika, pateikta pagal perkančias organizacijas, apie kontraktų, sudarytų pagal leidžiamus nukrypimus nuo Sutarties, išdėstytus atitinkamuose prieduose, skaičių ir bendrą vertę; 2 ir 3 prieduose nurodytoms perkančių organizacijų kategorijoms: statistika apie bendrą vertę kontraktų, sudarytų pagal leidžiamus nukrypimus nuo šios Sutarties, išdėstytus atitinkamuose prieduose.
Tiek, kiek tokia informacija yra prieinama, kiekviena Sutarties šalis pateikia statistiką apie savo perkančių organizacijų įsigytų prekių ir paslaugų kilmės šalis. Komitetas, siekdamas užtikrinti, kad tokia statistika būtų lygintina, pateikia taikytinų metodų taisykles. Siekiant užtikrinti efektyvią pirkimų, apibrėžtų šioje Sutartyje, kontrolę, Komitetas dėl pateiktinos statistinės informacijos pobūdžio ir apimties bei naudotinų kategorijų ir klasifikacijos vieningai gali nuspręsti pakeisti šio straipsnio 5 dalies a–d punktų reikalavimus.
XX straipsnis
Užginčijimo tvarka
Konsultacijos
Užginčijimas
Užginčijimai turi būti išklausomi teisme arba nešališkos ir nepriklausomos peržiūros institucijos, neturinčios jokio suinteresuotumo pirkimo rezultatais, ir kurios nariai yra apsaugoti nuo išorinės įtakos per jų paskyrimo laiką. Peržiūros institucijos, kuri nėra teismas, sprendimą arba gali peržiūrėti teismas, arba ji turi procedūras, kuriose numatyta, kad:
dalyviai gali būti išklausyti prieš paskelbiant išvadas ar priimant sprendimą;
dalyviai gali būti atstovaujami ir lydimi;
dalyviai dalyvauja visuose posėdžiuose;
posėdžiai gali vykti viešai;
išvados ar sprendimai yra pateikiami raštu su pareiškimu, kuriame išdėstomas išvadų ar sprendimų pagrindas;
gali būti pakviesti liudytojai;
dokumentai atskleidžiami peržiūrą atliekančiai institucijai.
Pagal užginčijimo tvarką nustatoma:
skubios laikinosios priemonės, leidžiančios ištaisyti Sutarties pažeidimus ir išsaugoti komercines galimybes; dėl tokio veiksmo gali būti sustabdytas pats pirkimo procesas; tačiau tvarkoje gali būti nustatyta, kad, nusprendžiant, ar reikėtų taikyti tokias priemones, gali būti atsižvelgta į interesų, įskaitant ir visuomenės interesus, pažeidimą, jei tai sąlygotų pirkimo sustabdymas; tokiomis aplinkybėmis raštu yra pateikiama tik tokio neveikimo priežastis;
sprendimo dėl užginčijimo pagrįstumo galimybė ir įvertinimas;
Sutarties pažeidimo ištaisymas arba kompensacija už patirtus nuostolius ar žalą, kurie gali apsiriboti pasiūlymo konkursui ar protesto rengimo išlaidomis.
XXI straipsnis
Institucijos
XXII straipsnis
Konsultacijos ir ginčų sprendimas
Kolegijos dirba pagal šią darbo apibrėžtį (terms of reference), išskyrus atvejus, kai ginčo šalys per 20 dienų nuo kolegijos sudarymo dienos nusprendžia kitaip:
„Atsižvelgiant į atitinkamas šios Sutarties nuostatas ir (bet kokios kitos ginčo šalių cituojamos Sutarties pavadinimas) ištirti atvejį, kurį DSB pateikė (šalies pavadinimas) dokumente … ir padaryti tokias išvadas, kurios padėtų DSB teikti rekomendacijas ar priimti sprendimus, numatytus pagal šią Sutartį“
.
Ginčo atveju, kai viena iš ginčo šalių naudojasi šios Sutarties ir vienos ar daugiau kitų sutarčių, išvardytų Susitarimo dėl ginčų sprendimo 1 priede, nuostatomis, šio straipsnio 3 dalies nuostatos galioja tik tų kolegijos ataskaitos dalių atžvilgiu, kurios yra susijusios su šios Sutarties aiškinimu ir taikymu.
XXIII straipsnis
Sutarties išimtys
XXIV straipsnis
Baigiamosios nuostatos
1. Priėmimas ir įsigaliojimas
Ši Sutartis įsigalioja 1996 metų sausio 1 dieną toms Vyriausybėms ( 222 ), kurių sutarta apimtis (apimties sąrašai) yra įtraukta į šios Sutarties I papildymo 1–5 priedus ir kurios pasirašydamos priėmė Sutartį 1994 metų balandžio 15 dieną arba iki tos dienos pasirašė Sutartį, parašą patvirtinant ratifikavimu, ir vėliau ratifikavo ją iki 1996 metų sausio 1 dienos.
2. Prisijungimas
Bet kuri Vyriausybė, kuri yra PPO šalis narė arba kuri iki PPO Sutarties įsigaliojimo yra GATT 1947 Susitariančioji Šalis ir kuri nėra šios Sutarties šalis, gali prisijungti prie šios Sutarties sąlygomis, dėl kurių ta Vyriausybė ir Sutarties šalys susitaria. Prisijungimas įvyksta, kai PPO Generaliniam Direktoriui įteikiami prisijungimo dokumentai, kuriuose yra nurodytos susitartos sąlygos. Ši Sutartis prisijungiančios Vyriausybės atžvilgiu įsigalioja 30-ą dieną po jos prisijungimo prie Sutarties dienos.
3. Susitarimai dėl pereinamųjų laikotarpių
Honkongas ir Korėja gali uždelsti (atidėti) šios Sutarties nuostatų taikymą, išskyrus XXI ir XXII straipsnius, ne ilgiau kaip iki 1997 metų sausio 1 dienos. Nuostatų taikymo pradžią, jeigu ji yra anksčiau negu 1997 metų sausio 1 diena, šios šalys praneša PPO Generaliniam Direktoriui prieš 30 dienų.
Laikotarpiu tarp šios Sutarties įsigaliojimo ir jos taikymo Honkonge, Honkongas ir visos kitos šios Sutarties šalys, kurios 1994 metų balandžio 15 dieną buvo šalimis Sutarties dėl viešųjų pirkimų, sudarytos 1979 metų balandžio 12 dieną Ženevoje, su pataisomis, padarytomis 1987 metų vasario 2 dieną („1988 metų Sutartis“), teisių ir įsipareigojimų atžvilgiu vadovaujasi atitinkamomis ( 223 ) 1988 metų Sutarties nuostatomis, įskaitant jos priedus su papildymais ir pataisomis, kurios nuostatos yra įtrauktos į šią Sutartį, nurodant šį tikslą, ir galioja iki 1996 metų gruodžio 31 dienos.
Tarp šios Sutarties šalių, kurios taip pat yra ir 1988 metų Sutarties šalys, šios Sutarties teisės ir įsipareigojimai turi viršenybę 1988 metų Sutarties teisėms ir įsipareigojimams.
XXII straipsnis neįsigalioja iki PPO Sutarties įsigaliojimo dienos. Iki to laiko 1988 metų Sutarties VII straipsnio nuostatos taikomos konsultacijoms ir sprendimui ginčų, kilusių pagal šią Sutartį, o jos nuostatos yra įtrauktos į šią Sutartį, nurodant šį tikslą. Šios nuostatos yra taikomos prižiūrint Komitetui, įsteigtam pagal šią Sutartį.
Iki PPO Sutarties įsigaliojimo nuorodos į PPO struktūras yra laikomos nuorodomis į atitinkamas GATT struktūras, o nuorodos į PPO Generalinį Direktorių ir PPO Sekretoriatą yra laikomos nuorodomis atitinkamai į GATT 1947 SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ Generalinį Direktorių ir GATT Sekretoriatą.
4. Išlygos
Jokių išlygų šios Sutarties nuostatų atžvilgiu daryti negalima.
5. Nacionalinės teisės aktai
Kiekviena Vyriausybė, priimdama šią Sutartį ar prie jos prisijungdama, ne vėliau kaip iki šios Sutarties įsigaliojimo jai dienos užtikrina savo įstatymų, kitų teisės aktų ir administracinių procedūrų bei taisyklių, procedūrų ir praktikos, kurią taiko pridedamuose prie šios Sutarties sąrašuose esančios perkančios organizacijos, atitikimą šios Sutarties nuostatoms.
Kiekviena Sutarties šalis praneša Komitetui apie visus savo įstatymų bei kitų teisės aktų, susijusių su šia Sutartimi, pasikeitimus bei apie tokių įstatymų ir kitų teisės aktų administravimo pasikeitimus.
6. Pataisymai arba pakeitimai
Pataisymai, perkančios organizacijos perkėlimai iš vieno priedo į kitą arba, išskirtiniais atvejais, kiti pakeitimai, susiję su I–IV papildymais, yra pranešami Komitetui kartu su informacija apie tikėtinas pakeitimų pasekmes tarpusavy susitartai apimčiai, pateiktai šioje Sutartyje. Jeigu pataisymai, perkėlimai ar kitokie pakeitimai yra visiškai formalūs ar neesminiai, jie įsigalioja, jeigu nėra tam prieštaravimo, per 30 dienų. Kitais atvejais Komiteto Pirmininkas skubiai kviečia Komiteto susirinkimą. Komitetas apsvarsto pasiūlymą ir kiekvieną pareiškimą dėl kompensacinių priemonių, siekdamas išlaikyti teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrą ir tarpusavy sutartos apimties, pateiktos šioje Sutartyje, palyginamą lygį prieš tokią notifikaciją. Tuo atveju, kai susitarimas nėra pasiekiamas, reikalo svarstymas gali būti tęsiamas pagal XXII straipsnyje pateiktas nuostatas.
Jei Sutarties šalis pageidauja, naudodamasi savo teisėmis, išbraukti iš I papildymo kokią nors perkančią organizaciją tuo pagrindu, kad Vyriausybės kontrolė ar jai daroma įtaka buvo sėkmingai pašalinta, ta Sutarties šalis tai praneša Komitetui. Toks pakeitimas įsigalioja kitą dieną po kito Komiteto susirinkimo, su sąlyga, kad tas susirinkimas vyks ne anksčiau kaip 30 dienų po notifikavimo ir kad tam nepateikta jokių prieštaravimų. Jeigu prieštaravimų yra, atvejis gali būti svarstomas toliau pagal konsultacijų ir ginčų sprendimo procedūras, esan- čias XXII straipsnyje. Svarstant siūlomą I papildymo pakeitimą ir kiekvienas iš jo išplaukiančias kompensacines priemones, turi būti daromos nuolaidos dėl rinkos atvėrimo poveikio, atsiradusio dėl Vyriausybės kontrolės ar įtakos pašalinimo.
7. Peržiūros, derybos ir darbas ateityje
Komitetas kasmet peržiūri šios Sutarties įgyvendinimą ir veikimą, atsižvelgdamas į jos tikslus. Komitetas kasmet praneša PPO Generalinei Tarybai apie peržiūrimu laikotarpiu įvykusius pokyčius.
Ne vėliau kaip trečiųjų metų po šios Sutarties įsigaliojimo pabaigoje ir paskui periodiškai Sutarties šalys veda tolesnes derybas, siekdamos patobulinti šią Sutartį ir siekdamos kuo didesnio apimties išplėtimo tarp visų Sutarties šalių savitarpiškumo/abipusiškumo pagrindu, atsižvelgdamos į V straipsnio nuostatas, susijusias su besivystančiomis šalimis.
Sutarties šalys vengia įvesti ar pratęsti diskriminacines priemones ir praktiką, kuri iškreiptų atvirą pirkimą ir derybų pagal šio straipsnio 7 dalies b punktą kontekste siekia pašalinti tas diskriminacines priemones, kurios lieka galioti šios Sutarties įsigaliojimo dieną.
8. Informacinės technologijos
Siekiant užtikrinti, kad ši Sutartis nesudarytų nereikalingos kliūties techniniam progresui, Sutarties šalys reguliariai konsultuojasi Komitete dėl naujovių vartojant informacines technologijas viešuosiuose pirkimuose ir, jeigu reikia, derasi dėl pakeitimų šioje Sutartyje. Konsultacijomis ypač siekiama užtikrinti, kad informacinių technologijų vartojimas skatintų atvirą, nediskriminacinį ir efektyvų viešąjį pirkimą per skaidrias jo procedūras, kad šioje Sutartyje aptariami kontraktai būtų aiškiai apibrėžti ir kad galima būtų identifikuoti visą prieinamą informaciją, susijusią su tam tikru kontraktu. Kai Sutarties šalis ketina įvesti naujovių, ji atsižvelgia į kitų Sutarties šalių požiūrius dėl galinčių iškilti problemų.
9. Pakeitimai
Sutarties šalys gali daryti pakeitimus šioje Sutartyje, atsižvelgdamos, inter alia, į patirtį, sukauptą ją įgyvendinant. Toks pakeitimas, kai Sutarties šalys dėl jo susitaria pagal Komiteto nustatytą tvarką, neįsigalioja nei vienai Sutarties šaliai, kol jo ta Sutarties šalis nepriima.
10. Pasitraukimas
Kiekviena Sutarties šalis gali pasitraukti iš šios Sutarties. Pasitraukimas įsigalioja po 60 dienų nuo tos dienos, kai PPO Generalinis Direktorius gauna pranešimą apie tokį pasitraukimą. Kiekviena Sutarties šalis po tokio pranešimo gali prašyti skubaus Komiteto susirinkimo.
Jeigu šios Sutarties šalis netampa PPO šalimi nare per vienerius metus nuo PPO Sutarties įsigaliojimo dienos arba nustoja būti PPO šalimi nare, ji tą pačią dieną nustoja būti ir šios Sutarties šalimi.
11. Šios Sutarties netaikymas tarp tam tikrų Sutarties šalių
Ši Sutartis netaikoma tarp bet kurių dviejų Sutarties šalių, jeigu kuri nors iš Sutarties šalių tuo metu, kai priima šią Sutartį arba prie jos prisijungia, nesutinka su tokiu taikymu.
12. Pastabos, papildymai ir priedai
Šios Sutarties pastabos, papildymai ir priedai yra neatsiejama jos dalis.
13. Sekretoriatas
Šią Sutartį aptarnauja PPO Sekretoriatas.
14. Deponavimas
Ši Sutartis yra deponuojama PPO Generaliniam Direktoriui, kuris nedelsdamas kiekvienai Sutarties šaliai pateikia šios Sutarties, kiekvieno jos pataisymo ar pakeitimo pagal šio straipsnio 6 dalį, taip pat kiekvieno jos pakeitimo pagal šio straipsnio 9 dalį patvirtintą kopiją, taip pat pranešimą apie kiekvieną jos priėmimą ar prisijungimą prie jos pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatas ir apie kiekvieną pasitraukimą iš jos pagal šio straipsnio 10 dalį.
15. Registravimas
Ši Sutartis yra įregistruojama pagal Jungtinių Tautų Įstatų 102 straipsnio nuostatas.
Sudaryta Marakeše vienas tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt ketvirtųjų metų balandžio penkioliktą dieną vienintele kopija anglų, prancūzų ir ispanų kalbomis, visi tekstai yra autentiški, jeigu nėra nurodyta kitaip šios Sutarties papildymų atžvilgiu.
PASTABOS
Terminai „šalis“ arba „šalys“, kaip jie vartojami šioje Sutartyje, įskaitant papildymus, turi būti suprantami kaip reiškiantys ir atskirą šios Sutarties šalies muitinės teritoriją.
Atskiros šios Sutarties šalies muitinės teritorijos atveju, kai šioje Sutartyje vartojamas terminas „nacionalinė“, šis terminas turi būti suprantamas kaip ir ta muitinės teritorija, jeigu nenurodyta kitaip.
1 straipsnis, 1 punktas
Atsižvelgiant į bendrąją politiką, susijusią su atitinkama pagalba, įskaitant tikslą teikti atitinkamą pagalbą besivystančioms šalims, ši Sutartis netaikoma pirkimui, vykdomam remiant atitinkamą pagalbą besivystančioms šalims, tol, kol ji yra Sutarties šalių praktikuojama.
INTERNATIONAL DAIRY ARRANGEMENT
PREAMBLE
Recognizing the importance of milk and dairy products to the economy of many countries ( 224 ) in terms of production, trade and consumption;
Recognizing the need, in the mutual interests of producers and consumers, and of exporters and importers, to avoid surpluses and shortages, and to maintain prices at an equitable level;
Noting the diversity and interdependence of dairy products;
Noting the situation in the dairy products market, which is characterized by very wide fluctuations and the proliferation of export and import measures;
Considering that improved cooperation in the dairy products sector contributes to the attainment of the objectives of expansion and liberalization of world trade, and the implementation of the principles and objectives concerning developing countries agreed upon in the Tokyo Declaration of Ministers dated 14 September 1973 concerning the Multilateral Trade Negotiations;
Determined to respect the principles and objectives of the General Agreement on Tariffs and Trade (hereinafter referred to as „General Agreement“ or „GATT“) ( 225 ) and, in carrying out the aims of this Arrangement, effectively to implement the principles and objectives agreed upon in the said Tokyo Declaration;
The participants to the present Arrangement have, through their representatives, agreed as follows:
PART ONE
GENERAL PROVISIONS
Article I
Objectives
The objectives of this Arrangement shall be, in accordance with the principles and objectives agreed upon in the Tokyo Declaration of Ministers dated 14 September 1973 concerning the Multilateral Trade Negotiations,
Article II
Products Coverage
This Arrangement applies to the dairy products sector. For the purpose of this Arrangement, the term „dairy products“ is deemed to include the following products, as defined in the Customs Cooperation Council Nomenclature:
CCCN |
|
(a) Milk and cream, fresh, not concentrated or sweetened |
04.01 |
(b) Milk and cream, preserved, concentrated or sweetened |
04.02 |
(c) Butter |
04.03 |
(d) Cheese and curd |
04.04 |
(e) Casein |
ex 35.01 |
Article III
Information
The information that the participants undertake to provide pursuant to paragraph 1 of this Article, according to the modalities that the Council shall establish, shall include data on past performance, current situation and outlook regarding production, consumption, prices, stocks and trade, including transactions other than normal commercial transactions, in respect of the products referred to in Article II of this Arrangement, and any other information deemed necessary by the Council. Participants shall also provide information on their domestic policies and trade measures, and on their bilateral, plurilateral or multilateral commitments, in the dairy sector and shall make known, as early as possible, any changes in such policies and measures that are likely to affect international trade in dairy products. The provisions of this paragraph shall not require any participant to disclose confidential information which would impede law enforcement or otherwise be contrary to the public interest or would prejudice the legitimate commercial interests of particular enterprises, public or private.
Note: It is understood that under the provisions of this Article, the Council instructs the secretariat to draw up, and keep up to date, an inventory of all measures affecting trade in dairy products, including commitments resulting from bilateral, plurilateral and multilateral negotiations.
Article IV
Functions of the International Dairy Products Council and Cooperation between the Participants to this Arrangement
The Council shall meet in order to:
make an evaluation of the situation in and outlook for the world market for dairy products, on the basis of a status report prepared by the secretariat with the documentation furnished by participants in accordance with Article III of this Arrangement, information arising from the operation of the Protocols covered by Article VI of this Arrangement, and any other information available to it;
review the functioning of this Arrangement.
Article V
Food Aid and Transactions other than Normal Commercial Transactions
The participants agree:
In cooperation with FAO and other interested organizations, to foster recognition of the value of dairy products in improving nutritional levels and of ways and means through which they may be made available for the benefit of developing countries.
In accordance with the objectives of this Arrangement, to furnish, within the limits of their possibilities, dairy products to developing countries by way of food aid. Participants should notify the Council in advance each year, as far as practicable, of the scale, quantities and destinations of their proposed contributions of such food aid. Participants should also give, if possible, prior notification to the Council of any proposed amendments to the notified programme. It would be understood that contributions could be made bilaterally or through joint projects or through multilateral programmes, particularly the World Food Programme.
Recognizing the desirability of harmonizing their efforts in this field, as well as the need to avoid harmful interference with normal patterns of production, consumption and international trade, to exchange views in the Council on their arrangements for the supply and requirements of dairy products as food aid or on concessional terms.
PART TWO
SPECIFIC PROVISIONS
Article VI
Protocols
Without prejudice to the provisions of Articles I to V of this Arrangement, the products listed below shall be subject to the provisions of the Protocols annexed to this Arrangement:
PART THREE
Article VII
Administration of the Arrangement
1. International Dairy Products Council
(a) An International Dairy Products Council shall be established within the framework of the GATT. The Council shall comprise representatives of all participants to the Arrangement and shall carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Arrangement. The Council shall be serviced by the GATT secretariat. The Council shall establish its own rules of procedure.
(b)
The Council shall normally meet at least twice each year. However, the Chairman may call a special meeting of the Council either on his own initiative, at the request of the Committees established under paragraph 2 (a) of this Article, or at the request of a participant to this Arrangement.
(c)
The Council shall reach its decisions by consensus. The Council shall be deemed to have decided on a matter submitted for its consideration if no member of the Council formally objects to the acceptance of a proposal.
(d)
The Council shall make whatever arrangements are appropriate for consultation or cooperation with inter-governmental and non-governmental organizations.
(e)
The Council may invite any non-participating country to be represented at any meeting as an observer.
The Council may also invite any of the organizations referred to in paragraph 1 (d) of this Article to attend any meeting as an observer.
2. Committees
(a) The Council shall establish a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Certain Milk Powders, a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Milk Fat and a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Certain Cheeses. Each of these Committees shall comprise representatives of all participants to the relevant Protocol. The Committees shall be serviced by the GATT secretariat. They shall report to the Council on the exercise of their functions.
(b)
The Council shall make the necessary arrangements, determining the modalities for the information to be furnished under Article III of this Arrangement, so that
(c)
Each Committee shall normally meet at least once each quarter. However, the Chairman of each Committee may call a special meeting of the Committee on his own initiative or at the request of any participant.
(d)
Each Committee shall reach its decisions by consensus. A committee shall be deemed to have decided on a matter submitted for its consideration if no member of the Committee formally objects to the acceptance of a proposal.
PART FOUR
Article VIII
Final Provisions
1. Acceptance ( 227 )
This Arrangement is open for acceptance, by signature or otherwise, by governments members of the United Nations, or of one of its specialized agencies and by the European Economic Community.
Any government ( 228 ) accepting this Arrangement may at the time of acceptance make a reservation with regard to its acceptance of any of the Protocols annexed to the Arrangement. This reservation is subject to the approval of the participants.
This Arrangement shall be deposited with the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT who shall promptly furnish a certified copy thereof and a notification of each acceptance thereof to each participant. The texts of this Arrangements in the English, French and Spanish languages shall all be equally authentic.
Acceptance of this Arrangement shall carry denunciation of the Arrangement Concerning Certain Dairy Products, done at Geneva on 12 January 1970 which entered into force on 14 May 1970, for participants having accepted that Arrangement and denunciation of the Protocol Relating to Milk Fat, done at Geneva on 2 April 1973 which entered into force on 14 May 1973, for participants having accepted that Protocol. Such denunciation shall take effect on the date of entry into force of this Arrangement.
2. Provisional application
Any government may deposit with the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT a declaration of provisional application of this Arrangement. Any government depositing such a declaration shall provisionally apply this Arrangement and be provisionally regarded as participating in this Arrangement.
3. Entry into force
This Arrangement shall enter into force, for those participants having accepted it, on 1 January 1980. For participants accepting this Arrangement after that date, it shall be effective from the date of their acceptance.
The validity of contracts entered into before the date of entry into force of this Arrangement is not affected by this Arrangement.
4. Validity
This Arrangement shall remain in force for three years. The duration of this Arrangement shall be extended for further periods of three years at a time, unless the Council at least eighty days prior to each date of expiry, decides otherwise.
5. Amendment
Except where provision for modification is made elsewhere in this Arrangement the Council may recommend an amendment to the provisions of this Arrangement. The proposed amendment shall enter into force upon acceptance by the governments of all participants.
6. Relationship between the Arrangement and the Annexes
The following shall be deemed to be an integral part of this Arrangement, subject to the provisions of paragraph l(b) of this Article:
7. Relationship between the Arrangement and the GATT
Nothing in this Arrangement shall affect the rights and obligations of participants under the GATT ( 229 ).
8. Withdrawal
Any participant may withdraw from this Arrangement. Such withdrawal shall take effect upon the expiration of sixty days from the day on which written notice of withdrawal is received by the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT.
Subject to such conditions as may be agreed upon by the participants, any participant may withdraw from any of the Protocols annexed to this Arrangement. Such withdrawal shall take effect upon the expiration of sixty days from the day on which written notice of withdrawal is received by the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT.
Done at Geneva this twelfth day of April nineteen hundred and seventy-nine.
ANNEX I
PROTOCOL REGARDING CERTAIN MILK POWDERS
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Products
For the purpose of this Protocol, minimum export prices shall be established for the pilot products of the following description:
Designation: Skimmed-milk powder
Milk fat content: less than or equal to 1,5 per cent by weight Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Designation: Whole milk powder
Milk fat content: 26 per cent by weight
Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Designation: Buttermilk powder ( 230 )
Milk fat content: less than or equal to 11 per cent by weight Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Packaging: in packages normally used in the trade, of a net content by weight of not less than 25 kg, or 50 Ibs, as appropriate
Terms of sale: f.o.b. ocean-going vessels from the exporting country or free-at-frontier exporting country.
By derogation from this provision, reference points are designated for the countries listed in Annex I (a) ( 231 ). The Committee established in pursuance of Article VII: 2 (a) of the Arrangement (hereinafter referred to as the Committee) may amend the contents of that Annex.
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Prices
Level and observance of minimum prices
The minimum price levels set in the present Article take account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum prices provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol are fixed at:
US$ 425 ( 232 ) per metric ton for the skimmed-milk powder defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 725 ( 233 ) per metric ton for the whole milk powder defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 425 ( 234 ) per metric ton for the buttermilk powder defined in Article 2 of this Protocol.
The levels of the minimum prices specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The levels of the minimum prices specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by products, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the levels of the minimum prices set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum prices
If the products actually exported differ from the pilot products in respect of the fat content, packaging or terms of sale, the minimum prices shall be adjusted so as to protect the minimum prices established in this Protocol for the products specified in Article 2 of this Protocol according to the following provisions:
Exports and imports of skimmed-milk powder and buttermilk powder for purposes of animal feed
Special conditons of sales
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products coveral by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum prices objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum prices;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum prices threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
ANNEX II
PROTOCOL REGARDING MILK FAT
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Products
For the purpose of this Protocol, minimum export prices shall be established for the pilot products of the following descriptions:
Designation: Anhydrous milk fat
Milk fat content: 99,5 per cent by weight
Designation: Butter
Milk fat content: 80 per cent by weight
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Prices
Level and observance of minimum prices
The minimum price levels set out in the present Article take account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum prices provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol are fixed at:
US$ 1 100 ( 240 ) per metric ton for the anhydrous milk fat defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 925 ( 241 ) per metric ton for the butter defined in Article 2 of this Protocol.
The levels of the minimum prices specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The levels of the minimum prices specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by producers, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the levels of the minimum prices set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum prices
If the products actually exported differ from the pilot products in respect of the fat content, packaging or terms of sale, the minimum prices shall be adjusted so as to protect the minimum prices established in this Protocol for the products specified in Article 2 of this Protocol according to the following provisions:
Special conditions of sales
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
The provisions of paragraphs 1 to 6 of this Article shall not be regarded as applying to donated exports to developing countries or to exports destined for relief purposes of food-related development purposes or welfare purposes in developing countries.
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products covered by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum prices objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum prices;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum prices threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
ANNEX III
PROTOCOL REGARDING CERTAIN CHEESES
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Product
For the purpose of this Protocol, a minimum export price shall be established for the pilot product of the following description:
By derogation from this provision, reference points are designated for the countries listed in Annex III(a) ( 243 ). The Committee established in pursuance of Article VII:2(a) of the Arrangement (hereinafter referred to as the Committee) may amend the contents of that Annex.
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Price
Level and observance of minimum price
The minimum price level set out in the present Article takes account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum price provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol is fixed at US $ 800 ( 244 ) per metric ton.
The level of the minimum price specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The level of the minimum price specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by producers, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the level of the minimum price set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum price
If the products actually exported differ from the pilot products in respect or the packaging or terms of sale, the minimum price shall be adjusted so as to protect the minimum price established in this Protocol according to the following provisions:
Special conditions of sale
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products. covered by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum price objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum price;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum price threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
SUSITARIMAS DĖL GALVIJIENOS
PREAMBULĖ
Įsitikinusios, kad didėjantis tarptautinis bendradarbiavimas turėtų būti vykdomas taip, kad padėtų pasiekti didesnį tarptautinės prekybos mėsa ir gyvais gyvūnais liberalizavimą, stabilumą ir didėjimą;
Atsižvelgdamos į poreikį vengti rimtų tarptautinės prekybos galvijiena ir gyvais galvijais trikdymų;
Pripažindamos galvijienos ir gyvų galvijų auginimo bei prekybos svarbą daugelio, ypač tam tikrų išsivysčiusių ir besivystančių šalių ekonomikai;
Nepamiršdamos savo įsipareigojimų laikytis Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (toliau – Bendrasis susitarimas arba GATT) ( 246 ) principų bei tikslų;
Pasiryžusios, vykdydamos šio Susitarimo uždavinius, įgyvendinti 1973 m. rugsėjo 11 d. Tokijo ministrų deklaraciją dėl daugiašalių derybų dėl prekybos sutartus principus ir tikslus, ypač taikant specialias ir palankesnes sąlygas besivystančioms šalims;
Šio Susitarimo dalyviai per savo atstovus susitarė:
PIRMA DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I straipsnis
Tikslai
Šio Susitarimo tikslai yra šie:
skatinti tarptautinės mėsos ir gyvulių rinkos augimą ir kuo didesnį liberalizavimą bei stabilumą, padedant laipsniškai panaikinti tarptautinės prekybos galvijiena ir gyvais galvijais kliūtis ir apribojimus, įskaitant tokias kliūtis ir apribojimus, kurie skaldo šią prekybą į uždaras dalis, ir gerinant tarptautinę pasaulinės prekybos sistemą, kad ji būtų naudinga vartotojams ir gamintojams, importuotojams ir eksportuotojams;
skatinti didesnį tarptautinį bendradarbiavimą visais aspektais, turinčiais įtakos prekybai galvijiena ir gyvais galvijais, ypač siekiant didesnio racionalizavimo ir veiksmingesnio išteklių paskirstymo tarptautinėje mėsos ekonomikoje;
užtikrinti papildomą naudą besivystančių šalių tarptautinei prekybai galvijiena ir gyvais galvijais, didinant šių šalių galimybes dalyvauti tarptautinės prekybos šiais produktais plėtroje, inter alia, šiomis priemonėmis:
skatinant ilgalaikį kainų stabilumą besiplečiančioje pasaulinėje galvijienos ir gyvų galvijų rinkoje;
skatinant išlaikyti ir didinti besivystančių šalių, kurios eksportuoja galvijieną ir gyvus galvijus, pajamas;
visa tai darant tam, kad, užtikrinus ilgalaikį galvijienos ir gyvų galvijų rinkų stabilumą, būtų galima gauti papildomų pajamų;
toliau konkurenciniu pagrindu plėsti prekybą, atsižvelgiant į našių gamintojų tradicinę padėtį.
II straipsnis
Produktai, kuriems taikomas Susitarimas
Šis Susitarimas taikomas galvijienai. Šiame Susitarime laikoma, kad sąvoka „galvijiena“ apima:
|
CCCN |
a) gyvus galvijus |
01.02 |
b) šviežią, atšaldytą ir sušaldytą galvijų mėsą ir valgomus mėsos subproduktus |
ex 02.01 |
c) sūdytą, esančią sūryme, džiovintą ar rūkytą galvijieną ir valgomus mėsos subproduktus |
ex 02.06 |
d) kitaip paruoštą ar konservuotą galvijieną ar valgomus mėsos subproduktus |
ex 16.02 |
ir kitus produktus, kuriais šį sąrašą gali papildyti Tarptautinė mėsos taryba, įsteigta pagal šio susitarimo V straipsnyje nustatytas sąlygas, kad būtų galima įvykdyti šio susitarimo tikslus ir nuostatas.
III straipsnis
Informacija ir rinkos stebėsena
Pastaba:
Susitariama, kad Taryba, remdamasi šio straipsnio nuostatomis, sekretoriatui duoda nurodymą parengti ir atnaujinti visų priemonių, darančių poveikį prekybai galvijiena ir gyvais galvijais, įskaitant dvišalių ir daugiašalių derybų nulemtus įsipareigojimus, aprašą.
IV straipsnis
Tarptautinės mėsos tarybos funkcijos ir šio Susitarimo dalyvių bendradarbiavimas
Taryba renkasi tam, kad:
remdamasi Susitarimo sekretoriato parengta esamos padėties ir galimų pokyčių analize bei pagal šio Susitarimo III straipsnio nuostatas parengtais dokumentais, įskaitant dokumentus, susijusius su vidaus ir prekybos politika, ir kitus sekretoriato turimus dokumentus, įvertintų pasaulinę pasiūlos ir paklausos padėtį bei perspektyvas;
imtųsi išsamaus šio Susitarimo veikimo tyrimo;
suteiktų galimybę reguliariai konsultuotis visais klausimais, turinčiais įtakos tarptautinei prekybai galvijiena.
ANTRA DALIS
V straipsnis
Susitarimo administracija
1. Tarptautinė mėsos taryba
GATT kontekste įkuriama Tarptautinė mėsos taryba. Šią Tarybą sudaro visų Susitarimo dalyvių atstovai, ir ji atlieka visas funkcijas, būtinas įgyvendinant šio Susitarimo nuostatas. Tarybą aptarnauja GATT sekretoriatas. Taryba nustato savo darbo tvarkos taisykles, ypač dėl IV straipsnyje numatytų konsultacijų.
2. Eiliniai ir specialūs posėdžiai
Taryba paprastai renkasi ne mažiau kaip du kartus per metus. Tačiau pirmininkas savo iniciatyva arba vieno iš šio Susitarimo dalyvių prašymu gali sušaukti specialų Tarybos posėdį.
3. Sprendimai
Sprendimus Taryba priima bendru sutarimu. Tarybai svarstyti pateiktas klausimas laikomas išspręstu, jei nė vienas Tarybos narys oficialiai neprieštarauja, kad pasiūlymas būtų priimtas.
4. Bendradarbiavimas su kitomis organizacijomis
Taryba nustato tinkamą konsultavimosi arba bendradarbiavimo su tarpvyriausybinėmis ir nevyriausybinėmis organizacijomis tvarką.
5. Stebėtojų priėmimas
Taryba gali pakviesti bet kurios Susitarime nedalyvaujančios šalies atstovus stebėtojo teisėmis dalyvauti bet kuriame posėdyje.
Be to, Taryba gali pakviesti bet kurią iš šio straipsnio 4 dalyje nurodytų organizacijų stebėtojo teisėmis dalyvauti bet kuriame posėdyje.
TREČIA DALIS
VI straipsnis
Baigiamosios nuostatos
1. Priėmimas ( 248 )
Šis Susitarimas pateikiamas parašu arba kitaip priimti Vyriausybėms, kurios yra Jungtinių Tautų arba kurios nors iš jų specializuotų agentūrų narės, ir Europos ekonominei bendrijai.
Bet kuri šį Susitarimą priimanti Vyriausybė ( 249 ) priėmimo metu gali padaryti išlygą dėl bet kurios šio Susitarimo nuostatos priėmimo. Šiai išlygai turi pritarti dalyviai.
Šis Susitarimas deponuojamas GATT SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ Generaliniam direktoriui, kuris kiekvienam dalyviui neatidėliodamas pateikia jo patvirtintą kopiją ir pranešimą apie kiekvieną priėmimą. Šio Susitarimo tekstai anglų, ispanų ir prancūzų kalbomis yra autentiški.
Įsigaliojus šiam Susitarimui, panaikinama Tarptautinė mėsos konsultacinė grupė.
2. Laikinas taikymas
Bet kuri Vyriausybė GATT SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ Generaliniam direktoriui gali deponuoti pareiškimą dėl laikino šio Susitarimo taikymo. Bet kuri tokį pareiškimą deponuojanti Vyriausybė laikinai taiko šį Susitarimą ir laikinai yra laikoma šio Susitarimo dalyve.
3. Įsigaliojimas
Šis Susitarimas jį priėmusiems dalyviams įsigalioja 1980 m. sausio 1 d. Dalyviams, priėmusiems šį Susitarimą po tos datos, jis įsigalioja nuo jų priėmimo dienos.
4. Galiojimas
Šis Susitarimas galioja trejus metus. Jis pratęsiamas tolesniems trejų metų laikotarpiams, jei Taryba, iki kiekvieno laikotarpio pabaigos likus ne mažiau kaip 80 dienų, nenusprendžia kitaip.
5. Pakeitimai
Išskyrus tuos atvejus, kai pakeitimai yra numatyti kitose šio Susitarimo vietose, Taryba gali rekomenduoti iš dalies pakeisti šio Susitarimo nuostatas. Pasiūlytas pakeitimas įsigalioja tada, kai jį priima visų Susitarimo dalyvių Vyriausybės.
6. Susitarimo ir GATT tarpusavio ryšys
Nė viena šio Susitarimo nuostata nepažeidžia teisių ir įsipareigojimų pagal Bendrąjį susitarimą dėl muitų tarifų ir prekybos ( 250 ).
7. Pasitraukimas
Kiekvienas dalyvis gali pasitraukti iš šio Susitarimo. Pasitraukimas įsigalioja praėjus 60 dienų nuo tos dienos, kurią GATT SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ Generalinis direktorius gavo raštišką pranešimą apie pasitraukimą.
1 priedas
URUGVAJAUS IR EUROPOS BENDRIJOS PASIKEITIMO RAšTAIS PROJEKTAS
Europos bendrija sutinka įtraukti į savo paskutinįjį pasiūlymą dėl rinkos prieinamumo pagal Urugvajaus raundą papildomą dviejų tūkstančių tonų aukščiausios rūšies galvijienos kiekį (0201.30.00–0206.10.85 galvijiena, šviežia arba atšaldyta: 0202.30.90–206 29.91 galvijiena, sušaldyta) iš Urugvajaus.
Europos bendrija ir Urugvajus sutinka, kad Tokijo raundo sutarties nuostata, pagal kurią Europos bendrija rengėsi numatyti galimybę Urugvajui eksportuoti papildomus metinius aukščiausios rūšies galvijienos kiekius, jeigu kitos šalys naudos gavėjos pilnai neišnaudojo bendrosios kvotos šiems mėsos gabalams, nebetaikoma.
Pirmiau minėta nuostata nebetaikoma nuo tos pačios dienos, kai įsigalioja papildomas dviejų tūkstančių tonų kiekis.
( 1 ) Aptariamoji struktūra — tai konsensuso būdu imanti sprendimą svarstyti pateiktą klausimą, jeigu jokia valstybė narė, dalyvaujanti susirinkime, formaliai neprieštarauja siūlomam sprendimui.
( 2 ) Europos Bendrijų ir jų valstybių narių turimų balsų skaičius niekuomet negali viršyti Europos Bendrijų valstybių narių skaičiaus.
( 3 ) Kai Generalinė taryba susirenka vykdyti Komiteto dėl ginčų sprendimo funkcijas, sprendimai turi būti priimami laikantis Susitarimo dėl ginčų sprendimo 2 straipsnio 4 dalies nuostatų.
( 4 ) Sprendimas suteikti įsipareigojimų atidėjimą bet kokio įsipareigojimo, susijusio su pereinamuoju laikotarpiu ar su laipsniško įgyvendinimo laikotarpiu, kurio prašančioji valstybė narė neįvykdė iki atitinkamo laikotarpio pabaigos, atžvilgiu, turi būti priimtas tik konsensuso būdu.
( 5 ) Šioje nuostatoje numatyti įsipareigojimų atidėjimai yra išvardyti 1993 m. gruodžio 15 d. dokumento MTN/FA II dalies 11 ir 12 puslapių 7 išnašoje ir 1994 m. kovo 21 d. dokumente MTN/FA/Corr.6. Savo pirmojoje sesijoje Ministrų Konferencija priims naują, pataisytą įsipareigojimų atidėjimų sąrašą, į kurį bus įtraukti nauji įsipareigojimų atidėjimai, suteikti pagal GATT 1947 po 1993 m. gruodžio 15 d., tačiau iki PPO Sutarties įsigaliojimo dienos, o nustoję galioti įsipareigojimų atidėjimai bus išbraukti.
( 6 ) Šios darbo grupės veikla turi būti derinama su darbo grupės, sudaromos pagal 1994 m. balandžio 15 d. Ministrų Konferencijos priimto nutarimo dėl pranešimų tvarkos III dalį, veikla.
( 7 ) Šis Susitarimas nepakeičia Šalių narių teisių ir pareigų, numatytų GATT 1994 XII ir XVIII:B straipsniuose. GATT 1994 XXII ir XXIII straipsnių nuostatos, taikomos pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo, gali būti panaudotos bet kokiais atvejais, taikant importą ribojančias priemones, skirtas mokėjimų balansui sureguliuoti.
( 8 ) Tarp tokių priemonių yra kiekybiniai importo apribojimai, kintančios importo rinkliavos, minimalios importo kainos, taikomos savo nuožiūra importo licencijos, valstybinės prekybos įmonėms taikomos netarifinės priemonės, savanoriški eksporto apribojimai, taip pat kitos pasienyje taikomos priemonės, išskyrus įprastinius muito mokesčius, nepriklausomai nuo to, ar tos priemonės taikomos laikantis šaliai būdingų nukrypimų nuo GATT 1947 nuostatų ar ne. Į šį sąrašą neįeina priemonės, taikomos pagal išmokų balanso nuostatas ar pagal kitas bendrąsias ne žemės ūkiui skirtas GATT 1994 nuostatas arba kitas daugiašales prekybos sutartis, išvardytas PPO sutarties 1A priede.
( 9 ) Referencinė kaina, naudojama siekiant taikyti šio papunkčio nuostatas, paprastai yra atitinkamo produkto vieneto CIF vertės vidurkis, o kitais atvejais tai gali būti atitinkama kaina, nustatoma pagal produkto kokybę ir jo perdirbimo etapą. Referencinė kaina, pradedant ją naudoti, turi būti viešai paskelbta ir prieinama, kiek reikia, visoms kitoms valstybėms narėms, kad jos galėtų įvertinti papildomą muitą, kuris gali būti uždėtas.
( 10 ) Kai į vidaus suvartojimą neatsižvelgiama, pagal 4 dalies a punktą yra taikomas bazinis slenkstinis lygis.
( 11 ) „Kompensaciniai muitai“, minimi šiame straipsnyje, tai muitai, apibrėžti GATT 1994 VI straipsnyje ir Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių V dalyje.
( 12 ) Šio priedo 3 dalyje Vyriausybinio rezervo maisto atsargoms užtikrinti programos besivystančiose šalyse, kuriose programos veikia aiškiai ir vykdomos laikantis oficialiai paskelbtų kriterijų ar taisyklių, yra laikomos neprieštaraujančiomis šios dalies nuostatoms, įskaitant programas, pagal kurias maisto produktai maisto atsargoms užtikrinti yra perkami ir parduodami administruojamomis kainomis, su sąlyga, kad skirtumą tarp pirkimo kainos ir referencinės kainos atspindi BPD.
( 13 ) Šio priedo 3 ir 4 dalyse aprūpinimas maisto produktais subsidijuojamomis kainomis siekiant patenkinti neturtingų miesto ir kaimo gyventojų maisto poreikius besivystančiose šalyse, jei tai daroma reguliariai, o kainos yra pagrįstos, turi būti laikomas atitinkančiu šios dalies nuostatas.
( 14 ) Šioje Sutartyje nuoroda į XX straipsnio b punktą taip pat reiškia nuorodą į to straipsnio įžangą.
( 15 ) 3 straipsnio 3 dalies taikymui mokslinio pagrindimo reikia, jeigu valstybė narė, remdamasi tyrimu bei turimos mokslinės informacijos įvertinimu pagal atitinkamas šios Sutarties nuostatas, nustato, jog atitinkamų tarptautinių standartų, gairių ar rekomendacijų nepakanka, kad būtų galima pasiekti atitinkamą sanitarinės ar fitosanitarinės apsaugos lygį.
( 16 ) 5 straipsnio 6 dalyje priemonė nėra ribojanti prekybą daugiau negu reikia, jeigu nėra kitos priemonės, kurią būtų galima pagrįstai taikyti atsižvelgiant į technines ir ekonomines galimybes ir kuri daug mažiau ribotų prekybą, siekiant atitinkamo sanitarinės ar fitosanitarinės apsaugos lygio.
( 17 ) Šiuose apibrėžimuose į „gyvūnų“ sąvoką įeina ir žuvys bei laukinė fauna; į „augalų“ sąvoką įeina ir miškai bei laukinė flora; į „kenkėjų“ – ir piktžolės; į „teršalų“ – ir pesticidų bei veterinarijos vaistų likučiai bei pašalinės medžiagos.
( 18 ) Tokios sanitarinės ir fitosanitarinės priemonės kaip bendrai taikytini įstatymai, nutarimai ar įsakymai.
( 19 ) Kai šioje Sutartyje kalbama apie „nacionalinius subjektus“, terminas, jeigu PPO valstybė narė yra atskira muitinės teritorija, reiškia asmenis, fizinius ar juridinius, kurie yra nuolatiniai šalies gyventojai arba kurie toje muitinės teritorijoje turi realiai veikiančią gamybos ar prekybos įmonę.
( 20 ) Kontrolės, patikrinimo ir patvirtinimo tvarka apima, inter alia, ir atrankos, bandymų ir sertifikavimo procedūras.
( 21 ) Eksportuojanti mažiausiai išsivysčiusi valstybė narė iš šios nuostatos taip pat gali turėti nors ir nedidelės naudos.
( 22 ) „Sutartiniai metai“ – sąvoka, reiškianti 12 mėnesių laikotarpį nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos ir tolesnius 12 mėnesių laikotarpius.
( 23 ) Atitinkamos GATT 1994 nuostatos neapima XIX straipsnio tos produkcijos atžvilgiu, kuri dar nėra integruota į GATT 1994, nebent priedo 3 dalyje numatyta kitaip.
( 24 ) Apribojimai šiuo atveju reiškia visus vienašališkai įvestus kiekybinius apribojimus, dvišalius susitarimus ir kitas panašaus poveikio priemones.
( 25 ) Muitų sąjunga gali taikyti specialiąją rinkos protekcinę (apsaugos) priemonę vientiso junginio pagrindu ar šalies – muitų sąjungos narės vardu. Kai muitų sąjunga taiko specialiąją rinkos protekcinę (apsaugos) priemonę vientiso junginio pagrindu, visi reikalavimai didelei žalai ar iškilusiai grėsmei nustatyti pagal šią Sutartį turi būti pagrįsti tomis sąlygomis, kurios yra nusistovėjusios pačioje muitų sąjungoje apskritai. Kai specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė yra taikoma šalies - muitų sąjungos narės vardu, visi reikalavimai didelei žalai ar iškilusiai grėsmei nustatyti turi būti pagrįsti tomis sąlygomis, kurios yra nusistovėjusios toje šalyje – muitų sąjungos narėje, ir tos priemonės taikymą turi apriboti ir vykdyti tik ta šalis – muitų sąjungos narė.
( 26 ) Toks menamas išaugimas turi būti išmatuojamas, o ne grindžiamas neargumentuotais teigimais, spėliojimais ar vien tik tikimybe, kurios pagrindu, pavyzdžiui, gali būti tuo metu esami eksportuojančios valstybės narės gamybiniai pajėgumai.
( 27 ) Čia „subjektai“, jeigu PPO valstybė narė yra atskira muitų teritorija, reiškia asmenis, fizinius ar juridinius, kurie yra nuolatiniai šalies gyventojai arba kurie toje muitų teritorijoje turi realiai veikiančią gamybos ar prekybos įmonę.
( 28 ) Kai TRIMs priemones taiko pačios šalies valdžios institucijos savo nuožiūra, apie kiekvieną specifinį priemonių taikymą yra pranešama. Informacija, galinti pakenkti tam tikrų įmonių teisėtiems komerciniams interesams, neturi būti atskleista.
( 29 ) Terminas „inicijuotas“ taip, kaip jis vartojamas šioje Sutartyje, reiškia procedūrinį veiksmą, kuriuo šalis narė oficialiai pradeda tyrimą 5 straipsnyje numatyta tvarka.
( 30 ) Paprastai tvirtinama, kad tapačios arba panašios prekės, skirtos vartoti eksportuojančios valstybės vidaus rinkoje, pardavimai savo dydžiu yra pakankami normaliosios vertės nustatymui, jeigu tokie pardavimai sudaro 5 % ar daugiau tiriamosios prekės pardavimų importuojančiai šaliai narei, su sąlyga, kad turėtų būti priimtinas ir mažesnis procentas, kai yra įrodymų, kad tokie mažesni vidaus pardavimai vis dėlto yra pakankamo dydžio, kad tiktų palyginimui.
( 31 ) Kai šioje Sutartyje vartojamas terminas „institucija“, jis suprantamas kaip reiškiantis atitinkamo aukšto lygio valdžios instituciją.
( 32 ) Ilgas laikotarpis paprastai reiškia vienerius metus, tačiau jis negali būti trumpesnis negu šeši mėnesiai.
( 33 ) Mažesni už savikainą pardavimai sudaro didelį kiekį tada, kai institucijos nustato, kad sandorių, nagrinėjamų normaliosios vertės nustatymui, svertinis pardavimo kainos vidurkis yra mažesnis už savikainos svertinį vidurkį, arba nustato, kad mažesnių už savikainą pardavimų kiekiai sudaro ne mažiau kaip 20 % kiekio, parduoto pagal sandorius, nagrinėjamus normaliosios vertės nustatymui.
( 34 ) Koregavimas turi atspindėti sąnaudas derinimo laikotarpio pabaigoje arba, jeigu tas laikotarpis ilgesnis už tyrimo laikotarpį, pastarojo laikotarpio sąnaudas (išlaidas), į kurias pagrįstai gali atsižvelgti institucijos tyrimo metu.
( 35 ) Suprantama, kad keli iš aukščiau išvardytų veiksnių gali sutapti, todėl institucijos turi užtikrinti, kad pakoregavimai, kurie pagal šią nuostatą jau buvo padaryti, nesidubliuotų.
( 36 ) Paprastai pardavimo diena būtų kontrakto, užsakymo, užsakymo patvirtinimo ar sąskaitos-faktūros data, atsižvelgiant į tai, kuriame dokumente nustatytos esminės pardavimo sąlygos.
( 37 ) Šioje Sutartyje terminas „žala“ reiškia, jeigu nenurodyta kitaip, materialinę žalą vietinei pramonei, materialinės žalos vietinei pramonei grėsmę arba realią kliūtį tokios pramonės kūrimui ir yra interpretuojamas pagal šio straipsnio nuostatas.
( 38 ) Vienas, nors ir neišskirtinis, pavyzdys – įtikinamas motyvas tikėti, kad artimoje ateityje labai išaugs prekės importas dempingo kainomis.
( 39 ) Šiame punkte gamintojai laikomi susiję su eksportuotojais ar importuotojais, tik jeigu a) vienas iš jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja kitą; arba b) abu iš jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojami trečio asmens; arba c) kartu jie tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja trečią asmenį, su sąlyga, kad yra pagrindo tikėti ar įtarti, jog dėl tokių ryšių tiriamasis gamintojas elgiasi kitaip negu nesusiję gamintojai. Šiame punkte vienas turi būti laikomas kontroliuojančiu kitą, kai pirmasis įstatymiškai ar pagal faktinę veiklą yra padėtyje, leidžiančioje varžyti kitą ar jam vadovauti.
( 40 ) Šioje Sutartyje žodis „įvesti“ (angl. „levy“) reiškia galutinį muito ar mokesčio nustatymą ar jo rinkimą.
( 41 ) Jeigu pramonės šakos susiskaldžiusios su ypač daug gamintojų, tai institucijos gali nustatyti, ar prašymui reiškiamas pritarimas ar protestas, taikydamos statistiškai pagrįstus atrankos metodus.
( 42 ) Šalys narės žino, kad tam tikrų šalių narių teritorijoje tapačios arba panašios prekės vietos gamintojų darbuotojai ar tų darbuotojų atstovai gali pateikti arba paremti šio straipsnio 1 dalyje numatytą prašymą dėl tyrimo.
( 43 ) Paprastai eksportuotojams duodamas laiko limitas skaičiuojamas nuo tos dienos, kai gaunamas klausimynas; šiam tikslui turi būti laikoma, kad klausimynas gaunamas praėjus vienai savaitei nuo tos dienos, kai jis buvo išsiųstas respondentui ar perduotas atitinkamam eksportuojančios šalies narės diplomatiniam atstovui arba, tuo atveju, kai PPO šalis narė yra atskira muitų teritorija, oficialiam eksportuojančios teritorijos atstovui.
( 44 ) Suprantama taip, kad, jei eksportuotojų labai daug, visas rašytinio prašymo tekstas turi būti pateikiamas tik eksportuojančios šalies narės tarnyboms arba atitinkamai prekybos asociacijai.
( 45 ) Šalys narės žino, kad tam tikrų šalių narių teritorijose atskleisti informaciją gali būti reikalaujama tik pagal labai griežtą apsaugos tvarką.
( 46 ) Šalys narės susitaria, kad konfidencialumo prašymai neturėtų būti nepagrįstai atmetami.
( 47 ) Žodis „galima“ neturi būti interpretuojamas taip, kad yra leidžiama tęsti bylos nagrinėjimą ir paraleliai įgyvendinti įsipareigojimus dėl kainų, išskyrus, kaip numatyta šio straipsnio 4 dalyje.
( 48 ) Suprantama, kad gali būti neįmanoma laikytis šiame punkte ir 3 dalies 2 punkte paminėtų laiko apribojimų, kai dėl tiriamosios prekės vyksta teisminio peržiūrėjimo procesas.
( 49 ) Sprendimas dėl galutinės prievolės mokėti antidempingo muitus, kaip numatyta 9 straipsnio 3 dalyje, pats savaime peržiūros, kaip ji suprantama pagal šį straipsnį, nereiškia.
( 50 ) Kai antidempingo muito dydis nustatomas atgręžtinio veikimo pagrindu, paskutinio tokio nustatymo metu pagal 9 straipsnio 3 dalies 1 punktą gautas sprendimas, kad joks muitas neturi būti įvedamas, savaime nereiškia, kad institucijos privalo nutraukti muito taikymą.
( 51 ) Kai institucijos teikia informaciją ir paaiškinimus pagal šio straipsnio nuostatas atskirame dokumente, jos užtikrina, kad toks dokumentas bus lengvai viešai prieinamas.
( 52 ) Neketinama neleisti imtis priemonių pagal kitas atitinkamas GATT 1994 nuostatas, jei tai yra tinkama.
( 53 ) Čia suprantama, kad ši nuostata neįpareigoja valstybių narių leisti kitų valstybių narių Vyriausybinėms institucijoms vykdyti tikrinimą prieš pakraunant jų teritorijose.
( 54 ) Tarptautinis standartas yra standartas, kurį patvirtino Vyriausybinė arba nevyriausybinė organizacija, kurios narėmis gali tapti visos valstybės narės ir kurios viena iš pripažintų veiklos sričių priklauso standartizacijos sričiai.
( 55 ) Šioje Sutartyje „force majeure“ reiškia „primygtinę prievartą ar spaudimą, neįmanomą numatyti įvykių posūkį, atleidžiantį nuo kontrakto vykdymo“.
( 56 ) Valstybių narių vartotojų įsipareigojimai tikrinimo prieš pakraunant tarnybų atliekamų paslaugų, susijusių su muitiniu įvertinimu, atžvilgiu turi būti įsipareigojimai, kuriuos jos prisiėmė pagal GATT 1994 ir kitas Daugiašales prekybos sutartis, pateiktas PPO sutarties 1A priede.
( 57 ) Tokia techninė pagalba gali būti teikiama dvišaliu, keliašaliu ir daugiašaliu pagrindu.
( 58 ) Čia suprantama taip, kad ši nuostata nepažeidžia apibrėžimų, sudarytų siekiant apibrėžti „vietinę pramonę“ ar „panašią vietinės pramonės prekę“ nei panašių terminų, kad ir kur jie būtų vartojami.
( 59 ) Viešiesiems pirkimams taikomų kilmės taisyklių atžvilgiu ši nuostata nesukuria papildomų įsipareigojimų, be tų, kuriuos valstybės narės jau prisiėmė pagal GATT 1994.
( 60 ) Prašymą pateikus per pirmuosius metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo, iš valstybių narių tiktai reikalaujama tokius įvertinimus pateikti kuo greičiau.
( 61 ) Jeigu nurodomas ad valorem kriterijus, tai kilmės taisyklėse taip pat turi būti nurodytas ir šio procento apskaičiavimo metodas.
( 62 ) Jeigu nurodomas gamybos ar perdirbimo operacijų kriterijus, turi būti tiksliai nurodyta operacija, kuria nustatoma tos prekės kilmė.
( 63 ) Prašymą pateikus per pirmuosius metus nuo PPO sutarties įsigaliojimo, iš valstybių narių tiktai reikalaujama tokius įvertinimus pateikti kuo greičiau.
( 64 ) Šiai tvarkai priskiriamas „licencijos išdavimas“ ir kitos panašios administracinės procedūros.
( 65 ) Jokios šios Sutarties nuostatos neturi būti suprantamos taip, kad pagal licencijos išdavimo tvarką taikytinos priemonės pagrįstumas, apimtis ar trukmė galėtų būti kvestionuojama pagal šią Sutartį.
( 66 ) Šioje Sutartyje terminas „Vyriausybės“ laikomas apimantis ir kompetentingas Europos Bendrijos institucijas.
( 67 ) Toms importo licencijos išdavimo procedūroms, kurioms reikia slaptumo, neturinčio ribojamojo poveikio importui, turi būti taikomos šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos.
( 68 ) Besivystanti šalis narė, kita nei besivystanti šalis narė, buvusi 1979 m. balandžio 12 d. Sutarties dėl importo licencijos išdavimo tvarkos šalimi, ir kuri turi ypatingų sunkumų vykdant šio straipsnio 2 dalies a punkto ii ir iii papunkčių reikalavimus, gali, pranešusi komitetui, atidėti šių papunkčių nuostatų vykdymą, tačiau ne ilgesniam kaip dvejų metų laikotarpiui nuo PPO Sutarties įsigaliojimo toje šalyje narėje dienos.
( 69 ) Kai kada jie vadinami „kvotos turėtojais“.
( 70 ) Iš pradžių platintus kaip GATT 1947 L/3515 1971 m. kovo 23 dienos dokumentas.
( 71 ) Pagal 1994 GATT XVI straipsnį (pastaba prie XVI straipsnio) ir šios Sutarties I–III priedų nuostatas subsidija nelaikomas eksportuojamų prekių atleidimas nuo muitų ar mokesčių, kuriais apmokestinamos panašios prekės, skirtos vidaus vartojimui, arba tokių muitų ar mokesčių sumažinimas ne daugiau negu jie buvo padidinti.
( 72 ) Objektyvūs kriterijai arba sąlygos šioje Sutartyje reiškia kriterijus ar sąlygas, kurie yra neutralūs ir nesuteikia didesnio palankumo tam tikroms konkrečioms įmonėms palyginti su kitomis, ir kad šie kriterijai ar sąlygos yra ekonominio pobūdžio ir yra taikomi horizontaliu principu, t. y. atsižvelgiant į darbuotojų skaičių arba įmonės dydį.
( 73 ) Šiuo požiūriu ypatingas dėmesys turi būti kreipiamas į prašymų suteikti subsidiją patenkinimo ar atmetimo dažnumą.
( 74 ) Laikoma, kad eksportas yra subsidijos suteikimo faktiška sąlyga, jei faktai rodo, kad subsidija teikiama pagal esamą ar planuojamą eksporto dydį arba pagal įplaukas iš eksporto, nors ši priklausomybė nenustatyta teisės aktuose. Faktas, kad subsidija suteikta eksportuojančiai įmonei, dar neįrodo, kad tai eksporto subsidija, kaip apibūdinta šiose nuostatose.
( 75 ) I priede įrašytos priemonės, kurios nėra eksporto subsidijos, neturi būti draudžiamos pagal šią ar kurią nors kitą šios Sutarties nuostatą.
( 76 ) Visi šiame straipsnyje nurodyti laikotarpiai, abiem pusėms susitarus, gali būti pratęsti.
( 77 ) Kaip numatyta 24 straipsnyje.
( 78 ) Jeigu per tą laikotarpį nenumatytas DSB posėdis, toks posėdis turi būti šaukiamas šiuo tikslu.
( 79 ) Ši nuostata nereiškia, kad leidžiama naudoti kontrpriemones, kurios yra neproporcingos tuo požiūriu, kad aptariamosios subsidijos pagal šias nuostatas yra draudžiamos.
( 80 ) Ši nuostata nereiškia, kad leidžiama naudoti kontrpriemones, kurios yra neproporcingos tuo požiūriu, kad aptariamosios subsidijos pagal šias nuostatas yra draudžiamos.
( 81 ) Terminas „žala vietinei pramonei“ čia vartojamas ta pačia reikšme, kaip ir V dalyje.
( 82 ) Terminas „panaikinimas arba sumažinimas“ šioje Sutartyje vartojamas ta pačia reikšme, kaip ir atitinkamose GATT 1994 nuostatose, ir panaikinimas arba sumažinimas turi būti konstatuojamas laikantis tų nuostatų taikymo tvarkos.
( 83 ) Terminas „didelė žala kitos valstybės narės interesams“ šioje Sutartyje vartojamas ta pačia reikšme, kaip ir GATT 1994 XVI straipsnio 1 dalyje, ir taip pat reiškia didelės žalos grėsmę.
( 84 ) Bendras ad valorem subsidijavimas turi būti skaičiuojamas pagal IV priedo nuostatas.
( 85 ) Kadangi yra numatyta, kad civilinei aviacijai galios atskiros daugiašalės taisyklės, šiame punkte nustatyta riba netaikoma civilinei aviacijai.
( 86 ) Valstybės narės pripažįsta, kad, kai grąžinamos ne visos civilinės aviacijos finansavimo, paremto autoriniu atsiskaitymu už civilinės aviacijos programas, lėšos todėl, kad esamas realizacijos lygis yra žemesnis negu prognozuotas, tai nėra didelė žala pagal šį papunktį.
( 87 ) Jeigu prekybai tiriamu produktu arba preke negalioja kitos taisyklės, dėl kurių susitarta daugiašaliu principu.
( 88 ) Faktas, kad kai kurios aplinkybės, minimos šiame punkte, neturi jokio teisinio statuso nei pagal GATT 1994, nei pagal šią Sutartį. Šios aplinkybės neturi būti pavienės, atsitiktinės ar nereikšmingos.
( 89 ) Tuo atveju, kai prašymas susijęs su subsidija, kuri laikoma daranti didelę žalą pagal 6 straipsnio 1 dalį, didelės žalos įrodymais gali būti laikomi turimi įrodymai apie tai, ar buvo įvykdytos 6 straipsnio 1 dalies sąlygos, ar ne.
( 90 ) Visi šiame straipsnyje minimi terminai abipusiu susitarimu gali būti pratęsiami.
( 91 ) Jeigu DSB posėdis šiuo laikotarpiu nėra numatytas, toks posėdis turi būti sušaukiamas specialiai šiuo tikslu.
( 92 ) Jeigu DSB posėdis šiuo laikotarpiu nėra numatytas, toks posėdis turi būti sušaukiamas specialiai šiuo tikslu.
( 93 ) Pripažinta, kad valstybės narės plačiai teikia Vyriausybės paramą įvairiais tikslais ir kad tik faktas, jog tokia parama gali būti nelaikoma nekompensavimo režimo pagal šio straipsnio nuostatas objektu, pats savaime neriboja valstybių narių galimybių teikti tokią paramą.
( 94 ) Kadangi yra numatyta, kad civilinei aviacijai galios atskiros daugiašalės taisyklės, šio punkto nuostatos civilinės aviacijos prekėms negalioja.
( 95 ) Ne vėliau kaip per 18 mėnesių nuo PPO sutarties įsigaliojimo dienos Komitetas dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių, numatytas pagal 24 straipsnį (toliau šioje Sutartyje – Komitetas), peržiūri šio straipsnio 2 dalies a punkto nuostatas ir daro visus reikalingus pakeitimus, kad pagerintų šių nuostatų veikimą. Svarstydamas galimus pakeitimus, Komitetas nuodugniai peržiūri toliau šiame punkte išdėstytų kategorijų apibrėžimus, atsižvelgdamas į valstybių narių patirtį vykdant tyrimo programas ir į kitų atitinkamų tarptautinių institucijų darbą.
( 96 ) Šios Sutarties nuostatos netaikomos pagrindinėms tyrimo programoms, kurias nepriklausomai vykdo aukštosios mokyklos ar tyrimo įstaigos. Terminas „pagrindiniai tyrimai“ reiškia bendrų mokslinių ir techninių žinių gausinimą, nesiejamą nei su pramoniniais, nei su komerciniais tikslais.
( 97 ) Leistinas nekompensuotinos paramos lygis, minimas šiame punkte, turi būti nustatomas pagal visas galimas išlaidas, patiriamas įgyvendinant individualų projektą.
( 98 ) Terminas „pramoninis tyrimas“ reiškia planuojamą esminį tyrimą, kurio tikslas yra gauti naujų žinių, kurios būtų naudingos kuriant naujus arba labai pagerinant esamus produktus, procesus ar paslaugas.
( 99 ) Terminas „ikikonkurencinė plėtra“ reiškia pramoninių tyrimų metu pasiektų rezultatų transformavimą į naujų, modifikuotų ar pagerintų produktų, procesų ar paslaugų schemas, eskizus ar pavyzdžius, skirtus tiek pardavimui, tiek naudojimui, įskaitant ir pirmųjų prototipų, netinkamų komerciniam naudojimui, sukūrimą. Tai taip pat gali reikšti konceptualias alternatyvių produktų, procesų ar paslaugų formuluotes ir projektavimo ar pirminius projektus, su sąlyga, kad tie patys projektai negali būti naudojami gamyboje nei komerciškai realizuoti. Į sąvoką neįeina eiliniai ar periodiški esamų produktų, gamybos linijų ir procesų, paslaugų ir kitų einamųjų operacijų pakeitimai, net jei tokie pakeitimai reiškia pagerinimą.
( 100 ) Jei tyrimų programos vykdo tiek pramoninių tyrimų, tiek ikikonkurencinės plėtros veiklą, tai ribinis nekompensuotinos paramos dydis neturi viršyti ribinių nekompensuotinos paramos, taikytinos dviem pirmiau paminėtoms tiriamosios veiklos kategorijoms, dydžio aritmetinio vidurkio, apskaičiuojamo pagal šio punkto i–v papunkčiuose nurodytas visas išlaidas, tenkančias toms tiriamosios veiklos kategorijoms.
( 101 ) „Bendra regioninės plėtros sistema“ reiškia, kad regioninės subsidijų programos yra suderintos ir bendrai taikomos regioninės plėtros politikos dalis, o regioninės plėtros subsidijos neteikiamos izoliuotoms geografinėms vietovėms, visiškai ar beveik neturinčioms įtakos regiono raidai.
( 102 ) „Neutralūs ir objektyvūs kriterijai“ yra kriterijai, kurie nėra palankūs tam tikriems regionams labiau, negu reikia siekiant panaikinti ar sumažinti regioninius skirtumus regioninės plėtros politikos fone. Dėl to regioninėse subsidijų programose yra nustatytos paramos, kuri gali būti skiriama kiekvienam subsidijuojamam projektui, dydžio „lubos“. Tos „lubos“ turi būti diferencijuotos pagal skirtingus regionų, kuriems teikiama parama, išsivystymo lygius, ir turi būti išreikštos investicijų kaštais arba darbo vietų sukūrimo kaštais. Parama pagal tokias „lubas“ turi būti skirstoma pakankamai plačiai ir vienodai, kad tam tikros 2 straipsnyje minimos įmonės nedominuotų naudojant subsidijas ar joms nebūtų skiriamos neproporcingai didelės subsidijos.
( 103 ) Terminas „eksploatuojami įrenginiai“ – tai įrenginiai, kurie buvo naudoti ne mažiau kaip dvejus metus naujų aplinkos apsaugos reikalavimų įvedimo metu.
( 104 ) Pripažįstama, kad niekas šioje nuostatoje dėl pranešimo nereikalauja pateikti konfidencialios informacijos nei konfidencialios verslo informacijos.
( 105 ) II arba III dalių nuostatomis gali būti naudojamasi lygiagrečiai su V dalies nuostatomis; tačiau atskirų subsidijų poveikio importuojančios valstybės narės vidaus rinkai atžvilgiu yra galima tik viena priemonių forma (kompensacinis muitas tuo atveju, jeigu įvykdomi V dalies reikalavimai, arba kontrpriemonė pagal 4 ar 7 straipsnių nuostatas). III ir V dalių nuostatos netaikomos toms priemonėms, kurios laikomos nekompensuotinomis pagal IV dalies nuostatas. Tačiau 8 straipsnio 1 dalies a punkte minimos priemonės gali būti tiriamos siekiant išsiaiškinti, ar jos yra specifinės pagal 2 straipsnį. Be to, 8 straipsnio 2 dalyje minimų subsidijų, kurios suteikiamos pagal programą, kuri nebuvo notifikuota pagal 8 straipsnio 3 dalį, atžvilgiu gali būti pasinaudota III ar V dalies nuostatomis, bet tokia subsidija turi būti laikoma nekompensuotina, jeigu nustatoma, kad ji atitinka 8 straipsnio 2 dalyje nustatytus standartus.
( 106 ) Terminas „kompensacinis muitas“ reiškia specialų muitą, taikomą tam, kad būtų kompensuotos bet kurių prekių gamybai ar eksportui tiesiogiai arba netiesiogiai teikiamos subsidijos, kaip nustatyta GATT 1994 VI straipsnio 3 dalyje.
( 107 ) Terminas „inicijuotas“ šiame dokumente reiškia procedūrinį veiksmą, kuriuo valstybė narė formaliai pradeda tyrimą, kaip nustatyta 11 straipsnyje.
( 108 ) Labai fragmentuotai pramonei, kurioje dalyvauja labai daug gamintojų, institucijos gali nustatyti, ar yra pritariama ar nepritariama, statistiškai pagrįsta atranka.
( 109 ) Valstybės narės žino, kad tam tikros valstybės narės teritorijoje panašių prekių vietinių gamintojų darbuotojai arba tų darbuotojų atstovai gali pateikti prašymą ar pritarti tyrimui, numatytam pagal šio straipsnio 1 dalį.
( 110 ) Paprastai eksportuotojams laikas yra skaičiuojamas nuo klausimyno gavimo dienos, kuri šiuo atveju laikoma diena praėjus savaitei nuo klausimyno išsiuntimo respondentui ar perdavimo atitinkamai eksportuojančios valstybės narės diplomatinei atstovybei arba, atskiros PPO valstybės narės muitų teritorijoje, eksportuojančios teritorijos oficialiam atstovui.
( 111 ) Tais atvejais, kai eksportuotojų yra labai daug, visas prašymo tekstas yra pateikiamas tik eksportuojančios valstybės narės institucijoms arba atitinkamoms prekybinėms asociacijoms, o jos nusiunčia kopijas atitinkamiems eksportuotojams.
( 112 ) Valstybės narės supranta, kad tam tikros valstybės narės teritorijoje gali būti leidžiama atskleisti informaciją tik laikantis itin griežtos apsaugos tvarkos.
( 113 ) Valstybės narės susitaria, kad prašymas išlaikyti konfidencialumą neturėtų būti nepagrįstai atmetamas. Valstybės narės taip pat susitaria, kad tirianti institucija gali reikalauti atsisakyti tam tikros informacijos, kuri yra reikalinga tyrimui tęsti, konfidencialumo.
( 114 ) Ypač svarbu, laikantis šios straipsnio dalies nuostatų, kad nebūtų padarytas joks konstruktyvus sprendimas, nei preliminarus, nei galutinis, nesuteikus motyvuotos galimybės konsultuotis. Tokiomis konsultacijomis galima sukurti procedūrų, numatytų II, III ar X dalyse, pagrindą.
( 115 ) Pagal šią Sutartį terminas „žala“ reiškia, jeigu nenustatyta kitaip, realią žalą, padarytą vietinei pramonei, tokios žalos grėsmę vietinei pramonei arba realią kliūtį tokių gamintojų kūrimuisi ir turi būti aiškinama laikantis šio straipsnio nuostatų.
( 116 ) Visoje šioje Sutartyje terminas „panaši prekė“ reiškia prekę, kuri yra identiška, t. y. visais atžvilgiais panaši į tiriamą prekę, o jeigu identiškos prekės nėra, kitą prekę, pasižyminčią panašiomis charakteristikomis.
( 117 ) Kaip nustatyta šio straipsnio 2 ir 4 dalyse.
( 118 ) Šioje straipsnio dalyje gamintojai yra laikomi susiję su eksportuotojais ar importuotojais, tik jei patenkinama bent viena iš šių sąlygų: a) vienas iš jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja kitą; b) abu jie tiesiogiai ar netiesiogiai yra kontroliuojami trečiojo asmens; c) jie kartu tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja trečiąjį asmenį, su sąlyga, kad yra pagrindo manyti ar įtarti, kad to ryšio poveikis lemia aptariamojo gamintojo elgesį, kuris skiriasi nuo nesusijusių gamintojų elgesio. Šioje straipsnio dalyje laikoma, kad vienas kontroliuoja kitą, kai pirmasis teisiškai ar faktiškai užima tokią padėtį, kad gali riboti antrojo veiksmus arba jam nurodinėti.
( 119 ) Žodis „gali“ negali būti aiškinamas kaip leidimas tęsti procesą tuo pačiu metu įgyvendinant įsipareigojimus, išskyrus kaip nustatyta šio straipsnio 4 dalyje.
( 120 ) Šioje straipsnio dalyje terminas „vietos suinteresuotos šalys“ reiškia tiriamosios importuojamos prekės vartotojus ir pramoninius vartotojus.
( 121 ) Šioje Sutartyje vartojamas terminas „įvesti“ reiškia galutinį teisinį muito ar mokesčio nustatymą ar jo taikymą.
( 122 ) Kai kompensacinio muito dydis įvertinamas atgaline data, tai paskutinis įvertinimas, padarytas prieš tą, kuriuo nustatyta, kad jokio muito taikyti nereikia, savaime nesudaro pagrindo reikalauti, kad būtų nutrauktas nustatyto muito taikymas.
( 123 ) Kai institucijos pateikia informaciją ir paaiškinimus pagal šio straipsnio nuostatas atskiru dokumentu, jos užtikrina, kad tas dokumentas būtų viešai prieinamas.
( 124 ) Komitetas įsteigia Darbo grupę klausimyno, nurodyto BISD 9S/193–194, turiniui ir formai peržiūrėti.
( 125 ) Besivystančiai valstybei narei, netaikančiai eksporto subsidijų PPO sutarties įsigaliojimo dieną, ši straipsnio dalis taikoma subsidijų, teiktų 1986 metais, lygio pagrindu.
( 126 ) Šia straipsnio dalimi nesiekiama trukdyti veiksmams, taikomiems, kur reikia, pagal kitas atitinkamas GATT 1994 nuostatas.
( 127 ) Terminas „gali būti pasiekiamos komerciniu būdu“ reiškia, kad importuotos ir vietinės gamybos prekės pasirinkimas neribojamas ir priklauso tik nuo komercinių sumetimų.
( 128 ) Šioje Sutartyje:
terminas „tiesioginiai mokesčiai“ reiškia mokesčius, kuriais apmokestinamas darbo užmokestis, pelnas, palūkanos, nuomos mokesčiai, honorarai bei kitokios pajamos, taip pat nuosavybės ir nekilnojamojo turto mokesčiai;
terminas „importo rinkliavos“ reiškia tarifus, muitus ir kitas pinigines rinkliavas, kurios kitur šiame dokumente neminimos ir kurios taikomos importui;
terminas „netiesioginiai mokesčiai“ reiškia pardavimo, akcizo, apyvartos, pridėtinės vertės, franšizės, žyminį, transfero, atsargų ir įrangos mokesčius, pasienio mokesčius ir visus kitus mokesčius, išskyrus tiesioginius mokesčius ir importo rinkliavas;
„pradinės stadijos“ netiesioginiai mokesčiai yra mokesčiai, kuriais apmokestinamos prekės ar paslaugos, tiesiogiai ar netiesiogiai naudojamos gaminant prekę;
„kumuliatyviniai“ netiesioginiai mokesčiai yra vidurinės stadijos mokesčiai, kuriais apmokestinama, kai nėra mokesčių kreditavimo mechanizmo, kai vienoje gamybos stadijoje naudojamos apmokestinamos prekės ar paslaugos yra naudojamos ir po to einančioje gamybos stadijoje;
„atleidimas“ yra mokesčių kompensavimas ir grąžinimas;
„atleidimas“ ar „muito grąžinimas ar atleidimas nuo muitų“ yra visiškas ar dalinis atleidimas nuo importo mokesčių arba jų atidėjimas.
( 129 ) Valstybės narės pripažįsta, kad atidėtas mokestis nebūtinai turi būti eksporto subsidijos dydžio tais atvejais, kai, pavyzdžiui, yra surenkamos atitinkamos palūkanos. Valstybės narės patvirtina principą, kad eksportuojančių įmonių ir užsienio pirkėjų, priklausančių jų arba tam pačiam pavaldumui, sandoriuose prekių kainos, susijusios su mokesčiais, turėtų būti tokios, kokios būtų nepriklausomų įmonių, kurios veikia paisydamos tik savo interesų, sandoriuose. Kiekviena valstybė narė gali atkreipti kitos valstybės narės dėmesį į administracinius ar kitokius veiksmus, kurie gali prieštarauti šiam principui ir dėl kurių sudarant eksporto sandorius yra labai sutaupomi tiesioginiai mokesčiai. Tokiomis aplinkybėmis valstybės narės stengiasi įprastiniu būdu išspręsti nesutarimus pasinaudodamos jau esančiais dvišaliais susitarimais dėl mokesčių ar kitais atitinkamais tarptautiniais mechanizmais, nepažeisdamos valstybių narių teisių ir pareigų pagal GATT 1994, tarp jų ir teisės į konsultacijas, minimas prieš tai ėjusiame sakinyje.
e punktu neketinama apriboti valstybės narės imtis priemonių išvengti užsienyje gautų tos valstybės narės įmonių arba kitos valstybės narės įmonių pajamų dvigubo apmokestinimo.
( 130 ) Šioje Sutartyje:
terminas „tiesioginiai mokesčiai“ reiškia mokesčius, kuriais apmokestinamas darbo užmokestis, pelnas, palūkanos, nuomos mokesčiai, honorarai bei kitokios pajamos, taip pat nuosavybės ir nekilnojamojo turto mokesčiai;
terminas „importo rinkliavos“ reiškia tarifus, muitus ir kitas pinigines rinkliavas, kurios kitur šiame dokumente neminimos ir kurios taikomos importui;
terminas „netiesioginiai mokesčiai“ reiškia pardavimo, akcizo, apyvartos, pridėtinės vertės, franšizės, žyminį, transfero, atsargų ir įrangos mokesčius, pasienio mokesčius ir visus kitus mokesčius, išskyrus tiesioginius mokesčius ir importo rinkliavas;
„pradinės stadijos“ netiesioginiai mokesčiai yra mokesčiai, kuriais apmokestinamos prekės ar paslaugos, tiesiogiai ar netiesiogiai naudojamos gaminant prekę;
„kumuliatyviniai“ netiesioginiai mokesčiai yra vidurinės stadijos mokesčiai, kuriais apmokestinama, kai nėra mokesčių kreditavimo mechanizmo, kai vienoje gamybos stadijoje naudojamos apmokestinamos prekės ar paslaugos yra naudojamos ir po to einančioje gamybos stadijoje;
„atleidimas“ yra mokesčių kompensavimas ir grąžinimas;
„atleidimas“ ar „muito grąžinimas ar atleidimas nuo muitų“ yra visiškas ar dalinis atleidimas nuo importo mokesčių arba jų atidėjimas.
( 131 ) Šioje Sutartyje:
terminas „tiesioginiai mokesčiai“ reiškia mokesčius, kuriais apmokestinamas darbo užmokestis, pelnas, palūkanos, nuomos mokesčiai, honorarai bei kitokios pajamos, taip pat nuosavybės ir nekilnojamojo turto mokesčiai;
terminas „importo rinkliavos“ reiškia tarifus, muitus ir kitas pinigines rinkliavas, kurios kitur šiame dokumente neminimos ir kurios taikomos importui;
terminas „netiesioginiai mokesčiai“ reiškia pardavimo, akcizo, apyvartos, pridėtinės vertės, franšizės, žyminį, transfero, atsargų ir įrangos mokesčius, pasienio mokesčius ir visus kitus mokesčius, išskyrus tiesioginius mokesčius ir importo rinkliavas;
„pradinės stadijos“ netiesioginiai mokesčiai yra mokesčiai, kuriais apmokestinamos prekės ar paslaugos, tiesiogiai ar netiesiogiai naudojamos gaminant prekę;
„kumuliatyviniai“ netiesioginiai mokesčiai yra vidurinės stadijos mokesčiai, kuriais apmokestinama, kai nėra mokesčių kreditavimo mechanizmo, kai vienoje gamybos stadijoje naudojamos apmokestinamos prekės ar paslaugos yra naudojamos ir po to einančioje gamybos stadijoje;
„atleidimas“ yra mokesčių kompensavimas ir grąžinimas;
„atleidimas“ ar „muito grąžinimas ar atleidimas nuo muitų“ yra visiškas ar dalinis atleidimas nuo importo mokesčių arba jų atidėjimas.
( 132 ) h punktas netaikomas pridėtinės vertės mokesčių sistemai nei pasienio mokesčiams, taikomiems vietoje; didesnio nei priklausytų atleidimo nuo pridėtinės vertės mokesčio problemą išskirtinai apima g punktas.
( 133 ) Šioje Sutartyje:
terminas „tiesioginiai mokesčiai“ reiškia mokesčius, kuriais apmokestinamas darbo užmokestis, pelnas, palūkanos, nuomos mokesčiai, honorarai bei kitokios pajamos, taip pat nuosavybės ir nekilnojamojo turto mokesčiai;
terminas „importo rinkliavos“ reiškia tarifus, muitus ir kitas pinigines rinkliavas, kurios kitur šiame dokumente neminimos ir kurios taikomos importui;
terminas „netiesioginiai mokesčiai“ reiškia pardavimo, akcizo, apyvartos, pridėtinės vertės, franšizės, žyminį, transfero, atsargų ir įrangos mokesčius, pasienio mokesčius ir visus kitus mokesčius, išskyrus tiesioginius mokesčius ir importo rinkliavas;
„pradinės stadijos“ netiesioginiai mokesčiai yra mokesčiai, kuriais apmokestinamos prekės ar paslaugos, tiesiogiai ar netiesiogiai naudojamos gaminant prekę;
„kumuliatyviniai“ netiesioginiai mokesčiai yra vidurinės stadijos mokesčiai, kuriais apmokestinama, kai nėra mokesčių kreditavimo mechanizmo, kai vienoje gamybos stadijoje naudojamos apmokestinamos prekės ar paslaugos yra naudojamos ir po to einančioje gamybos stadijoje;
„atleidimas“ yra mokesčių kompensavimas ir grąžinimas;
atleidimas ar „muito grąžinimas ar atleidimas nuo muitų“ yra visiškas ar dalinis atleidimas nuo importo mokesčių arba jų atidėjimas.
( 134 ) Gamybos proceso sąnaudos yra gamybos proceso metu fiziškai sunaudotos žaliavos, energija, kuras ir nafta bei katalizatoriai, sunaudoti perdirbant pirmuosius taip, kad būtų gauta eksportuojama prekė.
( 135 ) Valstybės narės prireikus turi susitarti dėl tų atvejų, kurie nėra apibrėžti šiame priede arba kuriuos reikia išsamiau išaiškinti pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą.
( 136 ) Įmonė gavėja yra subsidiją teikiančios valstybės narės teritorijoje esanti įmonė.
( 137 ) Kai subsidija yra susijusi su mokesčiais, prekės vertė turi būti apskaičiuojama kaip bendra įmonės gavėjos realizacijos vertė finansiniais metais, kuriais buvo pelnyta su mokesčiais susijusi priemonė.
( 138 ) Gamybos paleidimo stadija apima ir tuos atvejus, kai buvo prisiimti finansiniai įsipareigojimai sukurti prekę ar įdiegti įrenginius prekėms, kurioms teikiama subsidija, gaminti, net jeigu gamyba ir nėra prasidėjusi.
( 139 ) Tais atvejais, kai didelė žala turi būti įrodyta.
( 140 ) DSB, rinkdama informaciją, atsižvelgia į poreikį saugoti konfidencialią informaciją arba informaciją, kuri bet kurios procese dalyvaujančios valstybės narės yra suteikiama konfidencialiai.
( 141 ) Besivystančios valstybės narės į šį b punkto sąrašą yra įtraukiamos remiantis naujausiais Pasaulio banko duomenimis apie BNP vienam gyventojui.
( 142 ) Siekiant didesnio tikrumo, akvakultūrai ir vidaus vandenų žuvininkystei šis Susitarimas netaikomas.
( 143 ) Siekiant didesnio tikrumo, vienos vyriausybės mokėjimai kitai vyriausybei pagal prieigos prie žvejybos plotų susitarimus šiame Susitarime subsidijomis nelaikomi.
( 144 ) Siekiant didesnio tikrumo, šiame Susitarime subsidija priskiriama ją teikiančiai narei, nepaisant to, su kurios šalies vėliava plaukioja ar kurioje šalyje yra registruotas susijęs laivas arba kokia yra gavėjo pilietybė.
( 145 ) Neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba – veikla, nurodyta 2001 m. JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) priimto Tarptautinio veiksmų plano, kuriuo siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, 3 punkte.
( 146 ) Taikant 3 straipsnį, sąvoka „valdytojas“ reiškia 2 straipsnio e punkte apibrėžtą valdytoją NNN žvejybos pažeidimo metu. Siekiant didesnio tikrumo, draudimas suteikti ar toliau teikti subsidijas NNN žvejyboje dalyvaujantiems valdytojams taikomas subsidijoms, teikiamoms žvejybai ir su žvejyba susijusiai veiklai jūroje.
( 147 ) Jokia šio straipsnio nuostata nėra aiškinama taip, kad narės privalėtų pradėti NNN žvejybos tyrimus ar nustatyti NNN žvejybą.
( 148 ) Jokia šio straipsnio nuostata nėra aiškinama taip, kad būtų daromas poveikis išvardytų subjektų kompetencijai pagal atitinkamas tarptautines teisines priemones arba išvardytiems subjektams suteikiama naujų teisių nustatant NNN žvejybos atvejus.
( 149 ) Jokia šio straipsnio nuostata nėra aiškinama taip, kad NNN žvejybos nustatymas būtų vilkinamas arba būtų daromas poveikis tokio nustatymo galiojimui ar vykdymui.
( 150 ) Pavyzdžiui, gali būti suteikta galimybė užmegzti dialogą arba pasikeisti informacija raštu, jeigu to prašo vėliavos valstybė arba subsidiją teikianti narė.
( 151 ) Sankcijų taikymas nutraukiamas taip, kaip nustatyta teisės aktuose, arba pagal 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos dalyvavimą nustačiusios institucijos taikomas procedūras.
( 152 ) Taikant šią dalį, biologiškai tvarų lygį nustato pakrantės valstybė narė, kurios jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje žvejojama ar vykdoma su žvejyba susijusi veikla, remdamasi tokiais atskaitos taškais kaip didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis ar kitais, atitinkančiais žuvininkystės srityje prieinamus duomenis, arba atitinkama RŽVO/S teritorijose ir dėl rūšių, kurios priklauso jos kompetencijai.
( 153 ) Taikant 8 straipsnio 1 dalį, narės šią informaciją pateikia kartu su visa informacija, kurią reikalaujama pateikti pagal Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 25 straipsnį ir kaip nustatyta bet kuriame Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių komiteto naudojamame klausimyne, pvz., G/SCM/6/Rev.1.
( 154 ) Mažiausiai išsivysčiusios šalys narės ir besivystančios šalys narės, kurių metinė pasaulinio jūrų laimikio produkcijos kiekio dalis, PPO sekretoriato išplatintais naujausiais paskelbtais FAO duomenimis, neviršija 0,8 proc., šiame papunktyje nurodytą papildomą informaciją gali pateikti kas ketverius metus.
( 155 ) Bendri ištekliai – ištekliai, aptinkami dviejų ar daugiau pakrantės valstybių narių IEZ arba IEZ ir gretimoje teritorijoje už jos.
( 156 ) Jeigu žvejyba daugiarūšė, narė gali pateikti kitus susijusius turimus laimikio duomenis.
( 157 ) Ši prievolė gali būti vykdoma pateikiant atnaujintą elektroninę nuorodą į pranešančiosios narės ar kitą atitinkamą oficialų tinklalapį, kuriame pateikiama ši informacija.
( 158 ) Sprendžiant ginčus pagal šį Susitarimą netaikomi 1994 m. GATT XXIII straipsnio 1 dalies b ir c punktai, taip pat Susitarimo dėl ginčų sprendimo 26 straipsnis.
( 159 ) Taikant šį straipsnį, Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 4 straipsnyje vartojama sąvoka „draudžiama subsidija“ nurodomos subsidijos, kurioms taikomi šio Susitarimo 3, 4 ar 5 straipsnyje nustatyti draudimai.
( 160 ) Siekiant didesnio tikrumo, ekonomikos ar finansų krizėms ši nuostata netaikoma.
( 161 ) Šis apribojimas taip pat taikomas pagal Susitarimo dėl ginčų sprendimo 25 straipsnį nustatytam arbitrui.
( 162 ) Įskaitant RŽVO/S taisykles ir procedūras.
( 163 ) Muitų sąjunga gali taikyti specialiąją rinkos protekcinę (apsaugos) priemonę kaip atskiras vienetas arba valstybės narės vardu. Kai muitų sąjunga taiko specialiąją rinkos apsaugos (protekcinę) priemonę kaip atskiras vienetas, visi reikalavimai rimtos žalos ar jos grėsmės nustatymui pagal šią Sutartį turi būti grindžiami sąlygomis, egzistuojančiomis visoje muitų sąjungoje. Kai specialioji rinkos apsaugos (protekcinė) priemonė taikoma valstybės narės vardu, visi reikalavimai rimtos žalos ar jos grėsmės nustatymui turi būti grindžiami sąlygomis, galiojančiomis toje valstybėje narėje, ir priemonė turi būti taikoma tik toje valstybėje narėje. Jokios šios Sutarties nuostatos neprieštarauja sąsajų tarp GATT 1994 XIX straipsnio ir XXIV straipsnio 8 dalies interpretacijai.
( 164 ) Šalis narė nedelsdama praneša Specialiųjų rinkos protekcinių (apsaugos) priemonių komitetui apie veiklą pagal 9 straipsnio 1 dalį.
( 165 ) Importo kvota, taikoma kaip specialioji rinkos protekcinė (apsaugos) priemonė ir laikantis atitinkamų GATT 1994 bei šios Sutarties nuostatų, gali abipusiu sutarimu būti administruojama eksportuojančios valstybės narės.
( 166 ) Panašių priemonių pavyzdžiai – tai sulaikymas dėl eksporto, eksporto kainų arba importo kainų kontrolės sistemos, eksporto ir importo priežiūra, privalomi importo karteliai ir savo nuožiūra taikomos importo ar eksporto licencijavimo sistemos – bet kuri iš šių priemonių, kuri suteikia rinkos apsaugą.
( 167 ) Vienintelė tokia išimtis, kuria turi teisę pasinaudoti Europos bendrija, yra nurodyta šios Sutarties priede.
( 168 ) Ši sąlyga reiškia sektorių skaičių, prekybos, kuriai turi įtakos sutartys, mastą ir paslaugų teikimo būdus. Kad ši sąlyga būtų įvykdyta, sutartyse neturi būti a priori nurodyta nė vieno paslaugos teikimo būdo išimtis.
( 169 ) Paprastai tokia integracija aptariamųjų šalių piliečiams suteikia teisę laisvai patekti į sutarties šalių darbo rinkas ir aprėpia su darbo apmokėjimo sąlygomis susijusias priemones, kitas darbo sąlygas bei socialines išmokas.
( 170 ) Terminas „atitinkamos tarptautinės organizacijos“ reiškia tarptautines organizacijas, kurių narėmis gali būti bent jau visos PPO narės.
( 171 ) Laikoma, kad 5 dalyje numatyta tvarka turi būti tokia pat kaip GATT 1994 nustatyta tvarka.
( 172 ) Išimtis dėl viešosios tvarkos palaikymo gali būti taikoma tik tuo atveju, jeigu vienam iš esminių visuomenės interesų kyla tikras ir rimtas pavojus.
( 173 ) Priemonės, kurias šalys narės taiko pagal savo mokesčių sistemą, siekdamos užtikrinti nešališką ar efektyvų tiesioginių mokesčių nustatymą ar jų surinkimą, yra priemonės, kurios:
taikomos paslaugų teikėjams-nerezidentams, pripažįstant faktą, kad nerezidentų mokestinės prievolės yra nustatomos pagal šalies narės teritorijoje gaunamus ar esančius apmokestinamus gaminius; arba
taikomos nerezidentams tam, kad būtų užtikrintas mokesčių nustatymas ar surinkimas šalies narės teritorijoje; arba
taikomos nerezidentams arba rezidentams, siekiant užtikrinti, kad nebus vengiama mokesčių, įskaitant įstatymų laikymąsi užtikrinančias priemones; arba
taikomos paslaugų, teikiamų kitos šalies narės teritorijoje arba gaunamų iš jos, vartotojams, siekiant užtikrinti, kad būtų nustatomi ir imami iš tokių vartotojų mokesčiai už paslaugas, gautas iš kitos šalies narės teritorijoje esančio teikėjo; arba
atskiria paslaugų teikėjus, kurie mokesčius moka kaip visuotinai apmokestinamų gaminių tiekėjai, nuo kitų paslaugų teikėjų, pripažįstant jų mokesčio bazės skirtumus; arba
sudaro sąlygas nustatyti, paskirti ar proporcingai paskirstyti rezidentų ar filialų pajamas, pelną, nuostolius, išskaitas ar paskolas arba giminingiems asmenims, arba to paties asmens filialams dėl to, kad būtų apsaugota šalies narės mokesčio bazė.
XIV straipsnio d punkte ir šioje išnašoje vartojami su mokesčiais susiję terminai ar sąvokos atitinka priemonę taikančios šalies narės nacionaliniuose įstatymuose nustatytus mokesčių apibrėžimus ir sąvokas arba tolygius ar panašius apibrėžimus ir sąvokas.
( 174 ) Būsimos veiklos programa nustato derybų dėl tokios daugiašalės tvarkos būdus ir terminus.
( 175 ) Jeigu šalis narė įsipareigoja atverti rinką teikiant paslaugą I straipsnio 2 dalies a punkte nurodytu paslaugos teikimo būdu ir jeigu tarpvalstybinis kapitalo judėjimas sudaro pačios paslaugos svarbiausią dalį, ta šalis narė kartu įsipareigoja leisti ir tokį kapitalo judėjimą. Jeigu šalis narė įsipareigoja atverti rinką teikiant paslaugą 1 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytu būdu, ji kartu įsipareigoja leisti, kad į jos teritoriją būtų pervestas atitinkamas kapitalas.
( 176 ) Į 2 dalies c punkte nurodytas priemones neįeina šalies narės taikomos priemonės, kurios riboja paslaugų teikimo sąnaudas.
( 177 ) Pagal šį straipsnį prisiimti konkretūs įsipareigojimai nėra aiškinami kaip reikalavimas, kad šalis narė kompensuotų dėl konkurencijos neišvengiamus nuostolius, kurie atsiranda dėl atitinkamos paslaugos ar paslaugos teikėjo užsieninio statuso.
( 178 ) Jeigu susitarimas dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo jau buvo sudarytas PPO sutarties įsigaliojimo dieną, į Prekybos paslaugomis tarybą šiuo klausimu galima kreiptis tik abiejų šio Susitarimo šalių sutikimu.
( 179 ) Kai paslaugą teikia ne tiesiogiai juridinis asmuo, bet ji teikiama per kitas komercinio įsisteigimo formas, tokias kaip įmonės filialas arba atstovybė, paslaugos teikėjui (t. y. juridiniam asmeniui) per tokį įsisteigimą turi būti taikomas paslaugų teikėjams pagal šį Susitarimą numatytas režimas. Šis režimas taikomas įmonei, per kurią teikiama paslauga, ir neturi būti taikomas kitiems teikėjo padaliniams, esantiems už teritorijos, kurioje teikiama paslauga, ribų.
( 180 ) Nelaikoma, kad dėl tam tikro konkretaus įsipareigojimo gaunamą naudą anuliuoja ar sumažina vien tik tas faktas, kad vienų šalių narių fiziniams asmenims būtina gauti vizą, o kitoms šis reikalavimas netaikomas.
( 181 ) Šis punktas reiškia, kad kiekviena šalis narė, kad ir kokia priemonė būtų būtina, užtikrina, kad šiame priede nustatyti įsipareigojimai būtų taikomi bendrojo telekomunikacijų tinklo ir telekomunikacijų paslaugų teikėjams.
( 182 ) Terminas „nediskriminacinis“ suprantamas kaip nuoroda į didžiausio palankumo režimą ir nacionalinį režimą, kaip jie apibūdinti šiame Susitarime, ir kartu turi konkrečią šiam sektoriui būdingą reikšmę, t. y. sąlygos, kurios nėra mažiau palankios negu tos, kurios tapačiomis ar panašiomis aplinkybėmis taikomos bet kokiam kitam tokio pat ar panašaus bendrojo telekomunikacijų tinklo naudotojui.
( 183 ) Šioje Sutartyje „nacionalinių subjektų“ terminas, jeigu PPO valstybė narė sudaro atskirą muitinės teritoriją, reiškia fizinius ar juridinius asmenis, kurie yra nuolatiniai šalies gyventojai arba kurie toje muitinės teritorijoje turi realiai veikiančią gamybos ar prekybos įmonę.
( 184 ) Šioje Sutartyje „Paryžiaus konvencija“ yra Paryžiaus konvencija dėl pramoninės nuosavybės apsaugos; „Paryžiaus konvencija (1967)“ yra 1967 m. liepos 14 d. šios konvencijos Stokholmo aktas. „Berno konvencija“ yra Berno konvencija dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos; „Berno konvencija (1971)“ yra šios konvencijos 1971 m. liepos 24 d. Paryžiaus aktas. „Romos konvencija“ yra Tarptautinė konvencija dėl atlikėjų, fonogramų gamintojų ir transliuojančių organizacijų apsaugos, kuri buvo priimta 1961 m. spalio 26 d. Romoje. „Intelektinės nuosavybės sutartis dėl integralinių mikroschemų“ (IPIC Sutartis) yra Intelektinės nuosavybės sutartis dėl integralinių mikroschemų, priimta 1989 m. gegužės 26 d. Vašingtone. „PPO sutartis“ reiškia PPO steigimo sutartį.
( 185 ) 3 ir 4 straipsniuose „apsauga“ apima tuos dalykus, kurie daro poveikį intelektinės nuosavybės teisėms, jų įgijimui, apimčiai, išsaugojimui ir užtikrinimui, taip pat tuos dalykus, kurie daro poveikį intelektinės nuosavybės teisių naudojimui, atskirai aptariamam šioje Sutartyje.
( 186 ) Nepažeisdamos 42 straipsnio pirmojo sakinio, valstybės narės gali užtikrinti šių įsipareigojimų vykdymą administracinėmis priemonėmis.
( 187 ) Šiame straipsnyje terminus „išradimo lygis“ ir „gali būti pritaikomi pramonei“ valstybė narė gali vartoti kaip atitinkamų terminų „neakivaizdus“ ir „naudingas“ sinonimus.
( 188 ) Ši teisė, kaip visos kitos šia Sutartimi suteikiamos teisės naudojimo, pardavimo, įvežimo ar kitokio prekių paskirstymo atžvilgiu, yra 6 straipsnio nuostatų objektas.
( 189 ) „Naudoti kitaip“ reiškia naudoti kitaip negu leidžiama pagal 30 straipsnį.
( 190 ) Suprantama, kad tos valstybės narės, kurios neturi pirminio patentavimo sistemos, gali numatyti, kad apsaugos galiojimo terminas turi būti skaičiuojamas nuo paraiškos padavimo dienos pirminio patentavimo sistemoje.
( 191 ) Terminas „teisės turėtojas“ šiame skyriuje turi būti suprantamas kaip reiškiantis tą patį kaip terminas „teisės turėtojas“ IPIC Sutartyje.
( 192 ) Šioje nuostatoje „būdas, kuris prieštarautų sąžiningai komercijos praktikai“, reiškia bent tokią praktiką kaip kontrakto pažeidimas, informacijos saugojimo pareigos nesilaikymas bei pažeidimo skatinimas, įskaitant atvejus, kai trečiosios šalys, kurios žinojo ar per didžiulį aplaidumą nežinojo, jog įsigyjant buvo taikoma tokia praktika, įsigijo komercinę paslaptį.
( 193 ) Šioje Sutarties dalyje terminas „teisių turėtojas“ apima federacijas ir asociacijas, turinčias teisinį pagrindą pareikšti apie tokias teises.
( 194 ) Kai valstybė narė iš esmės nebekontroliuoja prekių judėjimo per savo sieną su kita valstybe nare, su kuria ji sudaro muitinės sąjungos dalį, iš jos neturi būti reikalaujama taikyti šio skyriaus nuostatų prie tos sienos.
( 195 ) Suprantama taip, kad neturi būti privaloma taikyti tokią tvarką prekių importui, kurį į kitos šalies rinką pateikia teisių turėtojas arba tai vyksta su jo sutikimu, arba tranzitu keliaujančioms prekėms.
( 196 ) Šioje Sutartyje:
„prekės su suklastotu prekės ženklu“ reiškia tokias prekes, įskaitant įpakavimą, ant kurių be leidimo yra prekės ženklas, kuris yra identiškas prekės ženklui, užregistruotam ir galiojančiam tokių prekių atžvilgiu, arba kurio neįmanoma atskirti iš jo esminių požymių nuo tokio prekės ženklo, ir kuris dėl to pažeidžia aptariamojo prekės ženklo savininko teises pagal šalies, į kurią importuojamos prekės, įstatymą;
„piratinės prekės, pažeidžiančios autorines teises“ reiškia tokias prekes, kurios yra kopijos, padarytos be teisių turėtojo ar asmens, kuriam tas teisių turėtojas oficialiai davė leidimą, sutikimo jų gamybos šalyje ir kurios yra pagamintos tiesiogiai ar netiesiogiai iš daikto, iš kurio tos kopijos padarymas būtų autorių teisės ar gretutinės teisės pažeidimas pagal šalies, į kurią importuojamos prekės, įstatymą.
( 197 ) Laikoma, kad DSB sprendimą dėl svarstymui pateikto ginčijamo klausimo priėmė konsensu, jeigu nė viena šalis narė, dalyvavusi DSB posėdyje, kuriame priimtas sprendimas, pasiūlytam sprendimui oficialiai neprieštaravo.
( 198 ) Ši straipsnio dalis taikoma ir tiems ginčams, dėl kurių kolegijos ataskaitos nebuvo priimtos ar iki galo įvykdytos.
( 199 ) Tais atvejais, kai bet kokios kitos apibrėžtosios sutarties nuostatos dėl priemonių, kurių imasi šalies narės teritorijoje esančios regionų ar vietos valdžios institucijos, yra kitokios, negu šioje straipsnio dalyje išdėstytos nuostatos, viršenybę turi tos kitos apibrėžtosios sutarties nuostatos.
( 200 ) Apibrėžtųjų sutarčių atitinkamos nuostatos dėl konsultacijų yra išdėstytos: Sutarties dėl žemės ūkio 19 straipsnyje; Sutarties dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo 11 straipsnio 1 dalyje; Sutarties dėl tekstilės ir aprangos 8 straipsnio 4 dalyje; Sutarties dėl techninių prekybos apribojimų 14 straipsnio 1 dalyje; Sutarties dėl su prekyba susijusių priemonių investicijoms 8 straipsnyje; Sutarties dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo 17 straipsnio 2 dalyje; Sutarties dėl GATT 1994 VII straipsnio įgyvendinimo 19 straipsnio 2 dalyje; Sutarties dėl tikrinimo prieš pakraunant 7 straipsnyje; Sutarties dėl kilmės taisyklių 7 straipsnyje; Sutarties dėl importo licencijavimo tvarkos 6 straipsnyje; Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 30 straipsnyje; Sutarties dėl specialiųjų rinkos apsaugos (protekcinių) priemonių 14 straipsnyje; Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių prekyboje 64 straipsnio 1 dalyje; ir visos keliašalių prekybos sutarčių atitinkamos nuostatos dėl konsultacijų, – kaip kompetentingų kiekvienos sutarties institucijų nustatyta ir kaip pranešta DSB.
( 201 ) Jeigu skundą pateikusi šalis prašo, per 15 dienų nuo prašymo pateikimo dienos sušaukiamas DSB posėdis, su sąlyga, kad apie posėdį pranešama mažiausiai prieš 10 dienų.
( 202 ) Tais atvejais, kai ginčo šalys yra muitų sąjungos ar bendrosios rinkos narės, ši nuostata galioja visų muitų sąjungos ar bendrosios rinkos valstybių narių piliečiams.
( 203 ) Jeigu DSB posėdis nenumatytas tuo laikotarpiu, kuris leidžia laikytis 16 straipsnio 1 ir 4 dalių reikalavimų, būtent šiuo tikslu šaukiamas DSB posėdis.
( 204 ) Jeigu DSB posėdis tuo laikotarpiu nenumatytas, toks DSB posėdis šaukiamas specialiai šiuo tikslu.
( 205 ) Aptariamoji šalis narė yra ginčo šalis, kuriai kolegija ar Apeliacinis komitetas skiria rekomendacijas.
( 206 ) Apie rekomendacijas tais atvejais, kurie nesusiję su GATT 1994 ar bet kokių apibrėžtųjų sutarčių pažeidimu, žiūrėti 26 straipsnyje.
( 207 ) Jeigu DSB posėdis tuo laikotarpiu nenumatytas, toks DSB posėdis šaukiamas specialiai šiuo tikslu.
( 208 ) Jeigu ginčo šalys per 10 dienų po klausimo perdavimo arbitražui negali susitarti dėl arbitro, arbitrą per 10 dienų paskiria generalinis direktorius, pasikonsultavęs su ginčo šalimis.
( 209 ) Terminas „arbitras“ gali reikšti ir atskirą asmenį, ir asmenų grupę.
( 210 ) Sąraše, esančiame dokumente MTN.GNS/W/120, nurodyta 11 tokių sektorių.
( 211 ) Terminas „arbitras“ reiškia ir atskirą asmenį, ir asmenų grupę.
( 212 ) Terminas „arbitras“ reiškia atskirą asmenį ar asmenų grupę arba pirminės kolegijos narius, kai jie atlieka arbitro pareigas.
( 213 ) Kai bet kokios apibrėžtosios sutarties nuostatos dėl priemonių, kurių imasi šalies narės teritorijoje esanti regioninės ar vietos valdžios institucijos, aprėpia nuostatas, kurios skiriasi nuo šio punkto nuostatų, viršenybę turi tokios apibrėžtosios sutarties nuostatos.
( 214 ) Šis sąrašas nepakeičia notifikavimui taikomų reikalavimų, išdėstytų daugiašalėse prekybos sutartyse, kurios nurodytos PPO sutarties 1A priede, arba, kur taikytina, keliašalėse prekybos sutartyse, kurios nurodytos PPO sutarties 4 priede.
( 215 ) Kiekvienai Sutarties šaliai I papildymas yra suskirstytas į dar penkis priedus:
Atitinkamos slenkstinės vertės yra nurodytos kiekvienos Sutarties šalies prieduose.
( 216 ) Ši Sutartis galioja visiems viešojo pirkimo kontraktams, kurių kontrakto vertė yra ne mažesnė už slenkstinę vertę, pastarosios pranešimo paskelbimo pagal IX straipsnio nuostatas dieną.
( 217 ) Šioje Sutartyje techninis reglamentas yra dokumentas, kuriame yra išdėstytos prekės ar paslaugos ar su jomis susijusių gamybos procesų bei būdų charakteristikos, įskaitant taikytinas administracines nuostatas, kurio atitikimas yra privalomas. Jame gali būti taip pat arba vien tik terminologijos, emblemos, įpakavimo, žymėjimo, etikečių įforminimo reikalavimai, taikomi prekei, paslaugai, gamybos procesui ar būdui.
( 218 ) Šioje Sutartyje standartas reiškia pripažintos institucijos patvirtintą dokumentą, kuriame bendram ir pakartotiniam vartojimui pateikiamos taisyklės, gairės ar charakteristikos, taikomos prekėms, paslaugoms ar susijusiems gamybos procesams bei būdams, kurio atitikimas nėra privalomas. Jame gali būti taip pat arba vien tik terminologijos, emblemos, įpakavimo, žymėjimo, etikečių įforminimo reikalavimai, taikomi prekei, paslaugai, gamybos procesui ar būdui.
( 219 ) Suprantama, kad „esama įranga“ reiškia ir programinę įrangą tiek, kiek pirminis programinės įrangos įsigijimas buvo Sutarties objektas.
( 220 ) Pirmõsios prekės ar paslaugos originalus sukūrimas gali apimti ribotą gamybą ar tiekimą, siekiant įtraukti bandymų rezultatus ir pademonstruoti, kad prekė ar paslauga yra tinkama gamybai ar tiekimui kiekiais, atitinkančiais priimtinus kokybės standartus. Tai neapima gamybos nei tiekimo tokiais kiekiais, kurie leistų pasiekti komercinį pelningumą ar padengti tyrimo ir kūrimo išlaidas.
( 221 ) „Ofsetai“ viešuosiuose pirkimuose yra priemonės, naudojamos skatinti regioninę plėtrą ar gerinti mokėjimų balanso sąskaitas, reiškiančios vietinių prekių ar paslaugų panaudojimo, technologijų licencijavimo reikalavimus, tam tikrus reikalavimus investicijoms, natūrinius prekių mainus ar panašius reikalavimus.
( 222 ) Šioje Sutartyje terminas „Vyriausybė“ apima ir atitinkamas Europos Bendrijų valdžios institucijas.
( 223 ) Visomis 1988 metų Sutarties nuostatomis, išskyrus preambulę, VII straipsnį ir IX straipsnį (išskyrus jo 5 dalies a ir b punktus bei 10 dalį).
( 223 ) In this Arrangement and in the Protocols annexed thereto, the term „country“ is deemed to include the European Economic Community.
( 223 ) This preambular provision applies only among participants that are Contracting Parties to the GATT.
( 223 ) It is confirmed that the term „matter“ in this paragraph includes any matter which is covered by multilateral agreements negotiated within the framework of the Multilateral Trade Negotiations, in particular those bearing on export and import measures. It is further confirmed that the provisions of Article IV:5 and this footnote are without prejudice to the rights and obligations of the parties to such agreements.
( 223 ) The terms „acceptance“ or „accepted“ as used in this Article include the completion of any domestic procedures necessary to implement the provisions of this Arrangement.
( 223 ) For the purpose of this Arrangement, the term „government“ is deemed to include the competent authorities of the European Economic Community.
( 223 ) This provision applies only among participants that are Contracting Parties to the GATT.
( 223 ) Derived from the manufacture of butter and anhydrous milk fat.
( 223 ) Annex I (1) is not reproduced.
( 223 ) US$ 600 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) US$ 830 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) US$ 600 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) As defined in Article 2.1 (c) of this Procotol.
( 223 ) See Annex l(b), „Schedule of price differentials according to milk fat content“. (Annex 1 (b) is not reproduced).
( 223 ) See Article 2.
( 223 ) See Annex I(c), „Register of Processes and Control Measures“. It is understood that exporters would be permitted to ship skimmed-milk powder and buttermilk powder for animal feed purposes in an unaltered state to importers which have nad their processes and control measures inserted in the Register. In this case, exporters world inform the Committee of their intention to ship unaltered skimmed-milk powder and or buttermilk powder for animal feed purposes to those importers which have their processes and control measures registered. (Annex I (c) is not reproduced).
( 223 ) Annex II(a) is not reproduced.
( 223 ) US$ 1 200 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) US$ 1 000 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) See Article 2.
( 223 ) Annex III(a) is not reproduced.
( 223 ) US$ 1 000 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) See Article 2.
( 224 ) Ši nuostata taikoma tik GATT Susitariančiosioms Šalims.
(
225
)
Pastaba.
Patvirtinama, kad sąvoka „klausimas“ šioje dalyje reiškia bet kokį klausimą, susijusį su daugiašaliais susitarimais, dėl kurių vyko daugiašalės derybos dėl prekybos, ypač dėl eksporto ir importo priemonių. Dar patvirtinama, kad IV straipsnio 6 dalies nuostatos ir ši išnaša nepažeidžia tokių susitarimų šalių teisių ir įsipareigojimų.
( 226 ) Sąvoka „priėmimas“ arba „priimta“ šiame straipsnyje apima visas vidaus procedūras, būtinas įgyvendinant šio Susitarimo nuostatas
( 227 ) Šiame Susitarime sąvoka „Vyriausybė“ apima ir Europos ekonominės bendrijos kompetentingas institucijas.
( 228 ) Ši nuostata taikoma tik GATT Susitariančiosioms Šalims.