1964L0432 — LT — 13.11.2007 — 012.001
Šis dokumentas yra skirtas tik informacijai, ir institucijos nėra teisiškai atsakingos už jo turinį
TARYBOS DIREKTYVA 1964 m. birželio 26 d. dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (OL P 121, 29.7.1964, p.1977) |
iš dalies keičiamas:
|
|
Oficialusis leidinys |
||
No |
page |
date |
||
P 192 |
3294 |
27.10.1966 |
||
L 157 |
40 |
18.7.1970 |
||
L 179 |
1 |
9.8.1971 |
||
L 38 |
95 |
12.2.1972 |
||
L 298 |
49 |
31.12.1972 |
||
L 302 |
28 |
31.12.1972 |
||
L 172 |
18 |
28.6.1973 |
||
L 202 |
36 |
24.7.1974 |
||
L 172 |
17 |
3.7.1975 |
||
L 26 |
81 |
31.1.1977 |
||
L 29 |
20 |
3.2.1979 |
||
L 29 |
26 |
3.2.1979 |
||
L 47 |
25 |
21.2.1980 |
||
L 325 |
11 |
1.12.1980 |
||
L 325 |
18 |
1.12.1980 |
||
L 375 |
75 |
31.12.1980 |
||
L 186 |
20 |
8.7.1981 |
||
L 29 |
13 |
6.2.1982 |
||
L 378 |
57 |
31.12.1982 |
||
L 360 |
44 |
23.12.1983 |
||
L 177 |
22 |
4.7.1984 |
||
L 339 |
27 |
27.12.1984 |
||
L 339 |
30 |
27.12.1984 |
||
L 168 |
36 |
28.6.1985 |
||
L 372 |
12 |
31.12.1985 |
||
L 372 |
44 |
31.12.1985 |
||
L 362 |
8 |
31.12.1985 |
||
L 99 |
18 |
11.4.1987 |
||
L 280 |
28 |
3.10.1987 |
||
L 194 |
1 |
22.7.1988 |
||
L 153 |
29 |
6.6.1989 |
||
L 395 |
13 |
30.12.1989 |
||
L 224 |
9 |
18.8.1990 |
||
L 224 |
13 |
18.8.1990 |
||
L 224 |
29 |
18.8.1990 |
||
L 268 |
107 |
24.9.1991 |
||
L 377 |
16 |
31.12.1991 |
||
L 268 |
54 |
14.9.1992 |
||
L 355 |
32 |
5.12.1992 |
||
L 201 |
26 |
4.8.1994 |
||
L 243 |
16 |
11.10.1995 |
||
L 109 |
1 |
25.4.1997 |
||
L 198 |
22 |
15.7.1998 |
||
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2000/15/EB 2000 m. balandžio 10 d. |
L 105 |
34 |
3.5.2000 |
|
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2000/20/EB 2000 m. gegužės 16 d. |
L 163 |
35 |
4.7.2000 |
|
L 102 |
63 |
12.4.2001 |
||
L 80 |
22 |
23.3.2002 |
||
KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1226/2002 2002 m. liepos 8 d. |
L 179 |
13 |
9.7.2002 |
|
L 5 |
8 |
9.1.2004 |
||
L 3 |
1 |
5.1.2005 |
||
L 346 |
41 |
9.12.2006 |
||
L 363 |
352 |
20.12.2006 |
||
L 294 |
26 |
13.11.2007 |
iš dalies keičiamas:
Danijos, Airijos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės stojimo aktas |
L 73 |
14 |
27.3.1972 |
|
L 291 |
17 |
19.11.1979 |
||
C 241 |
21 |
29.8.1994 |
||
L 236 |
33 |
23.9.2003 |
(*) |
Šis aktas nebuvo skelbtas lietuvių kalba. |
TARYBOS DIREKTYVA
1964 m. birželio 26 d.
dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis
(64/432/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę ( 1 ),
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( 2 ),
kadangi jau galioja Tarybos reglamentas Nr. 20 dėl bendrosios kiaulienos rinkos laipsniško suformavimo ( 3 ) ir turi būti priimtas atitinkamas reglamentas dėl galvijienos, ir kadangi šie reglamentai taip pat skirti ir prekybai gyvais gyvūnais;
kadangi Reglamentas Nr. 20 atskira, Bendrijos vidaus prekybą supaprastinančia sistema pakeičia daugybę tradicinių apsaugos priemonių pasienyje; kadangi reglamentas, kuris turi būti priimtas dėl galvijienos, taip pat yra skirtas tokios prekybos kliuvinių pašalinimui;
kadangi kol Bendrijos galvijų ir kiaulių prekybai trukdys skirtingi valstybių narių sveikatos reikalavimai, pirmiau minėtų reglamentų įdiegimas neturės siekiamo poveikio;
kadangi tam, kad būtų pašalinti tokie skirtumai, turi būti imtasi priemonių bendrosios žemės ūkio politikos rėmuose, kartu nepažeidžiant jau priimtų arba rengiamų reglamentų dėl laipsniško bendro rinkų formavimo; kadangi tuo tikslu turi būti suderintos valstybių narių nuostatos dėl gyvūnų sveikatos;
kadangi žmonių ir gyvūnų sveikatos ir gyvybės apsaugos tikslu Sutarties 36 straipsnyje nurodyta valstybių narių teisė ir toliau drausti arba apriboti prekių importą, eksportą arba tranzitą, vis dėlto neatleidžia jų nuo įpareigojimo derinti tokius draudimus ir apribojimus pagrindžiančias nuostatas, kuriomis remiasi tokie draudimai ir apribojimai, nes tokių nuostatų skirtumai trukdo įgyvendinti bendrąją žemės ūkio politiką ir jai funkcionuoti;
kadangi dėl tokio derinimo iš eksportuojančios šalies turi būti pareikalauta užtikrinti, kad Bendrijos vidaus prekybai skirti veisimui, produkcijai arba skerdimui auginami galvijai ir kiaulės, regionai, iš kurių vežami ir kuriuose pakraunami tokie gyvūnai, bei naudojamos transporto priemonės atitiktų tam tikrus gyvūnų sveikatos reikalavimus, užtikrinančius, jog gyvūnai nėra užkrečiamos arba infekcinės ligos šaltinis;
kadangi tam, kad valstybės narės galėtų būti tikros, jog tokių reikalavimų laikomasi, turi būti nustatyta, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas išduotų sveikatos sertifikatą, kartu su gyvūnais gabenamą iki jų paskirties vietos;
kadangi valstybės narės turi turėti teisę uždrausti įvežti į jų teritoriją galvijus ir kiaules, jeigu nustatoma, kad jie serga arba įtariama, kad gali sirgti kokia nors užkrečiama arba infekcine liga, jeigu jie gali išplatinti tokią ligą, patys ja nesirgdami, arba jeigu jie neatitinka Bendrijos gyvūnų sveikatos nuostatų;
kadangi nėra priežasties leisti valstybėms narėms drausti įvežti į savo teritoriją galvijus ir kiaules dėl priežasčių, nesusijusių su gyvūnų sveikata, ir kadangi dėl to siuntėjui arba jo atstovui paprašius turėtų būti leista grąžinti tokius gyvūnus į eksportuojančią šalį, nebent būtų priežasčių pasielgti priešingai;
kadangi draudimų ar apribojimų atveju, tokių veiksmų priežastys turėtų būti praneštos gyvūnų siuntėjui arba jo atstovui bei eksportuojančios šalies centrinei kompetentingai institucijai;
kadangi dėl draudimo arba apribojimo pagrįstumo tarp jo ir valstybės narės paskirtos atsakingosios institucijos kilus nesutarimams, siuntėjas turėtų turėti galimybę susipažinti su veterinarijos eksperto, kurį jis gali išsirinkti iš Komisijos sudaryto sąrašo, nuomone;
kadangi pasirodo, kad tam tikrais atvejais ir tam tikroms gyvūnų rūšims, kai nesukeliamas joks pavojus sveikatai, šios direktyvos bendrosios nuostatos gali būti taikomos švelniau, leidžiant importuojančioms valstybėms narėms nustatyti bendro pobūdžio arba specialias nukrypti leidžiančias nuostatas;
kadangi dėl tam tikrų ypatingų probleminių sričių nuostatos valstybėse narėse negali būti suderintos, kol nebus atlikti išsamesni tyrimai;
kadangi supaprastinta pakeitimo tvarka gali būti nustatyta priedams B–D, nes šių priedų taisyklės yra techninio pobūdžio ir gali būti lengvai pakeistos; kadangi tuo tikslu padaryti tokias pataisas teisė turėtų būti suteikta Komisijai, pasikonsultavus su valstybėmis narėmis,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva taikoma prekybai galvijais ir kiaulėmis tarp Bendrijos valstybių, išskyrus laukines kiaules, kaip apibrėžta Direktyvos 80/217/EEB 2 straipsnio e punkte ( 4 ), nepažeidžiant Direktyvų 80/215/EEB ( 5 ), 85/511/EEB, 88/407/EEB ( 6 ), 89/608/EEB ( 7 ), 90/425/EEB, 90/429/EEB ( 8 ), 90/667/EEB ( 9 ), 91/496/EEB, 91/628/EEB ( 10 ), 92/102/EEB ( 11 ), 92/119/EEB ir Sprendimo Nr. 90/424/EEB ( 12 ) nuostatų.
2 straipsnis
1. Šioje direktyvoje vartojamos Direktyvos 90/425/EEB 2 straipsnyje ir Direktyvos 91/628/EEB 2 straipsnyje apibrėžtos sąvokos.
2. Be to, šioje direktyvoje taip pat vartojamos šios sąvokos:
a) banda – gyvūnas arba gyvūnai, laikomi ūkyje (apibrėžtame Direktyvos 92/102/EEB 2 b straipsnyje) ir apibrėžiami kaip epidemiologinis vienetas; jeigu ūkyje yra daugiau kaip viena banda, kiekviena iš jų sudaro atskirą to paties sveikatos statuso vienetą;
b) skerdimui skirtas gyvūnas – galvijas (įskaitant Bison bison ir Bubalus bubalus rūšis) arba kiaulė, kuriuos ketinama išvežti į skerdyklą arba į gyvūnų surinkimo centrą, iš kurio jie išvežami tik į skerdyklą;
c) veisimui arba produkcijai skirti gy vūnai – galvijai (įskaitant Bison bison ir Bubalus bubalus rūšis) ir kiaulės, išskyrus b punkte nurodytus gyvūnus, tačiau įskaitant veisimui, pieno arba mėsos gamybai skirtus gyvūnus arba gyvūnus, skirtus darbams, pasirodymams arba parodoms, išskyrus gyvūnus, dalyvaujančius kultūriniuose arba sporto renginiuose;
d) oficialiai tuberkuliozės neapimta galvijų banda – galvijų banda, kuri atitinka ► A priedo I skirsnio 1 ir 2 dalyse ◄ nurodytas sąlygas;
e) oficialiai tuberkuliozės neapimta valstybė narė arba oficialiai tuberkuliozės neapimtas valstybės narės regionas – valstybė narė arba jos regionas, kurie atitinka ► A priedo I skirsnio 4 ir 5 dalyse ◄ nurodytas sąlygas;
f) oficialiai bruceliozės neapimta galvijų banda – galvijų banda, kuri atitinka ► A priedo II skirsnio 1 ir 2 dalyse ◄ nurodytas sąlygas;
g) oficialiai bruceliozės neapimtas regionas – valstybės narės regionas, kuris atitinka A priedo II skirsnio 7, 8 ir 9 dalyse nurodytas sąlygas;
h) oficialiai bruceliozės neapimta valstybė narė – valstybė narė, kuri atitinka ► A priedo I skirsnio 7, 8 ir 9 dalys ◄ nurodytas sąlygas;
i) bruceliozės neapimta galvijų banda – galvijų banda, kuri atitinka ► A priedo I skirsnio 4 ir 5 dalyse ◄ nurodytas sąlygas;
j) oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimta banda – banda, kuri atitinka D priedo I skyriaus A ir B skirsniuose nurodytas sąlygas;
k) oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimta valstybė narė arba oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtas valstybės narės regionas – valstybė narė arba jos regionas, kurie atitinka ► D priedo I skyriaus E ir F skirsniuose ◄ nurodytas sąlygas;
l) valstybinis veterinarijos gydytojas – valstybės-narės kompetentingos institucijos paskirtas veterinarijos gydytojas;
m) patvirtintas veterinarijos gydytojas – bet koks veterinarijos gydytojas, kurį pagal šios direktyvos 14 straipsnio 3 dalies B punkto nuostatas patvirtina kompetentinga institucija;
n) ligos, apie kurias privaloma pranešti – E priedo I skyriuje išvardintos ligos;
o) gyvūnų su rinkimo centras – ūkiai, surinkimo centrai ir turgavietės, kuriuose galvijai ir kiaulės, kilę iš skirtingų ūkių, grupuojami į prekybai skirtas gyvūnų siuntas. Šie gyvūnų surinkimo centrai turi būti patvirtinti prekybos tikslais ir jie turi atitikti 11 straipsnyje nurodytus reikalavimus;
p) regionas – valstybės narės teritorijos dalis, kurios plotas yra ne mažesnis kaip 2000 km2, kuriai taikoma kompetentingų institucijų kontrolė ir į kurią įeina bent vienas iš šių administracinių regionų:
— Belgija: |
province/provincie |
— Vokietija: |
Regierungsbezirk |
— Danija: |
amt arba island |
— Prancūzija: |
département |
— Italija: |
provincia |
— Liuksemburgas: |
– |
— Olandija: |
rrv-kring |
— Jungtinė Karalystė: |
Anglija, Velsas ir Šiaurės Airija: county; Škotija: district arba island area |
— Airija: |
county |
— Graikija: |
νομóς |
— Ispanija: |
provincia |
— Portugalija: |
kontinente: distrito; kitose Portugalijos teritorijose: região autónoma |
— Austrija: |
Bezirk |
— Švedija: |
än |
— Suomija: |
lääni/län; |
— Čekija: |
kraj |
— Estija: |
maakond |
— Kipras: |
επαρχία(district) |
— Latvija: |
rajons |
— Lietuva: |
apskritis |
— Vengrija: |
megye |
— Malta: |
— |
— Lenkija: |
powiat |
— Slovėnija: |
območje |
— Slovakija: |
kraj; |
— Bulgarija: |
област |
— Rumunija: |
județ; |
q) prekiautojas – bet koks fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiesiogiai arba netiesiogiai perka ir parduoda gyvūnus komerciniais pagrindais, kuris pastoviai jais prekiauja ir kuris per 30 dienų nuo gyvūnų pirkimo juos vėl parduoda arba perkelia iš vienų į kitas jam nepriklausančias patalpas, ir kuris atitinka 13 straipsnyje nurodytas sąlygas.
3 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad tik tie gyvūnai, kurie atitinka atitinkamas šios direktyvos sąlygas, gali būti išvežti iš jos teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją.
2. Galvijai ir kiaulės, kuriems taikoma ši direktyva:
a) privalo būti pristatyti:
— identifikacijos patikrinimui ir
— klinikinei apžiūrai, kurią vykdo valstybinis veterinarijos gydytojas per 24 valandas nuo jų išvežimo, užtikrinant, kad nėra jokių klinikinių ligos požymių;
b) negali būti įsigyti ūkyje arba zonoje, kurioje dėl sveikatos priežasčių pagal Bendrijos ir (arba) nacionalinius įstatymus yra taikomi draudimai arba apribojimai, susiję su atitinkamomis gyvūnų rūšimis;
c) privalo būti identifikuoti, kaip nurodyta Direktyvoje 92/102/EEB;
d) būti identifikuojami pagal Direktyvos 92/102/EEB nuostatas — kiaulės ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 nuostatas — galvijai;
e) privalo atitikti 4 ir 5 straipsnių nuostatas.
4 straipsnis
1. Galvijai ir kiaulės, kuriems taikoma ši direktyva, jokiu būdu negali kontaktuoti su kitais nei to paties sveikatos statuso porakanopiais gyvūnais po to, kai yra išvežami iš kilmės ūkio, ir iki tol, kol yra pristatomi į paskyrimo vietą.
2. Galvijai ir kiaulės, kuriems taikoma ši direktyva, turi būti pervežami tokiomis transporto priemonėmis, kurios atitinka Direktyvos 91/628/EEB reikalavimus bei šios direktyvos 12 straipsnio reikalavimus.
3. Taisyklės, kurios patvirtina vietas, kur gali būti atliekami valymo ir dezinfekavimo darbai, parengiamos 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
5 straipsnis
1. Vežant galvijus ir kiaules, kuriems taikoma ši direktyva, į paskyrimo vietą, kartu turi būti siunčiamas veterinarijos ► sertifikatas, atitinkantis F priede nurodytą atitinkamai 1 arba 2 pavyzdį ◄ . Sertifikatą sudaro vienas lapas, o, jeigu reikia daugiau lapų, jis turi būti taip sutvarkytas, kad visi lapai sudarytų vientisą ir nedalyjamą vienetą ir juose būtų nurodytas serijos numeris. Sertifikatas turi būti parengtas sveikatos patikrinimo dieną bent viena iš paskyrimo valstybės oficialių kalbų. Sertifikatas galioja 10 dienų po sveikatos patikrinimo.
2. Sveikatos patikrinimas, išduodant gyvūnų siuntai veterinarijos sertifikatą (o taip pat papildomas garantijas), gali būti vykdomas gyvūnų kilmės ūkyje arba gyvūnų surinkimo centre. Šiuo tikslu, kompetentinga institucija užtikrina, kad bet kokį veterinarijos sertifikatą parengtų valstybinis veterinarijos gydytojas, atlikus šios direktyvos numatytus inspektavimus, vizitacijas ir patikrinimus.
Tačiau:
a) gyvūnams, kurie yra atvežami iš patvirtintų gyvūnų surinkimo centrų, ► F priede pateiktas (-ą) atitinkamai 1 arba 2 pavyzdį atitinkantis (-į) sertifikatas (-ą) ◄ turi būti parengtas taip:
— remiantis oficialiu dokumentu, kurį parašo gyvūnų kilmės ūkio valstybinis veterinarijos gydytojas ir kuriame pateikta visa reikalinga informacija, arba
— tinkamai parašytas ir gyvūnų kilmės ūkio valstybinio veterinarijos gydytojo patvirtintas dokumentas, parengtas pagal F priedo A ir B skyriuose nustatytą formą;
b) gyvūnams, kurie yra iš patvirtinto ūkio, kuriam taikoma 14 straipsnyje nurodyta priežiūros sistema, ► F priede pateiktas (-ą) atitinkamai 1 arba 2 pavyzdį atitinkantis (-į) sertifikatas (-ą) ◄ turi būti parengtas taip:
— remiantis oficialiu dokumentu, kurį parašo gyvūnų kilmės ūkio valstybinis veterinarijos gydytojas ir kuriame pateikta visa reikalinga informacija, arba
— tinkamai parašytas ir gyvūnų kilmės ūkio valstybinio veterinarijos gydytojo patvirtintas dokumentas, parengtas pagal F priedo A ir B skyriuose nustatytą formą.
Šiuo tikslu, valstybinis veterinarijos gydytojas, jei reikia, užtikrina, kad būtų įvykdytos Bendrijos teisės aktuose numatytos papildomos garantijos.
3. Gyvūnų surinkimo centro valstybinis veterinarijos gydytojas atlieka visus reikalingus atvežtų gyvūnų patikrinimus.
4. Valstybinis veterinarijos gydytojas, užpildantis veterinarijos ► F priede nustatyto atitinkamai 1 arba 2 pavyzdžio sertifikato C dalį ◄ , užtikrina, kad sertifikato išdavimo dieną gyvūnų judėjimas būtų užfiksuotas Animo sistemoje.
5. Gyvūnai, kuriems taikoma ši direktyva, gali būti pervežami tranzitu per tarpinį gyvūnų surinkimo centrą, esantį kitos valstybės narės teritorijoje, prieš išsiunčiant juos į paskyrimo valstybę. Šiuo atveju, ► F priede pateiktas (-ą) atitinkamai 1 arba 2 pavyzdį atitinkantis (-į) sertifikatas (-ą) ◄ ► (įskaitant C skyrių) ◄ parengia valstybės narės, kurioje kilę gyvūnai, atsakingas valstybinis veterinarijos gydytojas. Valstybinis veterinarijos gydytojas, atsakingas už tranzitinį gyvūnų surinkimo centrą, išduoda paskyrimo valstybei narei veterinarijos sertifikatą, parengdamas antrą sertifikatą, nurodytą F priede, kuriame įrašomas pradinio sertifikato serijos numeris ir kuris pridedamas prie pirmojo sertifikato arba prie jo oficialiai patvirtintos kopijos. Šiuo atveju, bendras sertifikatų galiojimo laikas negali būti ilgesnis kaip tas, kuris yra nurodytas 1 dalyje.
6 straipsnis
1. Veisimui arba produkcijai skirti gyvūnai turi atitikti 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas sąlygas, be to, šie gyvūnai:
— turi būti laikomi tame pačiame gyvūnų kilmės ūkyje 30 dienų prieš juos išvežant arba nuo gimimo, jeigu jiems yra mažiau kaip 30 dienų. Valstybinis veterinarijos gydytojas privalo, remdamasis oficialiu identifikacijos patikrinimu, nurodytu 3 straipsnio 2 dalies c punkte ir oficialiais dokumentais, įsitikinti, kad gyvūnai atitinka šią sąlygą, o taip pat – kad jie yra kilę iš Bendrijos teritorijos arba įvežti iš trečiosios valstybės nepažeidžiant Bendrijos teisės aktų, reglamentuojančių gyvūnų sveikatą.
— Tačiau, jeigu gyvūnai vežami tranzitu per patvirtintą gyvūnų surinkimo centrą, esantį gyvūnų kilmės valstijos narės teritorijoje, laikotarpis, per kurį šie gyvūnai suvežami į vieną siuntą už jų kilmės ūkio ribų, negali būti ilgesnis kaip šešios dienos.
— gyvūnai, įvežami iš trečiosios valstybės į valstybę narę, kuri nėra galutinė paskyrimo vieta, turi būti kaip galima greičiau išvežti į paskyrimo valstybę narę kartu su sertifikatu, išduotu remiantis Direktyvos 91/496/EEB 7 straipsniu,
— gyvūnai, įvežti iš trečiosios valstybės, pristačius juos į paskyrimo vietą ir iki bet kokio tolesnio judėjimo, turi atitikti šios direktyvos reikalavimus, ir ypač laikymo trukmės reikalavimą, nurodytą pirmojoje įtraukoje; šių gyvūnų negalima perkelti į bandą, kol už atitinkamą ūkį atsakingas veterinarijos gydytojas įsitikins, kad jie negali pakenkti šio ūkio sveikatos būklei.
— Jeigu gyvūnas iš trečiosios valstybės yra perkeliamas į ūkį, 30 dienų po jo perkėlimo negalima parduoti nei vieno šio ūkio gyvūno, nebent įvežtas gyvūnas laikomas atskirai nuo visų kitų ūkio gyvūnų.
2. Veisimui arba produkcijai skirti galvijai turi atitikti 3, 4 ir 5 straipsniuose nurodytas sąlygas, be to, šie gyvūnai:
a) turi būti iš oficialiai tuberkuliozės neapimtos galvijų bandos; jeigu jiems yra daugiau kaip šešios savaitės amžiaus, jie turi būti neigiamai reagavę į tuberkulinizaciją, atliktą30 dienų iki juos išvežant iš kilmės bandos pagal B priedo 32 poskyrio d punkto nuostatas;
Jeigu gyvūnai yra iš valstybės narės arba iš jos regiono, kurie nėra oficialiai apimti tuberkuliozės, arba iš valstybės narės arba jos regiono, kuriuose veikia patvirtinta priežiūros sistema, ši tuberkulinizacija nėra būtina;
b) nekastruotų gyvūnų, kurie yra iš oficialiai bruceliozės neapimtos galvijų bandos ir kuriems yra daugiau kaip 12 mėnesių amžiaus, atveju, per 30 dienų iki išvežant šiuos gyvūnus iš jų kilmės bandos turi būti atliekamas serumo agliutinacijos tyrimas (arba bet koks kitas tyrimas, patvirtintas Veterinarijos nuolatinio komiteto (SVC) nustatyta tvarka, priėmus atitinkamus protokolus) pagal C priedo A skirsnyje įtvirtintas nuostatas, ir šio tyrimo nustatytas brucelų skaičius turi būti mažesnis kaip 30 tarptautinių agliutinacijos vienetų (IU) viename mililitre.
Jeigu gyvūnai yra iš valstybės narės arba iš jos regiono, kuriuose nėra oficialiai bruceliozės apimtų gyvūnų, arba iš valstybės narės arba jos regiono, kuriuose veikia patvirtinta priežiūros sistema, jiems nėra būtina atlikti serumo agliutinacijos tyrimą (arba bet kokį kitą tyrimą, patvirtintą Veterinarijos nuolatinio komiteto nustatyta tvarka, priėmus atitinkamus protokolus);
c) turi būti iš oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos bandos ir, jeigu jiems yra daugiau kaip 12 mėnesių, jiems turi būti išaiškinta neigiama individualaus tyrimo reakcija, atlikus šį tyrimą 30 dienų iki juos išvežant iš kilmės bandos pagal D priede įtvirtintas nuostatas.
Jeigu gyvūnai yra iš valstybės narės arba iš jos regiono, kurie yra oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimti, arba iš valstybės narės arba jos regiono, kuriuose veikia patvirtinta priežiūros sistema, jiems nėra būtina atlikti šį tyrimą;
d) jokiu būdu negali kontaktuoti su galvijais, kurie atitinka tik 3 dalies reikalavimus, po to, kai juos išveža iš jų kilmės ūkio, ir iki tol, kol juos pristato į paskyrimo vietą;
e) iki 2000 m. gruodžio 31 d. a arba b punktuose nustatyti tyrimo reikalavimai netaikomi mėsos produkcijai skirtiems jaunesniems kaip 30 mėnesių galvijams, kurie:
— yra iš jautienos ūkių, kurie oficialiai yra neapimti tuberkuliozės ir bruceliozės,
— turi tinkamai užpildytą F priedo A skirsnio 7 dalyje pateikto 1 pavyzdžio gyvūnų sveikatos sertifikatą,
— iki skerdimo yra prižiūrimi,
— vežami neturėjo kontaktų su galvijais iš bandų, kurios būtų oficialiai patvirtintos neapimtomis minėtų ligų,
ir jei:
— šios priemonės yra taikomos tik prekybai tarp valstybių narių arba valstybių narių regionų, turinčių tą pačią sveikatos būklę tuberkuliozės arba bruceliozės atžvilgiu,
— paskirties valstybė narė imasi visų būtinų priemonių, kad išvengtų vietinių bandų užkrėtimo,
— valstybės narės nurodo tinkamą atsitiktinio mėginių paėmimo, patikrinimų ir kontrolės, skirtų užtikrinti veiksmingą šių taisyklių įgyvendinimą, tvarką,
— Komisija kontroliuoja, ar ši direktyva tinkamai veikia, siekdamos užtikrinti, kad valstybės narės visiškai laikytųsi taisyklių.
3. Skerdimui skirti galvijai turi atitikti 3, 4 ir 5 straipsnių reikalavimus; be to, jie turi būti iš oficialiai tuberkuliozės ir enzootinės galvijų leukozės neapimtų bandų, o nekastruoti galvijai turi būti iš oficialiai bruceliozės neapimtų bandų.
Tačiau iki ►M46 2000 m. gruodžio 31 d. ◄ paskyrimo valstybės gali suteikti Ispanijai bendrąsias arba ribotas licencijas, leidžiančias įvežti į jų teritorijas skerdimui skirtus gyvūnus, kurie nėra iš oficialiai tuberkuliozės, enzootinės galvijų leukozės ir bruceliozės neapimtų bandų, jeigu:
— per 30 dienų iki pakrovimo jiems buvo išaiškinta neigiama reakcija, atlikus atitinkamus tyrimus, nurodytus B, C ir D prieduose,
— įvežus į paskyrimo valstybę, jie pristatomi tiesiai į skerdyklą ir paskerdžiami kaip galima greičiau pagal gyvūnų sveikatos reikalavimus, bet ne vėliau kaip 72 valandos nuo jų įvežimo.
7 straipsnis
Skerdimui skirti gyvūnai, kuriuos įvežus į paskyrimo valstybę:
— veža į skerdyklą, turi būti paskersti kaip galima greičiau pagal gyvūnų sveikatos reikalavimus, bet ne vėliau kaip per 72 valandas nuo jų įvežimo, arba
— veža į patvirtintą gyvūnų surinkimo centrą, turi būti po pardavimo perkelti tiesiai į skerdyklą ir ten paskersti kaip galima greičiau pagal gyvūnų sveikatos reikalavimus, bet ne vėliau kaip per tris darbo dienas nuo jų pristatymo į gyvūnų surinkimo centrą. Šie gyvūnai jokiu būdu negali kontaktuoti su kitais nei šios direktyvos sąlygas atitinkančiais porakanopiniais gyvūnais po to, kai juos pristato į gyvūnų surinkimo centrą, ir iki tol, kol juos atveža į skerdyklą.
8 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad apie bet kokius įtariamus susirgimus, nurodytus E priedo I dalyje, būtų privalomai ir nedelsiant pranešta kompetentingai institucijai.
Pradedant 1999 m., iki kiekvienų metų gegužės 31 d. kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai išsamią informaciją apie E priedo I dalyje nurodytų susirgimų bei apie kitų susirgimų, kurie papildomai nurodomi Bendrijos teisės aktuose, atvejus, šios valstybės narės teritorijoje išaiškintus per ankstesnius kalendorinius metus, įskaitant išsamią informaciją apie vykdomas ligų kontrolės ir naikinimo programas. Ši informacija yra pagrįsta vienodais kriterijais, kurie nustatomi 17 straipsnyje nustatyta tvarka. Komisija pateikia šią informaciją valstybėms narėms per Veterinarijos nuolatinį komitetą, ir ypač gali ją panaudoti ryšium su A ir D prieduose nurodytais sprendimais.
9 straipsnis
1. Valstybė narė, vykdanti privalomą nacionalinę kontrolės programą, taikomą vienai iš E priedo II dalyje nurodytų užkrečiamų ligų visoje savo teritorijoje arba jos dalyje, gali pateikti šią programą Komisijai, ypač nurodydama šiuos duomenis:
— ligos paplitimą valstybėje narėje,
— programos vykdymo priežastis, atsižvelgiant į ligos pavojingumą ir galimą programos naudą, palyginus su jos vykdymo kaštais,
— geografinę zoną, kurioje bus vykdoma programa,
— sveikatos statuso kategorijas, taikomus gyvūnų ūkiams, kiekvienos kategorijas normas ir tyrimų atlikimo tvarką,
— programos kontrolės, kurios rezultatai turi būti bent kartą per metus pateikiami Komisijai, vykdymo tvarką,
— veiksmus, kurių reikėtų imtis, jeigu dėl kokios nors priežasties gyvūnų ūkis praranda savo sveikatos statusą,
— priemones, kurių reikėtų imtis, jeigu pagal programos nuostatas atliekamų tyrimų rezultatai yra teigiami.
2. Komisija išnagrinėja valstybių narių pateiktas programas. 1 dalyje nurodytos programos gali būti patvirtintos pagal 1 dalyje išvardintus kriterijus 17 straipsnyje nustatyta tvarka. Papildomos bendrosios arba ribotos garantijos, kurios gali būti taikomos Bendrijos vidaus prekybai, yra apibrėžiamos pagal tą pačią procedūrą ir tuo pačiu metu, kai tvirtinamos programos, arba ne vėliau kaip trys mėnesiai po jų patvirtinimo. Šios garantijos negali viršyti garantijų, kurias taiko valstybė narė savo teritorijoje.
3. Valstybių narių pateiktos programos gali būti pataisytos arba papildytos 17 straipsnyje nustatyta tvarka. Jau patvirtintų programų pataisymai ir papildymai arba patvirtinti 2 dalyje nustatyta tvarka, tvirtinami pagal tą pačią procedūrą.
10 straipsnis
1. Jeigu valstybė narė mano, kad jos teritorijoje arba jos teritorijos dalyje gyvūnai neserga viena iš E priedo II dalyje nurodytų ligų, ji pateikia Komisijai atitinkamus tai patvirtinančius dokumentus, ypač nurodant šiuos duomenis:
— ligos pobūdį ir jos atvejus valstybės narės teritorijoje,
— priežiūros tyrimų, pagrįstų serologiniais, mikrobiologiniais, patologiniais arba epidemiologiniais tyrimais, o taip pat įstatymo numatytu įpareigojimu pranešti apie susirgimą kompetentingoms institucijoms, rezultatus,
— priežiūros vykdymo laikotarpį,
— jeigu reikia, laikotarpį, kada buvo draudžiama vykdyti vakcinaciją nuo ligos, ir geografinę zoną, kuriai buvo taikomas šis draudimas,
— priemones, patvirtinančias, kad gyvūnai šia liga neserga.
2. Komisija išnagrinėja valstybių narių pateiktus dokumentus. Papildomos bendrosios arba specifinės garantijos, kurios gali būti taikomos Bendrijos vidaus prekybai, apibrėžiamos 17 straipsnyje nustatyta tvarka. Šios garantijos negali viršyti garantijų, kurias valstybė narė taiko savo teritorijoje.
3. Atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie bet kokius 1 dalyje nurodytos informacijos pakitimus, susijusius su liga, ir ypač apie naujus ligos protrūkius. Atsižvelgiant į tokį pranešimą, 2 dalyje apibrėžtos garantijos gali būti pataisytos arba panaikintos 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
11 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad, gaunant kompetentingos institucijos patvirtinimą, gyvūnų surinkimo centrai atitiktų bent šias sąlygas:
a) juos turi kontroliuoti valstybinis veterinarijos gydytojas, kuris užtikrina, kad visų pirma būtų vykdomos 4 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos;
b) jie turi būti teritorinėje zonoje, kurioje nėra taikomi draudimai arba apribojimai pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus ir (arba) nacionalinius teisės aktus;
c) prieš naudojant, jie turi būti valomi ir dezinfekuojami pagal valstybinio veterinarijos gydytojo reikalavimus;
d) atsižvelgiant į talpumą, juose turi būti:
— patalpos, naudojamos tik kaip gyvūnų surinkimo centras,
— tinkami įrengimai gyvūnų pakrovimui ir iškrovimui, bei tinkamos patalpos, atitinkančios reikiamus standartus, gyvūnų laikymui, girdymui, šėrimui ir būtinai priežiūrai; šie įrengimai ir patalpos turi būti lengvai išvalomi ir dezinfekuojami,
— tinkamos patalpos inspektavimui,
— tinkamos patalpos gyvūnų izoliavimui,
— tinkami patalpų ir sunkvežimių valymo ir dezinfekavimo įrengimai,
— tinkamos patalpos laikyti pašarus, pakratus ir mėšlą,
— tinkama nuotekų surinkimo sistema,
— patalpos, kuriuose galėtų dirbti valstybinis veterinarijos gydytojas;
e) jie turi priimti tik tuos gyvūnus, kurie yra identifikuoti ir kurie yra iš oficialiai tuberkuliozės, bruceliozės ir leukozės neapimtų bandų, arba skerdimui skirtus gyvūnus, kurie atitinka šios direktyvos nuostatas ir ypač 6 straipsnio 3 dalies nuostatas. Šiuo tikslu, priimant gyvūnus, centro savininkas arba už centrą atsakingas asmuo, užtikrina, kad gyvūnai būtų tinkamai identifikuoti ir kad turėtų sveikatos dokumentus arba tinkamus sertifikatus, reikalingus atitinkamai gyvūnų rūšiai ir kategorijai;
ee) atitinka jiems taikomų Direktyvos 98/58/EB ir Reglamento (EB) Nr. 1/2005 ( 13 ) nuostatas;
f) jie turi būti reguliariai tikrinami, siekiant įsitikinti, kad toliau vykdomos patvirtinimui gauti nustatytos sąlygos.
2. Gyvūnų surinkimo centro savininkas arba už centrą atsakingas asmuo privalo, remdamasi lydimaisiais dokumentais apie gyvūnus arba jų identifikacijos numeriais arba žymėjimais, įrašyti į registracijos knygą arba duomenų bazę šią informaciją ir ją saugoti mažiausiai trejus metus:
— savininko vardą ir pavardę (pavadinimą), galvijų kilmę, atvežimo ir išvežimo datas, galvijų skaičių ir identifikacijos numerius arba į centrą atvežtų kiaulių kilmės ūkio arba kilmės bandos registracijos numerį ir numatomą paskyrimo vietą,
— vežėjo registracijos numerį ir sunkvežimio, kuris atveža ir išveža gyvūnus, registracijos numerį.
3. Kompetentinga institucija kiekvienam patvirtintam gyvūnų surinkimo centrui išduoda patvirtinimo numerį. Patvirtinimas gali būti išduotas tam tikrai gyvūnų rūšiai arba gyvūnams, skirtiems veisimui arba produkcijai, arba skerdimui skirtiems gyvūnams. Kompetentinga institucija pateikia Komisijai patvirtintų gyvūnų surinkimo centrų sąrašą ir praneša apie bet kokius šio sąrašo pakeitimus ir patikslinimus. Komisiją pateikia šią informaciją valstybėms narėms per Veterinarijos nuolatinį komitetą.
4. Kompetentinga institucija gali sustabdyti patvirtinimo galiojimą arba jį panaikinti, jei nesilaikoma šio straipsnio reikalavimų arba kitų atitinkamų šios direktyvos nuostatų arba Reglamento (EB) Nr. 1/2005 bei kitų Direktyvos 90/425/EEB ( 14 ) A priedo I skyriuje išvardytų Bendrijos veterinarijos teisės aktų nuostatų. Patvirtinimas gali būti atnaujintas, kompetentingai institucijai įsitikinus, kad surinkimo centras visiškai atitinka visas šioje dalyje numatytas nuostatas.
5. Kompetentinga institucija užtikrina, kad gyvūnų surinkimo centrai dirbdami turėtų pakankamai patvirtintų veterinarijos gydytojų, vykdančių visas nustatytas pareigas.
6. Bet kokios detalios taisyklės, reikalingos, kad ši direktyva būtų vienodai taikoma, priimamos 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
12 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad vežėjai atitinka šias papildomas sąlygas:
(a) gyvūnams vežti jie privalo naudoti transporto priemones, kurios:
(i) turi būti taip pagamintos, kad gyvūnų išmatos, pakratai ar pašarai negalėtų neištekėti ar iškristi iš transporto priemonės; ir
(ii) turi būti nedelsiant valomos ir dezinfekuojamos po kiekvieno gyvūnų pervežimo arba po bet kokio gyvūnų sveikatai galinčio pakenkti produkto vežimo, o taip pat, jei būtina, prieš kiekvieną naują gyvūnų pakrovimą, naudojant kompetentingos institucijos oficialiai patvirtintas dezinfekcines medžiagas;
(b) bei privalo:
(i) turėti tinkamą kompetentingos institucijos patvirtintą valymo ir dezinfekavimo įrangą, taip pat ir įrenginius pakratams ir mėšlui laikyti; arba
(ii) pateikti dokumentus, įrodančius, kad šias operacijos vykdo tretieji asmenys, kuriuos patvirtino kompetentinga institucija.
2. Vežėjai privalo užtikrinti, kad apie kiekvieną gyvūnams vežti naudojamą transporto priemonę bus tvarkomas registracijas, kuriame mažiausiai trejus metus saugoma bent tokia informacija:
(a) gyvūnų paėmimo vieta, data ir laikas, taip pat laikytojų ar surinkimo centro, iš kurio buvo paimti gyvūnai, vardas, pavardė ar pavadinimas bei adresas;
(b) pristatymo vietos, datos ir laikas, taip pat ir gavėjo (-ų) vardas (-ai), pavardė (-ės) arba pavadinimas (-ai) bei adresas (-ai);
(c) vežamų gyvūnų rūšys ir skaičius;
(d) dezinfekavimo data ir vieta;
(e) lydimųjų dokumentų duomenys, įskaitant numerį;
(f) numatoma kiekvienos kelionės trukmė.
3. Vežėjai užtikrina, kad siunta ar gyvūnai nuo išvykimo iš ūkių ar jų kilmės surinkimo centrų iki atvykimo į paskirties vietą, neturės jokio sąlyčio su blogesnės sveikatos būklės gyvūnais.
4. Valstybės narės užtikrina, kad vežėjai laikosi šio straipsnio nuostatų dėl atitinkamų dokumentų, kurie turi būti vežami kartu su gyvūnais.
5. Šis straipsnis netaikomas asmenims, kurie veža gyvūnus ne didesniu kaip 65 km atstumu tarp išvykimo vietos ir paskirties vietos.
6. Tuo atveju, kai nevykdomi šio straipsnio reikalavimai, gyvūnų sveikatai mutatis mutandis taikomos Reglamento (EB) Nr. 1/2005 26 straipsnio nuostatos, susijusios ir pažeidimais ir pranešimais apie juos.
13 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad visi prekiautojai būtų kompetentingos institucijos užregistruoti, patvirtinti ir kad jiems būtų suteiktas patvirtinimo numeris; be to, prekiautojai privalo vykdyti bent šiuos reikalavimus:
a) jie gali prekiauti tik identifikuotais gyvūnais, kurie yra iš oficialiai tuberkuliozės, bruceliozės ir leukozės neapimtų bandų, arba skerdimui skirtais gyvūnais, kurie atitinka šios direktyvos sąlygas ir ypač 6 straipsnio 3 dalies sąlygas. Dėl to prekiautojas privalo užtikrinti, kad gyvūnai būtų tinkamai identifikuoti ir kad prie jų būtų pridėti atitinkamai rūšiai būtini sveikatos dokumentai.
Tačiau kompetentinga institucija gali leisti prekybą identifikuotais gyvūnais, kurie neatitinka pirmojoje dalyje nurodytų sąlygų, jeigu jie yra pristatomi tiesiai į skerdyklą, esančią šių gyvūnų kilmės valstybės narės teritorijoje, nepervežant gyvūnų per jokius jų įrenginius, kad skerdykloje jie būtų nedelsiant paskersti, užkertant kelią ligų plitimui. Būtina imtis reikalingų priemonių, kad šie gyvūnai, atvežus juos į skerdyklą, nekontaktuotų su kitais gyvūnais ir kad jie būtų paskersti atskirai nuo kitų gyvūnų;
b) prekiautojas privalo, remiantis lydimaisiais dokumentais apie gyvūnus arba jų identifikacijos numeriais arba žymėjimais, įrašyti į registracijos knygą arba duomenų bazę šią informaciją ir ją saugoti mažiausiai trejus metus:
— savininko vardą ir pavardę (pavadinimą), galvijų kilmę, pirkimo datą, skaičių ir identifikacijos numerius arba nupirktų kiaulių kilmės ūkio arba kilmės bandos registracijos numerį,
— vežėjo registracijos numerį ir sunkvežimio, kuris atveža ir išveža gyvūnus, registracijos numerį,
— pirkėjo vardą ir pavardę (pavadinimą) ir gyvūnų paskyrimo vietą,
— maršruto kopijas ir (arba) (jei reikia) veterinarijos sertifikato serijos numerį;
c) jeigu prekiautojas laiko gyvūnus savo patalpose, jis privalo užtikrinti, kad:
— darbuotojai, kurie atsako už gyvūnus, būtų specialiai apmokinti taikyti šios direktyvos nuostatas ir tinkamai prižiūrėti gyvūnus,
— valstybinis veterinarijos gydytojas, jeigu reikia, reguliariai vykdytų gyvūnų kontrolę ir tyrimus, o taip pat, kad būtų imtasi visų reikalingų priemonių, užkertant kelią ligos plitimui.
2. Valstybės narės užtikrina, kad visos prekiautojo verslui naudojamos patalpos būtų registruotos ir kad kompetentinga institucija joms išduotų patvirtinimo numerį; be to, valstybės narės užtikrina, kad šios patalpos atitiktų bent šias sąlygas:
a) jas turi kontroliuoti valstybinis veterinarijos gydytojas;
b) jos turi būti tokioje zonoje, kuriai pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus arba nacionalinius teisės aktus nėra taikomi draudimai arba apribojimai;
c) jose turi būti:
— tinkamos ir pakankamo talpumo patalpos ir ypač inspektavimo ir izoliavimo patalpos, kad galima būtų izoliuoti visus gyvūnus, įvykus užkrečiamos ligos protrūkiui,
— tinkami įrengimai gyvūnų iškrovimui ir, jeigu reikia, tinkamos patalpos, atitinkančios reikiamus standartus, gyvūnų laikymui, girdymui, šėrimui ir būtinai priežiūrai; šie įrengimai ir patalpos turi būti lengvai išvalomi ir dezinfekuojami,
— tinkamos patalpos priimti pakratus ir mėšlą,
— tinkama nuotekų surinkimo sistema;
d) prieš naudojant, jos turi būti valomos ir dezinfekuojamos pagal valstybinio veterinarijos gydytojo reikalavimus.
3. Kompetentinga institucija gali sustabdyti arba atšaukti patvirtinimą, jeigu nesilaikoma šio straipsnio reikalavimų arba kitų šios direktyvos arba kitų direktyvų atitinkamų nuostatų, susijusių su sveikatos apribojimais. Patvirtinimas gali būti sugrąžintas, jeigu kompetentinga institucija įsitikina, kad prekiautojas visiškai atitinka visas šios direktyvos atitinkamas nuostatas.
4. Kompetentinga institucija turi nuolat inspektuoti, siekdama įsitikinti, kad būtų laikomasi šio straipsnio reikalavimų.
14 straipsnis
1. Valstybės narės kompetentinga institucija gali įvesti priežiūros sistemą.
Priežiūros sistema privalo apimti bent šiuos elementus:
— bandas,
— ūkio savininką arba bet kurį kitą už ūkį atsakingą fizinį arba juridinį asmenį,
— patvirtintą veterinarijos gydytoją arba už ūkį atsakingą valstybinį veterinarijos gydytoją,
— valstybės narės oficialią veterinarijos tarnybą,
— oficialią veterinarinės diagnostikos laboratoriją arba bet kokią kitą kompetentingos institucijos patvirtintą laboratoriją,
— kompiuterizuotą duomenų bazę.
Valstybiniai veterinarijos gydytojai, atsakingi už skerdyklų ir patvirtintų gyvūnų surinkimo centrų darbą, taip pat turi būti susiję su priežiūros sistema.
2. Priežiūros sistemos pagrindiniai tikslai yra oficiali ūkų klasifikacija, klasifikacijos palaikymas nuolatinių inspektavimų pagalba, epidemiologinių duomenų rinkimas ir ligų stebėjimo bei kontrolės vykdymas, užtikrinant, kad būtų vykdomos visos šios ir kitų direktyvų nuostatos, taikomos sveikatos apribojimams.
Ši priežiūros sistema yra privaloma visiems ūkiams, esantiems valstybės narės, kurioje veikia ši sistema, teritorijoje. Tačiau kompetentinga institucija gali leisti įvesti tokią sistemą valstybės teritorijos dalyje, į kurią įeina vienas arba keletas 2 straipsnio 2 dalies p punkte apibrėžtų gretimų regionų. Kai taikomas ši nukrypti leidžianti nuostata, gyvūnų pervežimas į šią teritorijos dalį iš kitų regionų, neįeinančių į priežiūros sistemą, yra vykdomas pagal šios direktyvos nuostatas.
Kompetentinga institucija nustato patvirtintų veterinarijos gydytojų, už ūkių atsakingų asmenų arba ūkių savininkų ir kitų priežiūros sistemos dalyvių teises ir pareigas, įskaitant asmenų, atsakingų už veterinarijos sertifikatų išdavimą, teises ir pareigas.
3. Kompetentinga institucija užtikrina, kad 2 dalyje nurodyti įsipareigojimai apimtų bent šiuos dalykus:
A. Kiekvienas ūkio savininkas arba už ūkį atsakingas asmuo privalo:
i) pasirašyti paslaugų sutartį arba kitą juridinį dokumentą su kompetentingos institucijos patvirtintu veterinarijos gydytoju;
ii) nedelsiant iškviesti patvirtintą veterinarijos gydytoją, kuris yra atsakingas už ūkį, įtarus infekcinę ligą arba bet kokį kitą susirgimą, apie kuriuos būtina pranešti;
iii) pranešti patvirtintam veterinarijos gydytojui apie visus į ūkį atvežtus gyvūnus;
iv) prieš perkeliant gyvūnus į ūkį, juos izoliuoti, kad patvirtintas veterinarijos gydytojas galėtų patikrinti ūkio sveikatos statusą, atlikdamas, jeigu reikia, būtinus tyrimus.
B. 2 straipsnio 2 dalies m punkte nurodyti valstybiniai veterinarijos gydytojai yra kompetentingos institucijos kontroliuojami ir privalo atitikti žemiau išvardintus reikalavimus.
Jie privalo:
i) atitikti veterinarijos profesijos reikalavimus;
ii) neturėti finansinių interesų arba šeimyninių ryšių su ūkio savininku arba už ūkį atsakingu asmeniu;
iii) gerai išmanyti apie atitinkamos rūšies gyvūnų sveikatą. Todėl jie privalo:
— nuolat tobulinti savo žinias, ypač apie atitinkamus sveikatai taikomus norminius aktus,
— atitikti kompetentingos institucijos nustatytus reikalavimus, užtikrinant tinkamą sistemos funkcionavimą,
— teikti ūkio savininkui arba už ūkį atsakingam asmeniui informaciją ir pagalbą, kad būtų imtasi visų priemonių užtikrinant atitinkamą ūkio sveikatos statusą, visų pirma remiantis suderintomis su kompetentinga institucija programomis,
— užtikrinti, kad būtų laikomasi reikalavimų, susijusių su:
—i) bandos gyvūnų, perkeltų į bandą gyvūnų ir gyvūnų, kuriais prekiaujama, identifikacija ir sveikatos sertifikavimu;
ii) privalomais pranešimais apie infekcines gyvūnų ligas ir bet kokį kitą rizikos faktorių, susijusį su gyvūnų sveikata arba gerove ir žmogaus sveikata;
iii) kaip įmanoma tikslesniu gyvūnų mirties priežasties nustatymu, o taip pat jų paskyrimo vietos nustatymas;
iv) tinkamomis bandos ir gyvulininkystės ūkių higienos sąlygomis.
— Kiekviena valstybė narė gali apriboti veterinarijos gydytojų prižiūrimų ūkių skaičių arba teritoriją, jeigu būtina tinkamam priežiūros sistemos funkcionavimui.
— Kompetentinga institucija parengia patvirtintų veterinarijos gydytojų ir patvirtintų ūkių, įeinančių į priežiūros sistemą, sąrašus. Jeigu kompetentinga institucija nustato, kad šios sistemos dalyvis neatitinka aukščiau išvardintų sąlygų, ji sustabdo arba atšaukia patvirtinimą, neužkertant galimybės skirti baudas.
C. Kompiuterinėje duomenų bazėje turi būti bent tokia informacija:
1) apie kiekvieną gyvulį:
— identifikacijos kodas,
— gimimo data,
— lytis,
— veislė arba gyvūno spalva,
— motinos identifikacijos kodas arba, jeigu gyvūnas yra įvežtas iš trečiosios valstybės, identifikacijos numeris, išduotas, atlikus patikrinimą, remiantis Direktyvos 91/102/EEB nuostatomis, ir atitinkantis kilmės identifikacijos numerį,
— ūkio, kuriame gimė gyvūnas, identifikacijos numeris,
— visų ūkių, kuriuose buvo laikomas gyvūnas, identifikacijos numeriai ir visų gyvūno perkėlimų į kitus ūkius datos,
— mirties arba paskerdimo data;
2) apie kiekvieną ūkį:
— identifikacijos numeris, kurį sudaro ne daugiau kaip 12 ženklų (be valstybės kodo),
— savininko vardas ir pavardė (pavadinimas) bei adresas;
3) iš duomenų bazės bet kokiu metu turi būti galima gauti šiuos duomenis:
— visų ūkyje laikomų galvijų identifikacijos numerius arba, kiaulių atveju, kilmės ūkio arba kilmės bandos registracijos numerį ir, jei reikia, veterinarijos sertifikato numerį,
— kiekvieno galvijo perkėlimų į kitą ūkį sąrašą, pradedant nuo ūkio, kuriame gyvūnas gimė, arba, jeigu gyvūnas yra įvežtas iš trečiosios valstybės, nuo importuojančio ūkio; kiaulių atveju, paskutinio ūkio arba paskutinės bandos registracijos numerį, arba, jeigu gyvūnai yra įvežami iš trečiosios valstybės, importuojančio ūkio registracijos numerį.
Šie duomenys laikomi duomenų bazėje trejus metus po galvijo mirties arba, kiaulių atveju, trejus metus nuo įrašo padarymo dienos.
Tačiau kiaulėms taikomi tik 2, 3 ir 4 punktai.
4) Siekiant užtikrinti nacionalinių kompiuterinių duomenų bazių, registruojančių kiaules, veikimą, 17 straipsnyje nustatyta tvarka turi būti patvirtintos atitinkamos taikymo taisyklės, įskaitant tai, kokia informacija turi būti kaupiama nacionalinėse duomenų bazėse.
4. Visi priežiūros sistemos dalyviai, išskyrus nurodytus 3A ir B dalyse, yra atskaitingi kompetentingai institucijai. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija atsako už priežiūros sistemos įvedimą ir nuolat tikrina, ar ji tinkamai veikia.
5. Valstybės narės, kurios pagal 1–4 dalių nuostatas įveda priežiūros sistemą ne trumpesniam kaip 12 mėnesių laikotarpiui, kreipiasi į Komisiją, kad pastaroji patvirtintų šią priežiūros sistemą 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
Šiuo tikslu Komisija išnagrinėja valstybių narių pateiktus dokumentus.
Komisijos ekspertai patvirtina priežiūros sistemą, taikant auditų sistemą. Jeigu audito rezultatai yra palankūs, Komisija pateikia Veterinarijos nuolatiniam komitetui ataskaitą ir atitinkamus pasiūlymus per 90 dienų nuo paraiškos gavimo.
Jeigu nurodomi daugkartiniai pažeidimai, Komisijai arba vienai arba daugiau valstybių narių paprašius, galima sustabdyti priežiūros sistemos patvirtinimą 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
6. Valstybės narės, visoje savo teritorijoje įvedusios patvirtintą priežiūros sistemą pagal šį straipsnį, gali netaikyti 3 straipsnio 2 dalies a punkto antrosios įtraukos nuostatos jų teritorijoje vykstantiems gyvūnų judėjimams, nurodytiems šioje direktyvoje.
7. Ne vėliau kaip iki 1999 m. gruodžio 31 d., remdamasi Komisijos ataskaita ir pasiūlymais ir priimdama sprendimą kvalifikuota balsų dauguma, Taryba išnagrinėja šio straipsnio nuostatas, atsižvelgiant į įgytą patirtį bei siekiant šių nuostatų pakeitimo ir patikslinimo, ir, jei reikia, jų taikymo išplėtimo visoms valstybėms narėms.
8. Priežiūros sistema yra finansuojama, vykdant Direktyvos 85/73/EEB pataisytą B priedą ( 15 ), remiantis Direktyvos 96/43/EB 8 straipsnio nuostatomis.
15 straipsnis
1. Valstybės narės imasi atitinkamų ypatingų priemonių, kad būtų nubausti visi fiziniai ir juridiniai asmenys, pažeidę šią direktyvą.
2. Jeigu nustatoma, kad šios direktyvos nuostatos nėra arba nebuvo vykdomos, kompetentinga institucija, esanti vietovėje, kur įvyko šis pažeidimas, turi imtis tinkamų priemonių, kad apsaugotų gyvūnų sveikatą ir užkirstų kelią ligos plitimui.
Atsižvelgiant į aplinkybes, kompetentingos institucijos gali imtis būtinų veiksmų, užtikrinant šiuos dalykus:
a) kad gyvūnai būtų pervežti į paskyrimo vietą arba sugrąžinti į jų išvykimo vietą trumpiausiu keliu, jeigu šie veiksmai nesukelia pavojaus gyvūnų sveikatai ir gerovei;
b) kad gyvūnai būtų laikomi tinkamose patalpose ir būtų tinkamai prižiūrimi, jeigu jų pervežimas sustabdomas;
c) kad gyvūnai būtų paskersti. Tolesnę paskerstų gyvūnų paskyrimo vietą ir panaudojimą reglamentuoja:
— Direktyvos 64/433/EEB ( 16 ) nuostatos arba
— Direktyvos 90/667/EEB nuostatos, jeigu negalima nustatyti gyvūnų sveikatos statuso arba jeigu paskersti gyvūnai gali pakenkti gyvūnų arba žmonių sveikatai. Tačiau jeigu taikomos Direktyvos 90/667/EEB nuostatos, savininkui arba jo agentui gali būti suteiktas laikotarpis suderinimui, prieš taikant šią direktyvą. Šiuo atveju, taikomos šio straipsnio 3 dalies nuostatos.
3. Gyvūnų paskyrimo valstybės narės kompetentinga institucija nedelsdama praneša gyvūnų kilmės valstybės narės kompetentingai institucijai apie bet kokius nustatytus šios direktyvos pažeidimus.
Pagal Direktyvos 89/608/EEB nuostatas valstybės narės suteikia viena kitai abipusę pagalbą, taikant šią direktyvą, visų pirma kad būtų užtikrintas ypač šio straipsnio nuostatų vykdymas.
4. Šis straipsnis nepakeičia nacionalinių nuostatų dėl baudžiamųjų sankcijų taikymo.
16 straipsnis
1. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma pataiso A, D (I skyrių), E ir F priedus, ypač jei šios pataisos yra susijusios su technologine ir moksline pažanga.
B, C ir D (II skyrius) priedus pataiso Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
Tačiau:
a) Komisija pateikia Tarybai pasiūlymą dėl A ir D (I skyriaus) priedų pakeitimo, juos patikslinant, iki 1997 m. liepos 1 d.; jeigu reikia, ši procedūra yra taip pat taikoma pataisant F priedą. Taryba priima sprendimą dėl pasiūlymo kvalifikuota balsų dauguma iki 1998 m. sausio 1 d.;
b) iki 1998 m. birželio 30 d., remdamasi Veterinarijos mokslinio komiteto išvadomis ir veikdama 17 straipsnyje nustatyta tvarka, Komisija patikslina ir, jei reikia, pataiso B, C ir D (II skyrius) priedus, pritaikant juos mokslo pažangai.
2. Ne vėliau kaip iki 1999 m. gruodžio 31 d., remdamasi Komisijos ataskaita ir tinkamais pasiūlymais, dėl kurių sprendimą priima kvalifikuota balsų dauguma, Taryba peržiūri šios direktyvos nuostatas, atsižvelgdama į įgytą patirtį ir siekdama šių nuostatų pakeitimo ir patikslinimo, kad jos atitiktų taisykles dėl vidaus rinkos sukūrimo.
3. Tada, kai reikia palengvinti perėjimą prie šioje direktyvoje numatytų naujų priemonių, Komisija 17a straipsnyje nustatyta tvarka gali patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones, taikytinas ne ilgiau kaip dvejus metus.
17 straipsnis
1. Komisijai padeda Sprendimu 68/361/EEB įkurtas Veterinarijos nuolatinis komitetas (toliau – Komitetas).
2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1994/468/EB 5 ir 7 straipsniai.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
17a straipsnis
1. Komisijai padeda Sprendimu 68/361/EEB įkurtas Veterinarijos nuolatinis komitetas (toliau – Komitetas).
2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1994/468/EB 5 ir 7 straipsniai ir atsižvelgiama į 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
18 straipsnis
Valstybės narės, neįvedusios patvirtintos priežiūros sistemos, užtikrina, kad 14 straipsnio nuostatas atitinkančios šios kompiuterinės duomenų bazės visiškai veiktų:
a) galvijų – nuo 1999 m. gruodžio 31 d.;
b) 14 straipsnio 3 dalies c punkto 2 papunkčio nuostatas atitinkančių kiaulių ūkių registravimo – nuo 2000 m. gruodžio 31 d.;
c) registruojančių 14 straipsnio 3 dalies c punkto 3 papunkčio nuostatas atitinkančių kiaulių judėjimą:
— iš ūkių, kuriuose jos gimė – iki 2001 m. gruodžio 31 d.,
— iš visų kitų ūkių – iki 2002 m. gruodžio 31 d.
Duomenų bazėje daromas atskiras įrašas apie kiekvieną kiaulių judėjimą. Jis apima bent šiuos duomenis: vežamų kiaulių skaičių, ūkio arba bandos, iš kurių išvežama, identifikacijos numerį ir išvykimo bei atvykimo datas.
19 straipsnis
Direktyvos 90/425/EEB nustatytos taisyklės taikomos visų pirma patikrinimams, atliekamiems gyvūnų kilmės vietoje, o taip pat patikrinimų, vykdomų paskyrimo valstybėje, organizavimui ir užtikrinimui, bei vykdomoms apsaugos priemonėms.
20 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
A PRIEDAS
I. Oficialiai tuberkuliozės neapimta banda
Šiame skirsnyje galvijai – tai visi galvijai, išskyrus kultūros ar sporto renginiuose dalyvaujančius gyvūnus.
1. |
Galvijų banda oficialiai laikoma neapimta tuberkuliozės, jeigu: a) visi joje esantys galvijai neturi klinikinių tuberkuliozės požymių; b) visi vyresni kaip šešių savaičių galvijai neigiamai reagavo mažiausiai į dvi tuberkulinizacijas, oficialiai atliktas remiantis B priedu, pirmąją atliekant praėjus šešiems mėnesiams po bet kokio užkrato bandoje likvidavimo, antrąją – dar po šešių mėnesių, o galvijams, kurie į bandą surinkti iš oficialiai tuberkuliozės neapimtų bandų, pirmąją atliekant praėjus ne mažiau kaip 60 dienų po jų surinkimo, o antrąją atlikti nebūtina; c) atlikus pirmąjį b punkte minimą tyrimą, ji buvo papildyta galvijais, kurie yra vyresni kaip šeši mėnesiai ir neigiamai reagavo į bet kurią tuberkulinizaciją, vykdytą ir įvertintą pagal B priedą ir atliktą likus 30 dienų arba praėjus 30 dienų po jų atvežimo į tokią bandą; pastaruoju atveju galvijas (-ai) turi būti fiziškai atskirti nuo kitų bandos galvijų, kad su jais neturėtų tiesioginio ar netiesioginio sąlyčio, kol nebus patvirtinti neigiami tyrimo rezultatai. Tačiau tokio tyrimo kompetentinga institucija gali nereikalauti atlikti jos teritorija vežamiems galvijams, jei jie yra iš oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos, išskyrus valstybėje narėje, kurioje kompetentingos institucijos reikalavimu 1998 m. sausio 1 d. ir iki bus suteiktas oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusas tokie tyrimai turėjo būti atliekami galvijams, vežamiems iš bandų, įtrauktų į 14 straipsnyje minimo tinklo sistemą, į tokias pat bandas. |
2. |
Galvijų banda išlaikys oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusą, jeigu: a) taikomos 1 dalies a ir c punktų sąlygos; b) į ūkį vežami galvijai yra iš bandų, turinčių oficialiai brucelioze neapimtų bandų statusą; c) visiems ūkyje laikomiems galvijams, išskyrus tame ūkyje atsivestiems jaunesniems kaip šešių mėnesių veršeliams, atliekama įprasta metinė tuberkuliacija B priede nustatytais intervalais. Tačiau valstybės narės kompetentinga institucija tai valstybei narei arba jos teritorijos daliai, kurios visi galvijai dalyvauja oficialioje kovos su tuberkulioze programoje gali pakeisti tokių įprastų tyrimų dažnumą: — jei kasmet gruodžio 31 d. nustatomas galvijų bandų, patvirtintų užkrėstomis tuberkulioze, vidutinis metinis procentinis dydis neviršija 1 % visų tam tikroje apibrėžtoje teritorijoje esančių bandų dvejų pastarųjų metų kasmetinių priežiūros laikotarpių duomenimis – laikas tarp įprastų bandos tyrimų gali būti padidintas iki dvejų metų, o penėjimui skirtiems jaučiams iš pavienio sąlyginio epidemiologinio vieneto tuberkulinizacija gali būti neatliekama, jeigu jie yra iš oficialiai tuberkuliozės neapimtų bandų ir jeigu kompetentinga institucija garantuoja, kad penėjimui skirti jaučiai nebus naudojami veisimui ir bus vežami tiesiai į skerdyklą, — jei kasmet gruodžio 31 d. nustatomas galvijų bandų, patvirtintų užkrėstomis tuberkulioze, vidutinis metinis procentinis dydis neviršija 0,2 % visų tam tikroje apibrėžtoje teritorijoje esančių bandų dvejų pastarųjų metų kas dvimečių priežiūros laikotarpių duomenimis – laikas tarp įprastų bandos tyrimų gali būti padidintas iki trejų metų ir (arba) amžius, kurį pasiekus galvijams turi būti atliekami tokie tyrimai, gali būti padidintas iki 24 mėnesių, — jei kasmet gruodžio 31 d. nustatomas galvijų bandų, patvirtintų užkrėstomis tuberkulioze, vidutinis metinis procentinis dydis neviršija 0,1 % visų tam tikroje apibrėžtoje teritorijoje esančių bandų dvejų pastarųjų metų trimečių priežiūros laikotarpių duomenimis – laikas tarp įprastų bandos tyrimų gali būti padidintas iki ketverių metų arba kompetentinga institucija gali nereikalauti bandų tuberkulinizacijos, jeigu laikomasi toliau nurodytų sąlygų: —1) tuberkulinizacijos tyrimo, kuris atliekamas visiems galvijams iki jų atvežimo į bandą, tyrimo rezultatai yra neigiami; arba 2) visų galvijų skerdenos ištiriamos, ar nėra tuberkuliozės pažeidimų, o juos aptikus – atliekami histopatologiniai ir bakteriologiniai tyrimai tuberkuliozei nustatyti. Be to, padaugėjus ligos atvejų, kompetentinga institucija tokioje valstybėje narėje ar jos dalyje gali padidinti tuberkulinizacijos dažnumą. |
3A. |
Oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusas laikinai panaikinamas, jeigu: a) nesilaikoma 2 dalyje išvardytų reikalavimų arba b) įtariama, kad vieno ar daugiau galvijų reakcija į tuberkulinizaciją yra teigiama arba tuberkuliozė gali būti nustatyta veterinarinio skerdenos patikrinimo metu. Įtarus, kad galvijo tyrimo rezultatai gali būti teigiami, jis turi būti pašalinamas iš bandos ir paskerdžiamas. Atliekami teigiamai reagavusių galvijų arba įtariamo galvijo skerdenų veterinariniai, laboratoriniai ir epidemiologiniai patikrinimai. Bandos statusas negrąžinamas tol, kol baigiami laboratoriniai tyrimai. Jei tuberkuliozė nenustatoma, laikinai panaikintas oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusas gali būti sugrąžintas ištyrus visus vyresnius kaip šeši mėnesiai gyvūnus, kurių tyrimo rezultatai buvo neigiami, praėjus ne mažiau kaip 42 dienoms po teigiamai reagavusio galvijo (-ų) pašalinimo iš bandos; arba c) bandoje yra galvijų, kurių būklės klausimas neišspręstas kaip aprašyta B priede. Tokiu atveju bandos statusas negrąžinamas tol, kol nepaaiškėja tokio galvijo būklė. Tokie galvijai atskiriami nuo kitų bandos galvijų, kol jų būklė nepaaiškėja arba atlikus po 42 dienų dar vieną tyrimą, arba atlikus veterinarinį ir laboratorinį skerdienos patikrinimą; d) tačiau, nukrypdama nuo c punkto reikalavimų, valstybės narės, kurioje kompetentinga institucija įprastus bandos tyrimus atlieka taikydama B priede aprašytą lyginamąjį tuberkulino tyrimą ir jeigu bandoje ne mažiau kaip trejus metus nebuvo nustatyta teigiamai į tyrimus reaguojančių galvijų, kompetentinga institucija gali nuspręsti neriboti kitų tokios bandos galvijų judėjimo, su sąlyga, kad tokio ūkio galvijai nepatenka į Bendrijos vidaus prekybą tol, kol neišsprendžiamas klausimas dėl bet kurio galvijo, kurio tyrimo rezultatai abejotini, statuso. Jeigu bent vieno galvijo vėlesnio tyrimo rezultatai yra teigiami arba abejotini, taikomi b punkto reikalavimai. Jei liga nustatoma ir patvirtinama, turi būti atsekti ir ištirti visi galvijai, išvežti iš ūkio po paskutinio bandos tyrimo, kurio rezultatai buvo aiškūs. |
3B. |
Oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusas panaikinamas, jei tuberkuliozė patvirtinama laboratorijoje išskyrus tuberkuliozės sukėlėją M. bovis. Kompetentinga institucija statusą gali panaikinti, jeigu: a) nesilaikoma 2 punkte išvardytų reikalavimų arba b) klasikiniai tuberkuliozės pakitimai nustatomi veterinarinio skerdienos patikrinimo metu; arba c) epidemiologinio tyrimo metu nustatoma infekcijos galimybė; d) arba dėl bet kurių kitų priežasčių, motyvuojant būtinybe kontroliuoti galvijų tuberkuliozę. Visas epidemiologiniu požiūriu susijusias bandas atseka ir patikrina kompetentinga institucija. Oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusas negrąžinamas tol, kol nebaigiami patalpų ir įrankių valymo ir dezinfekcijos darbai ir kol visų vyresnių nei šeši mėnesiai galvijų reakcija į tuberkulinizaciją bus neigiama, ją atliekant bent du kartus iš eilės, pirmąją – praėjus ne mažiau kaip 60 dienų, o antrąją – ne mažiau kaip keturiems mėnesiams ir ne daugiau kaip 12 mėnesių po to, kai buvo išvežtas paskutinis teigiamai reagavęs galvijas. |
4. |
Remiantis informacija, pateikta pagal 8 straipsnį, valstybė narė arba jos dalis 17 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti paskelbta oficialiai neapimta tuberkuliozės, jeigu: a) galvijų bandų, kurios buvo patvirtintos užkrėstomis tuberkulioze, procentinė dalis neviršija 0,1 % visų bandų per metus šešis metus paeiliui, o 99,9 % visų bandų kasmet šešis metus paeiliui buvo suteiktas oficialiai tuberkuliozės neapimtų bandų statusas, šią paskutinę procentinę dalį apskaičiuojant kiekvienų kalendorinių metų gruodžio 31 d; b) kiekvienas galvijas identifikuojamas remiantis Bendrijos teisės aktais; c) oficialiai atliekamas veterinarinis visų paskerstų galvijų skerdienos patikrinimas; d) laikomasi oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statuso laikino panaikinimo ir panaikinimo procedūrų. |
5. |
Valstybė narė arba jos dalis išlaiko oficialiai tuberkuliozės neapimtos bandos statusą, jei laikomasi 4 punkto a–d papunkčių reikalavimų. Tačiau atsiradus pastebimiems su tuberkulioze susijusiems pokyčiams valstybėje narėje arba jos dalyje, kuri pripažinta oficialiai neapimta tuberkuliozės, Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka gali priimti sprendimą, laikinai arba iš viso panaikinantį tokį statusą, kol nebus įvykdyti visi tokio sprendimo reikalavimai. |
II. Oficialiai bruceliozės neapimtos ir bruceliozės neapimtos bandos
Šiame skirsnyje „galvijas“ – tai visi galvijai, išskyrus penėjimui skirtus jaučius, jeigu jie yra iš oficialiai tuberkuliozės neapimtų bandų ir jeigu kompetentinga institucija garantuoja, kad penėjimui skirti jaučiai nebus naudojami veisimui ir bus vežami tiesiai į skerdyklą.
1. |
Galvijų banda yra oficialiai neapimta bruceliozės, jeigu: a) joje nėra nė vieno galvijo, kuriam būtų atlikta vakcinacija nuo bruceliozės, išskyrus pateles, kurioms vakcinacija buvo atlikta bent prieš trejus metus; b) joje laikomiems galvijams klinikinių bruceliozės požymių nebuvo nustatyta bent šešis mėnesius; c) visiems vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams atliktas vienas iš toliau minimų tyrimų pagal C priedą, o jo rezultatai buvo neigiami: i) du serologiniai tyrimai, aprašyti 10 punkte, juos atliekant rečiau kaip kas tris mėnesius ir ne ilgiau kaip 12 mėnesių; ii) trys pieno mėginių tyrimai kas tris mėnesius, po to, praėjus ne mažiau kaip šešioms savaitėms – 10 punkte aprašytas serologinis tyrimas; d) visi į bandą atvežami galvijai yra iš bandos, turinčios oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusą, o vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams atlikus sero agliutinacijos tyrimą pagal C priedą, brucelų titras yra mažesnis kaip 30 tarptautinių agliutinacijos vienetų viename mililitre arba bet kurio kito tyrimo, patvirtinto 17 straipsnyje nustatyta tvarka ir atlikto galvijui likus 30 dienų iki jo atvežimo į tokią bandą arba 30 dienų po to, rezultatai yra neigiami: pastaruoju atveju galvijas (-ai) turi būti fiziškai atskirti nuo kitų tos bandos galvijų tokiu būdu, kad būtų išvengta jo tiesioginio sąlyčio su kitais galvijais kol bus gauti neigiami jo tyrimo rezultatai. |
2. |
Galvijų banda išlaiko oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusą, jeigu: a) kasmet pagal C priedą atliekamas vienas iš šių tyrimų, o jo rezultatai yra neigiami: i) trys pieno žiedo tyrimai mažiausiai kas tris mėnesius; ii) trys pieno tyrimai ELISA mažiausiai kas tris mėnesius; iii) du pieno žiedo tyrimai mažiausiai kas tris mėnesius, po to, praėjus ne mažiau kaip šešioms savaitėms – 10 punkte aprašytas serologinis tyrimas; iv) du pieno tyrimai ELISA mažiausiai kas tris mėnesius, po to, praėjus ne mažiau kaip šešioms savaitėms – 10 punkte aprašytas serologinis tyrimas; v) du serologiniai tyrimai, juos atliekant rečiau kaip kas tris mėnesius, bet ne ilgiau kaip 12 mėnesių. Tačiau valstybės narės kompetentinga institucija tai valstybei narei arba jos teritorijos daliai, kuri nėra oficialiai bruceliozės neapimta, bet kurios visos galvijų bandos dalyvauja oficialioje kovos su brucelioze programoje, gali pakeisti tokių įprastų tyrimų dažnumą: — tais atvejais, kai užkrėsta daugiau kaip 1 % galvijų bandų, pakanka kasmet atlikti du pieno žiedo tyrimus arba du pieno ELISA tyrimus bent kas tris mėnesius, arba vieną serologinį tyrimą, — jei ne mažiau kaip 99,8 % galvijų bandų yra pripažįstamos oficialiai bruceliozės neapimtomis bandomis bent ketverius metus, laikas tarp patikrinimų gali būti pratęstas iki dvejų metų, jeigu tikrinami visi vyresni kaip 12 mėnesių galvijai, arba tikrinami tik vyresni kaip 24 mėnesių galvijai, jei bandos ir toliau tikrinamos kasmet. Tikrinimai turi būti vykdomi atliekant 10 punkte aprašytus serologinius tyrimus; b) visi į bandą atvežami galvijai yra iš bandos, turinčios oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusą, o vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams atlikus sero agliutinacijos tyrimą pagal C priedą, brucelų titras yra mažesnis kaip 30 tarptautinių agliutinacijos vienetų viename mililitre arba bet kurio kito tyrimo, patvirtinto 17 straipsnyje nustatyta tvarka ir atlikto galvijui likus 30 dienų iki jo atvežimo į tokią bandą arba 30 dienų po to, rezultatai yra neigiami: pastaruoju atveju galvijas (-ai) turi būti fiziškai atskirti nuo kitų tos bandos galvijų tokiu būdu, kad būtų išvengta jo tiesioginio sąlyčio su kitais galvijais kol bus gauti neigiami jo tyrimo rezultatai. Tačiau b punkte aprašyto tyrimo nereikalaujama atlikti valstybėje narėje arba valstybių narių regionuose tais atvejais, jei bruceliozės apimtų galvijų bandų procentinė dalis neviršija 0,2 % bent dvejus metus ir jeigu galvijas atvežamas iš tokios valstybės narės arba regiono oficialiai brucelioze neapimtos bandos ir vežimo metu neturėjo sąlyčio su žemesnį statusą turinčiais galvijais; c) nepaisant c punkto, galvijai iš bruceliozės neapimtos bandos gali būti atvežtas į oficialiai bruceliozės neapimtą bandą, jei jie yra bent 18 mėnesių amžiaus, o vakcinuotiems galvijams vakcinacija nuo bruceliozės buvo atlikta daugiau kaip prieš metus. Likus 30 dienų iki atvežimo tokių galvijų brucelų titras turi būti žemesnis kaip 30 tarptautinių agliutinacijos vienetų viename mililitre, o komplemento sujungimo tyrimo rezultatai arba kito, 17 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinto tyrimo rezultatai turi būti neigiami. Tačiau jeigu, laikantis pirmesnės pastraipos nuostatų, galvijo patelė iš bruceliozės neapimtos bandos atvežama į oficialiai bruceliozės neapimtą bandą, tokia banda laikoma neapimta bruceliozės dvejus metus nuo tos dienos, kurią atvežamas paskutinis vakcinuotas galvijas. |
3A. |
Oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusas turi būti laikinai panaikinamas, jeigu: a) nesilaikoma 1 ir 2 punktuose išvardytų reikalavimų arba b) remiantis laboratoriniais tyrimais arba klinikiniais požymiais įtariama, kad vienas ar daugiau galvijų serga brucelioze ir įtariamas galvijas yra paskerdžiamas arba atskiriamas nuo kitų tokiu būdu, kad būtų išvengta tiesioginio arba netiesioginio jo kontakto su kitais galvijais. Jei galvijas paskerdžiamas ir nebegali būti tiriamas, statusas gali būti sugrąžintas, jeigu dviejų serologinių tyrimų, atliktų pagal C priedą visiems vyresniems nei 12 mėnesių tokios bandos galvijams, titras yra žemesnis nei 30 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre. Pirmasis tyrimas atliekamas praėjus bent 30 dienų, o antrasis – dar po 60 dienų po galvijo išvežimo. Ji toks galvijas atskiriamas nuo kitų bandos galvijų, į bandą jis gali būti sugrąžintas ir bandos statusas gali būti atstatytas, jeigu: a) atlikto sero agliutinacijos tyrimo titras yra žemesnis nei 30 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre, o komplemento sujungimo tyrimo rezultatas yra neigiamas; arba b) visų kitų, šiam tikslui 17 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtintų tyrimų rezultatai yra neigiami. |
3B. |
Oficialiai bruceliozės neapimto ūkio statusas panaikinamas, jei laboratoriniais arba epidemiologiniais tyrimais nustatoma ir patvirtinama, kad banda užkrėsta brucelioze. Bandos statusas grąžinamas tik paskerdus visus protrūkio metu joje laikomus galvijus arba po to, kai, patikrinus visus bandos galvijus, dviejų tyrimų, atliktų kas 60 dienų visiems vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams, pirmąjį atliekant ne anksčiau kaip po 30 dienų išvežus teigiamai reagavusį galviją (-us), rezultatai yra neigiami. Vaikingos protrūkio metu patelės paskutinį kartą tikrinamos praėjus bent 21 dienai po paskutinio apsiveršiavimo protrūkio metu. |
4. |
Galvijų banda yra neapimta bruceliozės, jei ji atitinka 1 punkto b ir c papunkčių reikalavimus ir yra atlikta toliau nurodyta vakcinacija: i) patelės vakcinuotos: — iki šešių mėnesių amžiaus gyva 19 padermės vakcina arba — iki 15 mėnesių amžiaus – inaktyvuota 45/20 vakcina, oficialiai patikrinta ir patvirtinta, arba — kitomis vakcinomis, patvirtintomis 17 straipsnyje nustatyta tvarka; ii) jaunesnių nei 30 mėnesių galvijų, vakcinuotų gyva 19 padermės vakcina, sero agliutinacijos tyrimo rezultatai gali viršyti 30, bet neturi būti didesni nei 80 tarptautinių agliutinacijos vienetų viename mililitre, jei tyrimo, atlikto taikant komplemento sujungimo metodą patelėms, vakcinuotoms mažiau nei prieš 12 mėnesių, rezultatai neviršija 30 TV arba, visais kitais atvejais – neviršija 20 TV vienetų. |
5. |
Galvijų banda išlaiko bruceliozės neapimtos bandos statusą, jeigu: i) jam atliekamas vienas iš 2 punkto a papunktyje aprašytų tyrimų; ii) į bandą atvežti galvijai atitinka 2 punkto b papunkčio reikalavimus, arba jie atvežami iš bandos, turinčios: — bruceliozės neapimtos bandos statusą, o sero agliutinacijos tyrimo, atlikto vyresniems nei 12 mėnesių galvijams 30 dienų prieš juos įvežant į tokią bandą arba atskirtų nuo kitų tos bandos galvijų, rezultatai neviršija 30 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre ir yra neigiami taikant komplemento sujungimo metodą pagal C priedą, arba — bruceliozės neapimtos bandos statusą, jie yra jaunesni kaip 30 mėnesių ir yra vakcinuoti gyva 19 padermės vakcina, jeigu sero agliutinacijos tyrimo rezultatas viršija 30, bet yra ne didesnis kaip 80 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre, su sąlyga, kad komplemento sujungimo metodu atlikto tyrimo, atlikto patelėms, kurios buvo vakcinuotos mažiau negu prieš 12 mėnesių, rezultatai neviršija 30 TV, o visais kitais atvejais – neviršija 20 TV. |
6A. |
Bruceliozės neapimtos bandos statusas turi būti laikinai panaikinamas, jeigu: a) nesilaikoma 4 ir 5 punktuose išvardytų reikalavimų; arba b) remiantis laboratoriniais tyrimais arba klinikiniais požymiais įtariama, kad vienas ar daugiau vyresnių kaip 30 mėnesių galvijų serga brucelioze ir įtariamas galvijas (-ai) yra paskerdžiamas arba atskiriamas nuo kitų tokiu būdu, kad būtų išvengta tiesioginio arba netiesioginio jo kontakto su kitais galvijais. Jei galvijas izoliuojamas, į bandą jis gali būti grąžinamas ir bandos statusas sugrąžinamas jei sero agliutinacijos titras neviršija 30 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre, o komplemento sujungimo metodu atlikto tyrimo arba kito tyrimo, patvirtinto 17 straipsnyje nustatyta tvarka, rezultatai yra neigiami. Jei galvijas paskerdžiamas ir nebegali būti tiriamas, statusas gali būti sugrąžintas, jeigu dviejų serologinių tyrimų, atliktų pagal C priedą visiems vyresniems nei 12 mėnesių tokios bandos galvijams, titras yra žemesnis nei 30 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre. Pirmasis tyrimas atliekamas praėjus bent 30 dienų, o antrasis – dar po 60 dienų po galvijo išvežimo. Jei galvijai, kurie turi būti ištirti kaip nurodyta dviejose ankstesnėse pastraipose, yra jaunesni kaip 30 mėnesių ir yra vakcinuoti gyva 19 padermės vakcina, jie laikomi neužkrėsti brucelioze, jei sero agliutinacijos tyrimo rezultatas viršija 30, bet yra ne didesnis kaip 80 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre, su sąlyga, kad tyrimo, atlikto komplemento sujungimo metodu patelėms, kurios buvo vakcinuotos mažiau negu prieš 12 mėnesių, rezultatai neviršija 30 TV, o visais kitais atvejais – neviršija 20 TV. |
6B. |
Bruceliozės neapimto ūkio statusas panaikinamas, jei laboratoriniais arba epidemiologiniais tyrimais nustatoma ir patvirtinama, kad banda užkrėsta brucelioze. Bandos statusas grąžinamas tik paskerdus visus protrūkio metu joje laikomus galvijus arba kai, patikrinus visus bandos galvijus, dviejų tyrimų, atliktų kas 60 dienų visiems nevakcinuotiems vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams, pirmąjį atliekant ne anksčiau kaip po 30 dienų išvežus teigiamai reagavusį galviją (-us), rezultatai yra neigiami. Jei galvijai, kurie turi būti ištirti kaip nurodyta ankstesnėje pastraipoje, yra jaunesni kaip 30 mėnesių ir yra vakcinuoti gyva 19 padermės vakcina, jie laikomi neužkrėsti brucelioze, jei sero agliutinacijos tyrimo rezultatai viršija 30, bet yra ne didesni kaip 80 tarptautinių agliutinacinių vienetų viename mililitre, su sąlyga, kad tyrimo, atlikto komplemento sujungimo metodu patelėms, kurios buvo vakcinuotos mažiau negu prieš 12 mėnesių, rezultatai neviršija 30 TV arba, visais kitais atvejais – neviršija 20 TV. Vaikingos protrūkio metu patelės paskutinį kartą tikrinamos praėjus bent 21 dienai po paskutinio apsiveršiavimo protrūkio metu. |
7. |
Valstybė narė arba valstybės narės regionas gali būti paskelbti oficialiai neapimti bruceliozės 17 straipsnyje nustatyta tvarka, jeigu: a) bent trejus metus neįregistruojama nė vieno aborto dėl bruceliozės atvejo ir neaptinkama B. abortus ir kasmet penkerius metus iš eilės ne mažiau kaip 99,8 % bandų yra suteikiamas oficialiai bruceliozės neapimtų bandų statusas, šią procentinę dalį apskaičiuojant kiekvienų kalendorinių metų gruodžio 31 d. Tačiau tais atvejais, kai kompetentingos institucijos sprendimu paskerdžiami visi bandos galvijai, atliekant pirmiau minėtą apskaičiavimą neatsižvelgiama į atvejus, kai užkratas išskiriamas epidemiologinių tyrimų metu, kurie turi būti atlikti galvijams, įvežamiems iš kitos valstybės, kuri nėra narė, arba iš jos dalies ir iš bandų, kurių oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusas buvo laikinai arba iš viso panaikintas ne įtarus ligą, o dėl kitų priežasčių, tačiau tik tais atvejais, jeigu atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija tokius atvejus įtraukia į savo kasmetinę ataskaitą ir pateikia juos Komisijai pagal 8 straipsnio 2 dalį; arba b) kiekvienas galvijas identifikuojamas remiantis Bendrijos teisės aktais; arba c) pranešama apie aborto atvejus – apie juos pranešti yra privaloma, juos nagrinėja kompetentinga institucija. |
8. |
Pagal 9 punktą, valstybė narė arba valstybės narės regionas, kurie paskelbiami oficialiai neapimti bruceliozės, šį statusą išlaiko, jeigu: a) laikomasi 7 punkto a ir b papunkčiuose nustatytų reikalavimų ir pranešama apie aborto dėl bruceliozės atvejus, apie kuriuos privaloma pranešti ir kuriuos tiria kompetentinga institucija; b) penkerius metus po statuso suteikimo kiekvienais metais patikrinama 20 % bandų ir serologinio tyrimo, kuris vyresniems kaip 24 mėnesių galvijams atliekamas pagal C priedą, rezultatai buvo neigiami, pieno mėginius iš pieninių bandų tiriant pagal C priedą; c) apie visus galvijus, įtariamu sergant brucelioze, pranešama kompetentingai institucijai ir jie oficialiai ištiriami atliekant epidemiologinius bruceliozės tyrimus, kuriuos sudaro du serologiniai kraujo tyrimai, įskaitant komplemento sujungimo tyrimą, ir mikrobiologinis atitinkamų mėginių tyrimas; d) įtarimo laikotarpiu, kuris tęsiasi tol, kol c punkte numatytų tyrimų rezultatai yra neigiami, oficialiai bruceliozės neapimtos bandos statusas, suteiktas bandai, kuri yra įtariamo galvijo kilmės arba tranzito banda, ir epidemiologiniu požiūriu susietoms bandoms yra laikinai panaikinamas; e) bruceliozei išplitus po protrūkio, visi galvijai buvo paskersti. Likę ligai jautrių rūšių galvijai turi būti tiriami atitinkamais tyrimais, o patalpos ir įranga valomos ir dezinfekuojamos. |
9. |
Valstybė narė arba valstybės narės regionas, kurie paskelbiami oficialiai neapimti bruceliozės, apie visus bruceliozės atvejus turi pranešti Komisijai. Tačiau atsiradus pastebimiems su brucelioze susijusiems pokyčiams valstybėje narėje arba jos dalyje, kuri pripažinta oficialiai neapimta bruceliozės, Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka gali pasiūlyti laikinai arba iš viso panaikinti tokį statusą, kol nebus įvykdyti visi tam tikro konkretaus sprendimo reikalavimai. |
10. |
II skirsnyje serologinis tyrimas – tai sero agliutinacijos tyrimas, buferizuotas bruceliozės antigeno tyrimas, komplemento sujungimo tyrimas, plazmos agliutinacijos tyrimas, plazmos žiedo tyrimas, mikroagliutinacijos tyrimas arba atskiras kraujo serumo ELISA tyrimas, kaip aprašyta C priede. Bet kuris kitas diagnostinis tyrimas, patvirtintas 17 straipsnyje nustatyta tvarka ir aprašytas C priede, taip pat yra priimtinas II skirsnyje numatytiems tikslams. Pieno tyrimas – tai pieno žiedo tyrimas arba pieno ELISA tyrimas pagal C priedą. |
B PRIEDAS
TUBERKULIOZĖ
1. SUKĖLĖJO IDENTIFIKAVIMAS
Galvijų tuberkuliozės sukėlėjo Mycobacterium bovis (M. bovis) buvimas klinikiniuose ir skerdienos bandiniuose nustatomas pagal nudažytus tepinėlius arba imunoperoksidazės metodika ir patvirtinamas išauginant mikroorganizmą pirminio išskyrimo terpėje.
M. bovis patvirtinimui patologinė medžiaga imama iš pakitusių limfmazgių ir parenchiminių organų, pvz., plaučių, kepenų, blužnies ir t. t. Jei gyvūnas pakitusių audinių neturi, tyrimams ir kultūros išskyrimui turėtų būti imami ryklės, bronchų, tarpusienio, paūdrės, apatinio žandikaulio ir kai kurių žarnaplėvės limfinių mazgų bei kepenų mėginiai.
Išskirtų kultūrų identifikavimas dažniausiai atliekamas nustatant kultūrines ir biochemines savybes. M. tuberculosis kompleksui surasti gali būti panaudojama polimerazės grandinės reakcija (PGR). M. bovis atskiriami iš kitų M. tuberculosis komplekso narių taikant DNR analizę, kuri yra greitesnė ir patikimesnė nei biocheminiai metodai. Pagal genetinius atspaudus galima atskirti skirtingas M. bovis padermes ir modeliuoti M. bovis kilmę, perdavimo ir platinimo šaltinius.
Naudojami tyrimai ir terpės, jų standartizavimas ir rezultatų aiškinimas turi atitikti TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo 2000 m. ketvirtojo leidimo 2.3.3 skyrių (galvijų tuberkuliozė).
2. TUBERKULINIZACIJA
PPD tuberkulinas (Purified Protein Derivative – išvalytų proteinų darinys), atitinkantis 2.1 punkte nurodytus standartus, naudojamas atliekant oficialią tuberkulinizaciją vadovaujantis 2.2 punkte nurodyta metodika.
2.1. Tuberkulino (galvijų ir paukščių) standartas
2.1.1. Apibrėžimas
Išgrynintas baltymo produktas tuberkulinas (galvijų arba paukščių PPD tuberkulinas) – tai preparatas, gautas iš termiškai apdorotų išaugintų ir suirusių Mycobacterium bovis ar Mycobacterium avium (atitinkamai) produktų, pagal kurį nustatomas uždelstas galvijų, įjautrintų tos pačios mikroorganizmų padermės, padidintas jautrumas.
2.1.2. Gamyba
Gaunamas iš vandenyje tirpios frakcijos, paruoštos iš skystoje sintetinėje terpėje išaugintos M. bovis ar M. avium (atitinkamai) kultūros, kaitintos tekančia srove ir vėliau filtruotos. Aktyvi filtrato frakcija, kurios didžiąją dalį sudaro baltymas, yra išskiriama nusodinimo būdu, plaunama ir tirpinama. Galima įdėti antimikrobinių konservantų, pvz., nesukeliančių klaidingai teigiamų reakcijų. Galutinis sterilus preparatas, kuriame nėra mikrobakterijų, yra aseptiškai paskirstomas į sterilius saugius stiklinius indus, kurie, saugant nuo užteršimo, yra uždaromi. Preparatas gali būti džiovinamas šalčiu.
2.1.3. Produkto identifikavimas
Įjautrintoms albinosinėms jūros kiaulytėms, kurių kiekvienos svoris ne mažesnis negu 250 g, reikiama dozė skirtingose vietose suleidžiama į odą. Injekcijos vietoje po 24–28 val. atsiranda edemoms būdingas paraudimas, nekrozinė eritema arba eritema be nekrozės. Reakcijos dydis ir intensyvumas priklauso nuo dozes. Neįjautrintoms jūrų kiaulytėms po panašių injekcijų reakcijos nebūna.
2.1.4. Tyrimai
2.1.4.1. |
pH: 6,5–7,5 |
2.1.4.2. |
Fenolis: jei tiriamame preparate yra fenolio, jo koncentracija turi būti ne didesnė kaip 5 g/l. |
2.1.4.3. |
Įjautrinimo atlikimas: imama trijų jūros kiaulyčių grupė, kurios nebuvo paveiktos jokia galinčia paveikti tyrimą medžiaga. Tris kartus kas penkias dienas kiekvienai jūrų kiaulytei į odą suleidžiama 500 TV 0,1 mililitre atitinkanti tiriamo preparato dozė. Po trečios injekcijos 15–21 dieną ta pati dozė (500 TV) suleidžiama į odą tiriamiems gyvūnams ir kontrolinei grupei, kurią sudaro trys tokios pačios kūno masės jūrų kiaulytės, kurioms ankščiau tuberkulino injekcijos nebuvo darytos. Po paskutinės injekcijos praėjus 24–28 valandoms, šių dviejų grupių reakcijos ženkliai nesiskirs. |
2.1.4.4. |
Toksiškumas: tiriamos dvi jūrų kiaulytes, kurių kiekviena sveria ne mažiau negu 250 g, ankščiau neveiktos jokia galinčia paveikti tyrimą medžiaga. Įleiskite po oda kiekvienai jūros kiaulytei po 0,5 ml tiriamo preparato. Gyvūnus stebėkite septynias dienas. Stebėjimo laikotarpiu neturi būti jokių nenormalių padarinių. |
2.1.4.5. |
Sterilumas: atliekami sterilumo tyrimai, nustatyti 2002 m. ketvirtojo leidimo Europos Farmakopėjos monografijoje „Veterinarijos vakcinos“. |
2.1.5. Stiprumas
Išgryninto baltymo produkto tuberkulino (galvijų ar paukščių) stiprumas yra nustatomas lyginant įjautrintų jūrų kiaulyčių reakcijos į intrakutanines praskiesto preparato injekcijas rezultatus ir tuos rezultatus, kurie gauti leidžiant žinomos koncentracijos etaloninį išgryninto baltymo produkto tuberkulino (galvijų ar paukščių, atitinkamai) preparatą, kalibruotą tarptautiniais vienetais.
Nustatant stiprumą įjautrinkite ne mažiau kaip devynias albinosines jūrų kiaulytes, kurių kiekvienos svoris 400–600 gramų, giliai į raumenis suleidžiant po 0,0001 mg gyvajam svoriui M. bovis – AN5 padermės, suspenduotos 0,5 ml tūrio 9 g/l natrio chlorido tirpalo R, skirto galvijų tuberkulinui, arba atitinkamą įaktyvuotos ar gyvos M. avium paukščių tuberkulino dozę. Po įjautrinimo praėjus ne mažiau negu keturioms savaitėms, nuskutami jūrų kiaulyčių šonai, paruošiant vietą ne daugiau kaip keturioms injekcijoms. Paruošiami tiriamo preparato ir etaloninio preparato skiedimai, naudojant izotoninį buferinį fosfato fiziologinį druskos tirpalą (pH 6,5–7,5), kurio sudėtyje yra 0,005 g/l polisorbito 80 R. Naudoti ne mažiau kaip tris etaloninio preparato dozes ir ne mažiau kaip tris tiriamojo preparato dozes. Parenkamos tokios dozės, kad atsiradusių pažeidimų skersmuo būtų ne mažesnis nei 8 mm ir ne didesnis nei 25 mm. Skiedimai tam tikroms vietoms parenkami atsitiktinės atrankos būdu, pagal lotynišką kvadrato modelį. Kiekvienos į odą suleidžiamos dozės tūris yra pastovus – 0,1 ml arba 0,2 ml. Išmatuokite pažeistų vietų skersmenį po 24–28 val. ir apskaičiuokite tyrimo rezultatą, taikydami įprastus statistinius metodus darant prielaidą, kad pažeidimų skersmuo yra tiesiogiai proporcingas tam tikros koncentracijos tuberkulino logaritmui.
Tyrimas galioja tik tuo atveju, jei paklaidos riba (P = 0,95) abiem atvejais yra ne mažesnė negu 50 % ir ne didesnė negu 200 % apskaičiuoto stiprumo. Apskaičiuotas stiprumas yra didesnis nei 66 % ir mažesnis nei 150 % galvijų tuberkulinui nustatyto stiprumo. Apskaičiuotas stiprumas yra didesnis nei 75 % ir mažesnis nei 133 % paukščių tuberkulinui nustatyto stiprumo. Nustatytas stiprumas yra ne mažesnis kaip 20 000 TV/ml abiem tuberkulinams (galvijų ir paukščių).
2.1.6. Laikymas
Laikyti saugant nuo šviesos 5 ± 3 °C temperatūroje.
2.1.7. Ženklinimas etiketėmis
Etiketėje nurodoma:
— stiprumas tarptautiniais vienetais mililitre,
— įdėtų medžiagų pavadinimas ir kiekis,
— džiovintų šaldant preparatų:
—— regeneruojamojo tirpalo, kurio turi būti įdėta, pavadinimas ir tūris,
— reikalavimas produktą naudoti tuoj pat po jo regeneravimo.
2.2. Tyrimo procedūros
2.2.1. |
Oficialią tuberkulinizaciją sudaro: — intrakutaninis tyrimas: pagal šį tyrimą daroma viena galvijų tuberkulino injekcija, — lyginamasis intrakutaninis tyrimas: pagal šį tyrimą tuo pat metu daroma viena galvijų tuberkulino injekcija ir viena paukščių tuberkulino injekcija. |
2.2.2. |
Tuberkulino dozė: — ne mažiau 2 000 TV galvijų tuberkulino, — ne mažiau 2 000 TV paukščių tuberkulino. |
2.2.3. |
Kiekvienos injekcijos dozės tūris neviršija 0,2 ml. |
2.2.4. |
Tuberkulino tyrimas atliekamas įšvirkščiant tuberkuliną į kaklo odą. Injekcijos vieta – priekinis ir vidurinis kaklo trečdalis. Paukščių ir galvijų tuberkuliną leidžiant tam pačiam gyvūnui, paukščių tuberkulinas leidžiamas apie 10 cm nuo keteros, o galvijų tuberkulinas – 12,5 cm žemiau, lygiagrečiai pečių linijai arba skirtingose kaklo pusėse; jauniems gyvūnams, kur nėra pakankamai vietos vienoje kaklo pusėje, injekcija daroma abejose kaklo pusėse tose pačiose vietose viduriniojo kaklo trečdalio centre. |
2.2.5. |
Tuberkulinizacijos tyrimas ir reakcijos aiškinimas 2.2.5.1. Metodas Injekcijos vieta apkerpama ir nuvaloma. Odos raukšlė nukirptoje vietoje suimama rodomuoju ir nykščiu, išmatuojama slankmačiu ir užrašomi duomenys. Tuberkulino dozė leidžiama tokiu metodu, kuris užtikrintų, kad tuberkulinas pateko į odą. Gali būti naudojama trumpa sterili adata, kuri leidžiant tuberkuliną matavimo švirkštu, laikoma nuožulniąja puse į išorę ir į giliuosius odos sluoksnius duriama įstrižai. Teisingai atlikus injekciją apčiuopiamas žirnio dydžio pabrinkimas kiekvienos injekcijos vietoje. Odos raukšlės storis kiekvienos injekcijos vietoje iš naujo matuojamas po 72 val. (± 4 valandos) ir užrašomi duomenys. 2.2.5.2. Reakcijos aiškinimas Reakcija aiškinama remiantis klinikiniais tyrimais ir įrašais apie odos raukšlės storio padidėjimą injekcijos vietoje po 72 val.: a) neigiama reakcija: nedidelis patinimas, odos raukšlės storis padidėjęs ne daugiau kaip 2 mm, nėra klinikinių požymių, pvz., difuzinės arba išplitusios edemos, eksudato, nekrozės, skausmo, limfmazgių latakų arba injekcijos vietoje esančių limfmazgių latakų uždegimo ar skausmo; b) abejotina reakcija: nėra klinikinių požymių, pvz., minimų a punkte, ir odos raukšlės storis padidėjęs daugiau kaip 2 mm, tačiau mažiau kaip 4 mm; c) teigiama reakcija: yra a punkte minimų klinikinių požymių arba injekcijos vietoje raukšlės storis padidėjęs 4 mm arba daugiau.
|
3. PAPILDOMI TYRIMAI
Kad būtų nustatytas didžiausias užsikrėtusių ir sergančių kurios nors bandos ar regiono gyvūnų skaičius, valstybės narės gali leisti taikyti gama interferono analizės metodą, minimą TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo (2000 m., ketvirtasis leidimas) 2.3.3 skyriuje (galvijų tuberkuliozė), kartu atliekant ir tuberkulinizaciją.
4. VALSTYBINIAI INSTITUTAI IR NACIONALINĖS ETALONINĖS LABORATORIJOS
4.1. Uždaviniai ir įsipareigojimai
Valstybiniai institutai ir etaloninės laboratorijos, išvardyti 3.2. punkte, yra atsakingi už oficialius tuberkulinų ar reagentų, įtrauktų į 2 ir 3 dalis, tyrimus savo šalyse siekiant užtikrinti, kad visi šie tuberkulinai ar reagentai atitiktų pirmiau minėtus standartus.
4.2. Valstybinių institutų ir nacionalinių etaloninių laboratorijų sąrašas
AT |
AGES: Österreichische Agentur für Gesundheit und Ernährungssicherheit GmbH — Institut für veterinärmedizinische Untersuchungen Mödling (Austrian Agency for Health and Consumer Protection-Institute for veterinary investigations Mödling)Robert Koch-Gasse 17A-2340 MödlingTel.: +43 (0) 505 55-38112Fax: +43 (0) 505 55-38108E-mail: vetmed.moedling@ages.at |
BE |
CODA — CERVA — VARVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Brussels |
BG |
Институт за контрол на ветеринарномедицински продукти, ул. Шосе Банкя № 7, София 1331(Veterinarinių vaistų kontrolės institutas, 7 Shousse Bankia Str., 1331 Sofia) |
CY |
State Veterinary LaboratoryVeterinary Services1417 AthalassaNicosia |
CZ |
Státní veterinární ústavPraha – LysolajeSídlištní 136/24165 03 Praha 6 – Lysolaje |
DE |
Friedrich-Loeffler-InstitutBundesforschungsinstitut für TiergesundheitStandort JenaNaumburger Str. 96a07743 JenaTel. (49-3641) 804-0Fax (49-3641) 804-228E-Mail: poststelle@fli.bund.de |
DK |
National Veterinary Institute, Technical University of DenmarkBülowsvej 27DK-1790 Copenhagen V |
EE |
Eesti MaaülikoolMükobakteriooside laboratooriumF.H. Kreutzwaldi 6251014 TartuTel.: +372 731 3250 |
ES |
Laboratorio Central de Sanidad Animal de Santa FeCamino del Jau s/nSanta Fe 18320 (Granada)Tel.: +34 958 440 375/440 400Fax: +34 958 441 200Fulgencio Garrido AbellánE-mail: clvgr@mapya.es |
FI |
Finnish Food Safety AuthorityAnimal Diseases and Food Safety ResearchMustialankatu 3FI-00790 Helsinki, FinlandE-mail: info@evira.fiTel.: +358 20 772 003 (exchange)Fax: +358 20 772 4350 |
FR |
Laboratoire d’études et de recherches en pathologie animale et zoonosesAFSSA-LERPAZ23, avenue du Général-de-GaulleF-94703 Maisons-Alfort Cedex |
GB |
Veterinary Laboratories AgencyNew Haw, Addlestone, WeybridgeSurrey KT15 3NB, UKTel. (44-1932) 341111Fax (44-1932) 347046 |
GR |
Hellenic Ministry of Rural Development and FoodCentre of Athens Veterinary InstitutionsInstitute of infectious and parasitic diseasesDepartment of Microbiology25 Neapoleos Street15 310 Ag. ParaskeviTel.: +30 210 6010903-6399521Fax: +30 210 6399477 |
HU |
Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ, Állat-egészségügyi Diagnosztikai IgazgatóságCentral Agricultural Office, Veterinary Diagnostic DirectorateAddress: 1149 Budapest, Tábornok u. 2.Mailing Address: 1581 Budapest, 146. Pf. 2.Tel.: +36 1 460-6300Fax: +36 1 252-5177E-mail: titkarsag@oai.hu |
IE |
Bacteriology DivisionCentral Veterinary Research LaboratoryDepartment of Agriculture and Food LaboratoriesBackweston CampusStacumny LaneCelbridgeCo. Kildare |
IT |
Istituto Superiore di Sanità299 Viale Regina Elena00161 - Roma (I)Tel. +39 06 49 90 1Fax +39 06 49 38 71 18 |
LT |
Nacionalinė veterinarijos laboratorija,J. Kairiūkščio g. 10,LT-2021 Vilnius |
LU |
CODA — CERVA — VARVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Brussels |
LV |
Nacionālais diagnostikas centrs(National Diagnostic Centre)Lejupes iela 3, Rīga, LV-1076Tel.: +371 7620526Fax: +371 7620434E-mail: ndc@ndc.gov.lv |
MT |
— |
NL |
Centraal Instituut voor DierziekteControleCIDC-LelystadHoofdvestiging: Houtribweg 39Nevenvestiging: Edelhertweg 15Postbus 20048203 AA Lelystad |
PL |
Laboratory Departament of MicrobiologyPaństwowy Instytut Weterynaryjny – Państwowy Instytut Badawczy,Al. Partyzantów 57, 24-100 PuławyTel.: +48.81.886 30 51Fax: +48.81.886 25 95E-mail: sekretariat@piwet.pulawy.pl |
PT |
Laboratório Nacional de Investigação Veterinária (LNIV)Estrada de Benfica, 701P-1549-011 Lisboa |
RO |
Institutul pentru Controlul Produselor Biologice și Medicamentelor de Uz VeterinarStrada Dudului nr. 37, sector 6codul 060603, București |
SE |
Statens Veterinärmedicinska AnstaltSE-751 89 Uppsala |
SI |
Univerza v LjubljaniVeterinarska fakultetaNacionalni veterinarski inštitutGerbičeva 60,SI-1000 Ljubljana |
SK |
Štátny veterinárny a potravinový ústavAkademická 3SK-949 01 Nitra |
C PRIEDAS
BRUCELIOZĖ
1. SUKĖLĖJO IDENTIFIKACIJA
Brucella sukėlėjo morfologija aborto medžiagoje, makšties išskyrose ar piene, kurią rodo modifikuotas greitas rūgštinis arba imunospecifinis jo nusidažymas, ypač jei tai patvirtinama serologiniais tyrimais, yra spėjamasis bruceliozės įrodymas.
Po sukėlėjo išskyrimo, rūšis ir biorūšis turi būti identifikuota fagolize ir (arba) kultūros oksidacinio metabolizmo testais, pagal kultūros biocheminius ir serologinius kriterijus.
Naudojamos terpės ir metodikos, jų standartizavimas ir rezultatų aiškinimas turi atitikti vartojimo instrukcijas, nurodytas TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo, 2000 m. ketvirtojo leidimo 2.3.1 skyriuje (galvijų bruceliozė), 2.4.2 skyriuje (ožkų ir avių bruceliozė), 2.6.2 skyriuje (kiaulių bruceliozė).
2. IMUNOLOGINIAI TYRIMAI
2.1. Etalonai
2.1.1. |
Brucella abortus biovar 1 Weybridge padermė Nr. 99 arba USDA padermė 1119-3 turi būti naudojami ruošiant visus antigenus rose bengal tyrimui (RBT), serumo agliutinacijos tyrimui (SAT), komplemento sujungimo tyrimui (KST) ir pieno žiedo tyrimui (PŽT). |
2.1.2. |
TEB tarptautinis pamatinis etaloninis serumas TEBTES ankščiau vadintas PSO antru tarptautiniu anti-Brucella abortus serumu (TAAbS) yra pamatinis etaloninis serumas RBT, SAT, KST, ir PŽT tyrimams. |
2.1.3. |
Pamatiniai etaloniniai serumai IFA tyrimams yra: — TEBTES, — mažai teigiamas TEB IFA etaloninis serumas (TEBIFAMTES), — stipriai teigiamas TEB IFA etaloninis serumas (TEBIFASTES), — neigiamas TEB IFA etaloninis serumas (TEBIFANES). |
2.1.4. |
Ankščiau paminėtus etaloninius serumus galima įsigyti iš Veterinarinių laboratorijų agentūros (VLA),Weybridge, Jungtinėje Karalystėje. |
2.1.5. |
Kiekvienoje šalyje narėje, kiekvienam tyrimui turi būti sukurti antriniai pamatiniai nacionaliniai etalonai (darbiniai etalonai) iš tarptautinių pirminių etalonų: TEBTES, TEBIFAMTES, TEBIFASTES, TEBIFANES. |
2.2. Imunofermentinė analizė IFA (ELISA) arba kita rišamoji analizė galvijų bruceliozei piene ar serume nustatyti
2.2.1. Medžiagos ir reagentai
Naudojama technika ir rezultatų aiškinimas turi būti patvirtinti pagal principus, nurodytus TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo, 2000 m. ketvirtojo leidimo 1.1.3 skyriuje ir turi apimti bent laboratorinius ir diagnostinius tyrimus.
2.2.2. Tyrimo standartizavimas
2.2.2.1. |
Atskirų serumo mėginių tyrimo procedūros standartizavimas: a) teigiama reakcija turi būti: TEBTES skiedžiant ( 17 ) 1/150, arba TEBIFAMTES skiedžiant 1/2, arba TEBIFASTES skiedžiant 1/16 neigiamame serume (ar neigiamuose jungtiniuose serumuose); b) neigiama reakcija turi būti: TEBTES skiedžiant 1/600, arba TEBIFAMTES skiedžiant 1/8, arba TEBIFASTES skiedžiant 1/64 neigiamame serume (ar neigiamuose jungtiniuose serumuose); c) TEBIFANES reakcija visada turi būti neigiama. |
2.2.2.2. |
Tyrimo procedūros standartizavimas jungtiniuose serumo mėginiuose: a) teigiama reakcija turi būti: TEBTES skiedžiant 1/150, arba TEBIFAMTES skiedžiant 1/2, arba TEBIFASTES skiedžiant 1/16 neigiamame serume (ar neigiamuose jungtinuose serumuose) ir dar kartą skiedžiant jungtinių mėginių neigiamame serume skaičiumi; b) TEBIFANES reakcija visada turi būti neigiama; c) tyrimas turi būti lygiavertis infekcijos įrodymui aptikti atskirame galvijuje iš galvijų grupės, iš kurios buvo paimti serumo mėginiai. |
2.2.2.3. |
Tyrimo procedūros standartizavimas jungtiniam pieno arba išrūgų mėginiui: a) teigiama reakcija turi būti: TEBTES skiedžiant 1/1000, arba TEBIFAMTES skiedžiant 1/16, arba TEBIFASTES skiedžiant 1/125 neigiamame serume (arba jungtiniuose neigiamuose serumuose) ir dar kartą skiedžiant 1/10 neigiamame piene; b) TEBIFANES, atskiesto 1/10 neigiamame piene, reakcija visada turi būti neigiama; c) tyrimas turi būti lygiavertis infekcijos įrodymui aptikti atskirame galvijuje iš galvijų grupės, iš kurios buvo paimti pieno mėginiai. |
2.2.3. IFA naudojimo sąlygos galvijų bruceliozei diagnozuoti:
2.2.3.1. |
Esant ankščiau minėtoms kalibravimo sąlygoms IFA serumo mėginiuose, diagnostinis IFA jautrumas turi būti lygus arba didesnis negu RBT arba KST, atsižvelgiant į epidemiologinę padėtį tyrimo metu. |
2.2.3.2. |
Esant ankščiau minėtoms kalibravimo sąlygoms IFA jungtiniame pieno mėginyje, diagnostinis IFA jautrumas turi būti lygus ar didesnis negu PŽT, atsižvelgiant ne tik į epidemiologinę padėtį, bet taip pat į gyvulininkystės sistemas – vidutines ir galbūt ypač dideles. |
2.2.3.3. |
Jei IFA yra naudojama sertifikavimo tikslais pagal 6 straipsnio 1 dalį arba siekiant nustatyti ir išlaikyti bandos statusą pagal A priedo II dalies 10 punktą, jungtiniai serumo mėginiai turi būti tiriami taip, kad tyrimo rezultatai būtų neabejotinai susiję su atskiro galvijo mėginiu, įtrauktu į jungtinį mėginį. Atskiro galvijo serumo mėginiai turi būti ištirti patvirtinančiu tyrimu. |
2.2.3.4. |
IFA galima naudoti tiriant pieno mėginį, paimtą iš pieno, surinkto iš ūkio, turinčio ne mažiau 30 % melžiamų karvių. Naudojant šį metodą turi būti imamasi priemonių užtikrinti, kad tyrimui paimtas mėginys yra neabejotinai susijęs su atskiru galviju, iš kurio pienas primelžtas. Atskiro galvijo serumo mėginiai turi būti ištirti patvirtinančiu tyrimu. |
2.3. Komplemento sujungimo tyrimas (KST)
2.3.1. |
Antigenas – tai bakterijų suspensija buferiniame fenolio ir druskos (NaCl 0,85 % (m/v) ir fenolio 0,5 %(v/v)) arba veronalio tirpale. Gali būti tiekiamas antigenų koncentratas, tuo atveju butelio etiketėje nurodomas skiedimo koeficientas. Antigenas turi būti laikomas 4 °C temperatūroje ir neužšaldomas. |
2.3.2. |
Serumas turi būti aktyvinamas taip: — galvijo serumas: 56–60 °C temperatūroje 30–50 minučių, — kiaulės serumas: 60 °C temperatūroje 30–50 minučių. |
2.3.3. |
Nustatant grynaveislių galvijų reakciją taikant šią tyrimo procedūrą, komplemento dozė turi būti didesnė nei mažiausia dozė, reikalinga hemolizei atlikti. |
2.3.4. |
Atliekant tyrimą komplemento sujungimo metodu, kiekvieno tyrimo metu tikrinama: a) antikomplementinis serumo poveikis; b) antigenas; c) raudonųjų kraujo kūnelių jautrumas; d) komplementas; e) naudojant teigiamą serumą, jautrumas reakcijos pradžioje; f) reakcijos specifiškumas, naudojant neigiamą serumą. |
2.3.5. |
Rezultatų skaičiavimas TEBTES turi 1 000 tarptautinių KST vienetų (TKSTV)/ml TEBTES tiriant tam tikru metodu, rezultatas nurodomas titru (TTEBTES). Tiriamojo serumo tyrimo rezultatas, nurodomas titru (TTESTSERUM), išreiškiamas TKSTV/ml. Koeficientas (K), būtinas nežinomo tiriamojo serumui (TTESTSERUM) pakeisti į TKSTV, apskaičiuojamas pagal formulę:
Tarptautiniai KST vienetai tiriamo serumo mililitre (TKSTVTESTSERUM) apskaičiuojami pagal formulę:
|
2.3.6. |
Rezultatų aiškinimas Serumas, turintis 20 ir daugiau TKSTV/ml, yra laikomas teigiamu. |
2.4. Pieno žiedo tyrimas (PŽT)
2.4.1. |
Antigenas – tai fenolio ir druskos (NaCl 0,85 % (m/v) ir fenolio 0,5 %(v/v)) bakterijų suspencija, nudažyta hematoksilinu. Antigenas turi būti laikomas 4 °C temperatūroje ir neužšaldomas. |
2.4.2. |
Antigeno jautrumas turi būti standartizuotas pagal TEBES, kad reakcija neigiamame piene būtų teigiama TEBETS skiedžiant 1/500 ir neigiama skiedžiant 1/1000. |
2.4.3. |
Pieno žiedo tyrimas turi būti atliekamas su mėginiais, paimtais iš visų ūkio pieno bidonų ar pieno rezervuarų. |
2.4.4. |
Pieno mėginiai neturi būti užšaldyti, kaitinti ar stipriai kratyti. |
2.4.5. |
Reakcija turi būti atliekama vienu iš šių metodų: — ne mažesnio kaip 25 mm aukščio pieno stulpelyje imant 1 ml pieno, į kurį įdedama 0,03 ml arba 0,05 ml vieno iš dažytų standartizuotų antigenų, — ne mažesnio kaip 25 mm aukščio pieno stulpelyje imant 2 ml pieno, į kurį įdedama 0,05 ml vieno iš dažytų standartizuotų antigenų, — 8 ml pieno, į kurį įdedama 0,08 ml vieno iš dažytų standartizuotų antigenų. |
2.4.6. |
Pieno ir antigeno mišinys turi būti inkubuojamas 37 °C temperatūroje 60 minučių kartu su darbiniais teigiamu ir neigiamu standartais. Tyrimo jautrumą padidina paskesnis 16–24 val. trukmės inkubavimas 4 °C temperatūroje. |
2.4.7. |
Rezultatų aiškinimas: a) neigiama reakcija: nusidažęs pienas, bespalvė grietinėlė; b) teigiama reakcija: — tolygiai nusidažęs pienas ir grietinėlė arba — bespalvis pienas ir nusidažiusi grietinėlė. |
2.5. Rose bengal plokštelės tyrimas (RBT)
2.5.1. |
Antigenas – tai bakterijų suspensija buferiniame Brucella antigenų skiediklyje, 3,65 ± 0,05 pH, dažytas rose bengal dažais. Antigenas tiekiamas paruoštas naudoti, saugomas 4 °C temperatūroje ir neužšaldomas. |
2.5.2. |
Antigenas ruošiamas nenurodant ląstelių koncentracijos, bet jautrumas turi būti standartizuotas pagal TEBTES tokiu būdu, kad naudojant antigeną reakcija būtų teigiama serumą skiedžiant 1/45 ir neigiama – skiedžiant 1/55. |
2.5.3. |
RBT atliekamas taip: a) serumas (20–30 μl) sumaišomas lygiomis dalimis su antigenu ant baltos plokštelės ar emalinės lėkštelės, kad susidarytų apie 2 cm skersmens skritulys. Mišinys aplinkos temperatūroje 4 minutes atsargiai kratomas, ir esant geram apšvietimui stebima agliutinacija; b) gali būti naudojamas automatizuotas metodas, tačiau jis turi būti toks pat jautrus ir tikslus kaip rankinis metodas. |
2.5.4. |
Rezultatų aiškinimas Bet kuri reakcija yra laikoma teigiama, išskyrus atvejus, kai pakraščiai būna pernelyg išdžiūvę. Teigiamas ir neigiamas darbiniai etaloniniai tirpalai turėtų būti naudojami kiekvienoje tyrimų serijoje. |
2.6. Serumo agliutinacijos tyrimas (SAT)
2.6.1. |
Antigenas – bakterijų suspensija fenolio ir druskos (NaCl 0,85 % (m/v) ir fenolio 0,5 %(vv)) tirpale. Formaldehidas nenaudojamas. Tiekiamas antigeno koncentratas, tačiau tokiu atveju ant buteliuko etiketės nurodomas skiedimo koeficientas. Į antigeno suspensiją gali būti įdėta EDTA iki 5 mM galutinio atskiesto tiriamo tirpalo žymos, kad sumažėtų apgaulingų teigiamų serumo agliutinacijos tyrimo rezultatų skaičius. |
2.6.2. |
TEBTES yra 1 000 tarptautinių agliutinacijos vienetų. |
2.6.3. |
Antigenas ruošiamas nenurodant ląstelių koncentracijos, bet jo jautrumas turi būti standartizuotas pagal TEBTES tokiu būdu, kad naudojant antigeną agliutinacija sudarytų 50 % serumą skiedžiant 1/600–1/1000 arba 75 % serumą skiedžiant 1/500–1/750. Rekomenduojama palyginti naujo ir ankstesnio standartizuotos antigeno partijos reakciją naudojant nustatyto serumo plokšteles. |
2.6.4. |
Tyrimas atliekamas mėgintuvėliuose arba ant mikroplokštelių. Antigeno mišinys ir atskiesto serumo tirpalai inkubuojami 16–24 valandas 37 °C temperatūroje. Iš kiekvieno serumo paruošiami ne mažiau trys atskiesti tirpalai. Įtartinas serumas skiedžiamas tokiu būdu, kad teigiamos reakcijos ribos rodmuo būtų viduriniajame mėgintuvėlyje (arba mikroplokštelės šulinėlyje). |
2.6.5. |
Rezultatų aiškinimas Brucella agliutinacijos serume laipsnis išreiškiamas tarptautiniais vienetais (TV) mililitre Serumas, turintis 30 ir daugiau TV/ml, laikomas teigiamu. |
3. PAPILDOMI TYRIMAI
3.1. Bruceliozės odos tyrimas (BOT)
3.1.1. BOT taikymo sąlygos:
a) bruceliozės odos tyrimas nenaudojamas sertifikavimo tikslais Bendrijos vidaus prekybai;
b) bruceliozės odos tyrimas yra vienas iš labiausiai specifinių tyrimų nustatant bruceliozę nevakcinuotiems gyvūnams, tačiau diagnozė neturi remtis vien tik teigiamais intrakutaninio tyrimo rezultatais;
c) galvijai, kurių bent vieno iš serologinių tyrimų, apibrėžtų šiame priede, ir BOT tyrimo rezultatai yra neigiami, laikomi užkrėstais galvijais;
d) galvijai, kurių bent vieno iš serologinių tyrimų, apibrėžtų šiame priede, rezultatas yra teigiamas gali būti tiriami BOT tyrimu, kad būtų lengviau aiškinti serologinių tyrimų rezultatus, visų pirma tais atvejais, kai bruceliozės apimtose arba oficialiai bruceliozės apimtose bandose gali būti kryžminių reakcijų su kitų bakterijų antikūnais.
3.1.2. |
Tyrimas turi būti atliekamas naudojant standartizuotą ir nustatytą bruceliozės alergeno preparatą, paruoštą tokiu būdu, kad jame nebūtų grynų lipopolisacharido (LPS) antigenų, dėl kurių gali kilti nebūdingos uždegiminės reakcijos arba kurie gali pakenkti vėlesniems serologiniams tyrimams. Vienas tokių preparatų yra Brucelin INRA, paruoštas iš negrynos padermės B. melitensis. Šios produkcijos reikalavimai išsamiai išdėstyti TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo 2000 m. ketvirtojo leidimo 2.4.2 skyriaus B2 skirsnyje. |
3.1.3. |
Tyrimo procedūra
|
3.2. Konkurencinė imunofermentinė analizė (kIFA)
3.2.1. kIFA taikymo sąlygos:
a) kIFA nenaudojama sertifikavimo tikslais Bendrijos vidaus prekybai;
b) kIFA savo pobūdžiu yra daug labiau specifinė nei, pavyzdžiui, netiesioginė IFA ir todėl papildomai naudojama aiškinant serologinių tyrimų rezultatus.
3.2.2. Tyrimo procedūra
Tyrimas atliekamas pagal TEB Diagnostinių tyrimų ir vakcinų standartų vadovo 2000 m. ketvirtojo leidimo 2.3.1 skyriaus 2 dalies a punktą.
4. NACIONALINĖS ETALONINĖS LABORATORIJOS
4.1. Uždaviniai ir įsipareigojimai
Nacionalinės etaloninės laboratorijos įsipareigoja:
a) patvirtinti patikros tyrimų rezultatus, patvirtinančius valstybėje narėje taikyto metodo patikimumą;
b) nustatyti maksimalų mėginių, tirtinų IFA rinkinyje, skaičių;
c) antrinio pamatinio nacionalinio etalono serumo („darbinis etalonas“) kalibravimas pagal pirminį tarptautinį etalono serumą, minimą 2.1 punkte;
d) atlikti visų antigenų ir IFA rinkinių, kuriuos naudoja valstybė narė, kokybės patikrinimus;
e) bendradarbiauti Europos Sąjungos nacionalinių etaloninių bruceliozės laboratorijų tinkle.
4.2. Nacionalinių etaloninių laboratorijų sąrašas
AT |
AGES: Österreichische Agentur für Gesundheit und Ernährungssicherheit GmbH — Institut für veterinärmedizinische Untersuchungen Mödling (Austrian Agency for Health and Consumer Protection-Institute for veterinary investigations Mödling)Robert Koch-Gasse 17A-2340 MödlingTel.: +43 (0) 505 55-38112Fax: +43 (0) 505 55-38108E-mail: vetmed.moedling@ages.at |
BE |
CODA — CERVA — VARVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Brussels |
BG |
Национален диагностичен научноизследователски ветеринарномедицински институт Проф. д-р Георги Павлов, Национална референтна лаборатория Бруцелоза по животните, бул. Пенчо Славейков 15, София 1606(Nacionalinis diagnostinių veterinarijos mokslinių tyrimų institutas Prof. Dr. Georgi Pavlov, Nacionalinė etaloninė laboratorija bruceliozei, 15 Pencho Slaveykov Blvd., 1606 Sofia) |
CY |
State Veterinary LaboratoryVeterinary Services1417 AthalassaNicosia |
CZ |
Státní veterinární ústavOlomoucJakoubka ze Stříbra 1779 00 Olomouc |
DE |
Friedrich-Loeffler-InstitutBundesforschungsinstitut für TiergesundheitBoddenblick 5a17493 Greifswald — Insel RiemsTel. (49-38351) 7-0Fax (49-38351) 7-219E-Mail: poststelle@fli.bund.de |
DK |
National Veterinary Institute, Technical University of DenmarkBülowsvej 27DK-1790 Copenhagen V |
EE |
Veterinaar- ja ToidulaboratooriumKreutzwaldi 30, 51006 Tartu, EstoniaTel.: +372 7 386 100Faks: +372 7 386 102E-post: info@vetlab.ee |
ES |
Laboratorio Central de Sanidad Animal de Santa FeCamino del Jau s/nSanta Fe 18320 (Granada)Tel.: 34 958 440 375/440 400Fax: 34 958 441 200Fulgencio Garrido AbellánE-mail: clvgr@mapya.es |
FI |
Finnish Food Safety AuthorityAnimal Diseases and Food Safety ResearchMustialankatu 3FI-00790 Helsinki, FinlandE-mail: info@evira.fiTel.: +358 20 772 003 (exchange)Fax: +358 20 772 4350 |
FR |
Laboratoire d’études et de recherches en pathologie animale et zoonosesAFSSA-LERPAZ23, avenue du Général-de-GaulleF-94703 Maisons-Alfort Cedex |
GB |
Veterinary Laboratories AgencyNew Haw, Addlestone, WeybridgeSurrey KT15 3NB, UKTel. (44-1932) 341111Fax (44-1932) 347046Immunodiagnostics DepartmentVeterinary Sciences DivisionStoney Road StormontBelfast BT4 3SD, UK |
GR |
Hellenic Ministry of Rural Development and FoodNational Veterinary Laboratory of Larisa6o Km, National Highway Larisa-TrikalaTel.: + 30 2410 617 980-617 981Fax: + 30 2410 617982 |
HU |
Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ, Állat-egészségügyi Diagnosztikai IgazgatóságCentral Agricultural Office, Veterinary Diagnostic DirectorateAddress: 1149 Budapest, Tábornok u. 2.Mailing Address: 1581 Budapest, 146. Pf. 2.Tel.: +36 1 460-6300Fax: +36 1 252-5177E-mail: titkarsag@oai.hu |
IE |
The Blood Testing LaboratoryDepartment of Agriculture and FoodModel Farm RoadCorkCo. Cork |
IT |
Centro di Referenza Nazionale per le brucellosi c/o Istituto zooprofilattico sperimentale dell’ Abruzzo e del MoliseVia Campo BoarioI- 64100 Teramo |
LT |
Nacionalinė veterinarijos laboratorija,J. Kairiūkščio g. 10,LT-2021 Vilnius |
LU |
CODA — CERVA — VARVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Brussels |
LV |
Nacionālais diagnostikas centrs(National Diagnostic Centre)Lejupes iela 3, Rīga, LV-1076Tel.: +371 7620526Fax: +371 7620434E-mail: ndc@ndc.gov.lv |
MT |
— |
NL |
Centraal Instituut voor DierziekteControleCIDC-LelystadHoofdvestiging: Houtribweg 39Nevenvestiging: Edelhertweg 15Postbus 20048203 AA Lelystad |
PL |
Laboratory Departament of MicrobiologyPaństwowy Instytut Weterynaryjny – Państwowy Instytut Badawczy,Al. Partyzantów 57, 24-100 PuławyTel.: +48.81.886 30 51Fax: +48.81.886 25 95E-mail: sekretariat@piwet.pulawy.pl |
PT |
Laboratório Nacional de Investigação Veterinária (LNIV)Estrada de Benfica, 701P-1549-011 Lisboa |
RO |
Institutul de Diagnostic și Sănătate AnimalăStrada Dr. Staicovici nr. 63, sector 5codul 050557, București |
SE |
Statens Veterinärmedicinska AnstaltSE-751 89 Uppsala |
SI |
Univerza v LjubljaniVeterinarska fakultetaNacionalni veterinarski inštitutGerbičeva 60,SI-1000 Ljubljana |
SK |
Štátny veterinárny ústavPod dráhami 918SK-960 86 Zvolen |
D PRIEDAS
I SKYRIUS
OFICIALIAI ENZOOTINĖS GALVIJŲ LEUKOZĖS NEAPIMTOS BANDOS, VALSTYBĖS NARĖS IR REGIONAI
A. |
Oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimta banda – tai banda: i) kurioje nėra jokių klinikinių arba laboratoriniais tyrimais patvirtintų požymių, kad banda užkrėsta enzootine galvijų leukoze ir tokių atvejų nebuvo patvirtinta per dvejus pastaruosius metus; ir ii) kurioje dviejų tyrimų, atliktų per paskutinius 12 mėnesių bent kas 4 mėnesius visiems vyresniems kaip 24 mėnesių galvijams pagal šį priedą, rezultatai yra neigiami; iii) kuri atitinka i punkto reikalavimus ir yra laikoma oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtoje valstybėje narėje arba regione. |
B. |
Banda išlaiko oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos bandos statusą, jeigu: i) vykdoma A dalies i punkto sąlyga; ii) visi į tokią bandą atvežami galvijai yra iš oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos bandos; iii) tyrimo, kuris visiems vyresniems nei 24 mėnesių galvijams atliekamas pagal II skyrių kas treji metai, rezultatai yra neigiami; iv) veisliniai galvijai, atvežti į bandą iš trečiosios šalies, kuri yra jų kilmės šalis, yra importuojami pagal Direktyvą 72/462/EEB. |
C. |
Oficialiai leukozės neapimtos bandos statusas yra laikinai panaikinamas, jeigu nesilaikoma B dalyje aprašytų sąlygų arba, remiantis laboratorinių tyrimų rezultatais ar klinikiniais požymiais, įtariama, kad vienas ar daugiau galvijų serga enzootine galvijų leukoze ir įtariamas galvijas (-ai) yra nedelsiant paskerdžiamas. |
D. |
Statusas grąžinamas tik įvykdžius šiuos reikalavimus: 1. Jeigu vieno iš tyrimų, minimų II skyriuje, bent vieno galvijo iš oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos bandos rezultatai yra teigiami arba jeigu dėl kitų priežasčių įtariama, kad bent vienas bandos galvijas serga: i) teigiamai reagavęs galvijas ir bet kuris veršelis, kurį galėjo atsivesti karvė, turi būti išvežami iš bandos paskersti prižiūrint valstybinei institucijai; ii) dviejų serologinių tyrimų, kurie (bent 4 mėnesius ir darant mažiau kaip 12 mėnesių pertrauką) visiems tos bandos vyresniems nei 12 mėnesių galvijams atliekami pagal II skyrių, praėjus bent trims mėnesiams po teigiamai reagavusio galvijo ir bet kurio tokio galvijo palikuonio, kuris galėjo užsikrėsti, išvežimo, rezultatai yra neigiami; iii) gavus neigiamus rezultatus, atliekamas epidemiologinis tyrimas, o bandoms, kurios epidemiologiniu požiūriu yra susijusios su užkrėstomis bandomis, yra taikomos iii punkte nustatytos priemonės. Tačiau kompetentinga institucija gali leisti nukrypti nuo reikalavimo paskersti infekuotos karvės veršelį tais atvejais, jei jis nuo motinos buvo atskirtas tuoj pat po apsiveršiavimo. Tokiu atveju veršeliui turi būti taikomi 2 punkto iii papunkčio reikalavimai. 2. Jeigu vieno iš tyrimų, minimų II skyriuje, atliktų galvijams iš oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos bandos, daugiau kaip vieno rezultatai yra teigiami arba jeigu dėl kitų priežasčių įtariama, kad daugiau kaip vienas bandos galvijas serga: i) visi teigiamai reagavę galvijai ir teigiamai reagavusių karvių veršeliai turi būti išvežti ir paskersti prižiūrint veterinarinėms institucijoms; ii) dviejų tyrimų, kurie bent kas keturis mėnesius, tačiau ne ilgiau kaip 12 mėnesių atliekami pagal II skyrių visiems vyresniems kaip 12 mėnesių tos bandos galvijams, rezultatai yra neigiami; iii) visi kiti tokios bandos galvijai, juos identifikavus, turi likti ūkyje kol sulauks daugiau kaip 24 mėnesių amžiaus, o sulaukę tokio amžiaus turi būti patikrinti pagal II skyriaus reikalavimus, išskyrus atvejus, kai kompetentinga institucija leidžia tokius galvijus vežti tiesiai į skerdyklą paskersti oficialiai prižiūrint; iv) gavus neigiamus rezultatus, atliekamas epidemiologinis tyrimas, o bandoms, kurios epidemiologiniu požiūriu yra susijusios su užkrėsta banda, yra taikomos ii punkte nustatytos priemonės. Tačiau kompetentinga institucija gali leisti nukrypti nuo reikalavimo paskersti infekuotos karvės veršelį tais atvejais, jei jis nuo motinos buvo atskirtas tuoj pat po apsiveršiavimo. Tokiu atveju veršeliui turi būti taikomi 2 punkto iii papunkčio reikalavimai. |
E. |
17 straipsnyje nustatyta tvarka ir remiantis informacija, pateikta pagal 8 straipsnį, valstybė narė arba valstybės narės dalis gali būti laikoma oficialiai neapimta enzootinės galvijų leukozės, jeigu: a) įvykdomos visos A dalies sąlygos ir bent 99,8 % galvijų bandų yra oficialiai neapimtos enzootinės galvijų leukozės arba b) paskutinius trejus metus tokioje valstybėje narėje arba valstybės narės dalyje nėra patvirtinta nė vieno enzootinės galvijų leukozės atvejo ir auglių, atsiradusių kaip įtariama dėl enzootinės galvijų leukozės, apie kuriuos privaloma pranešti ir kurių priežastys turi būti ištiriamos, ir tyrimų, kurie pagal II skyrių atlikti per paskutinius 24 mėnesius visiems galvijams, parinktiems atsitiktiniu atrankos būdu bent iš 10 % atitinkamos valstybės narės bandų ir vyresniems 24 mėnesių, rezultatai yra neigiami, arba II skyriuje numatyto tyrimo, atlikto atitinkamos valstybės narės dalyje visiems vyresniems nei 24 mėnesių galvijams per paskutinius 24 mėnesius pagal II skyrių, rezultatai yra neigiami; arba c) bet kuriuo kitu metodu nustatoma, esant 99 % pasikliautinumo koeficientui, kad infekuotos bandos sudaro mažiau kaip 0,2 %. |
F. |
Valstybė narė arba valstybės narės regionas išlaiko oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos valstybės narės arba regiono statusą, jeigu: a) visų toje valstybėje narėje ar regione paskerstų galvijų skerdiena yra veterinariškai patikrinama nusiunčiant visus auglius, kurie galėjo atsirasti dėl enzootinės galvijų leukozės viruso, ištirti į laboratoriją; b) valstybė narė praneša Komisijai visus tame regione kilusius enzootinės galvijų leukozės atvejus; c) visi galvijai, teigiamai reagavę į II skyriuje numatytus tyrimus, yra paskerdžiami, o bandoms, kuriose jie buvo laikomi, taikomi apribojimai tol, sugrąžinamas jų turėtas statusas pagal D skirsnį; ir d) visi vyresni nei dvejų metų galvijai tikrinami arba vieną kartą per penkerius pirmuosius metus po tokio statuso suteikimo pagal II skyrių, arba per penkerius pirmuosius metus po statuso suteikimo bet kuria kita tvarka, ir nustatoma, esant 99 % pasikliautinumo koeficientui, kad infekuotos bandos sudaro mažiau kaip 0,2 %. Tačiau tais atvejais, kai bent trejus metus valstybėje narėje arba valstybės narės regione nė vienoje iš 10 000 bandų nėra registruojama nė vieno enzootinės galvijų leukozės atvejo, 17 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti priimtas sprendimas sumažinti įprastinių serologinių tyrimų skaičių, jei vyresniems kaip 12 mėnesių galvijams kasmet atsitiktiniu atrankos būdu pasirinktiems bent iš 1 % visų bandų atliekamas tyrimas pagal II skyrių. |
G. |
Oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos valstybės narės arba valstybės narės dalies statusas laikinai panaikinamas 17 straipsnyje nustatyta tvarka, jei tyrimais, kurie atliekami pagal F dalį, nustatomi pastebimi pokyčiai, susiję su enzootine galvijų leukoze valstybėje narėje arba valstybės narės dalyje, kuri buvo pripažinta oficialiai neapimta enzootinės galvijų leukozės. Oficialiai enzootinės galvijų leukozės neapimtos valstybės narės arba valstybės narės dalies statusas gali būti sugrąžintas 17 straipsnyje nustatyta tvarka, jei laikomasi ta pačia tvarka nustatytų kriterijų. |
II SKYRIUS
TYRIMAI ENZOOTINEI GALVIJŲ LEUKOZEI NUSTATYTI
Enzootinė galvijų leukozė nustatoma, atliekant imunodifuzinį tyrimą a ir b poskyriuose apibrėžtomis sąlygomis arba su fermentais susijusį imunosorbento bandinį (elisa) pagal c poskyryje apibrėžtomis sąlygomis. imunodifuzinis metodas naudojamas tik individualiems tyrimams. jeigu tyrimų rezultatais pagrįstai abejojama, jie papildomai patikrinami, atliekant imunodifuzinį tyrimą.
A. Agaro gelio imunodifuzinis tyrimas, nustatant enzootinę galvijų leukozę
1. |
Tyrimui naudojamame antigene turi būti galvijų leukozės viruso glikoproteinų. Antigenas turi būti standartizuotas pagal standartinį serumą (El serumą), kurį tiekia National Veterinary Institute, Technical University of Denmark, Copenhagen V. |
2. |
►M54 Toliau nurodyti oficialūs institutai turi būti atsakingi už laboratorijos standartinio darbinio antigeno kalibravimą pagal oficialų EEB standartinį serumą (El serumą), kurį tiekia National Veterinary Institute, Technical University of Denmark, Kalvehave. ◄
|
3. |
Laboratorijoje naudojami standartiniai antigenai turi būti bent vieną kartą per metus pateikti EEB etaloninėms laboratorijoms, išvardintoms 2 punkte, kad šios patikrintų juos, lyginant su oficialiu EEB (Bendrijos) standartiniu serumu. Atlikus standartizaciją, naudojamas antigenas gali būti kalibruojamas pagal B poskyrio reikalavimus. |
4. |
Tyrimui naudojamus reagentus sudaro: a) antigenas: antigene turi būti savitieji leukozės viruso glikoproteinai, standartizuoti pagal oficialų EEB (Bendrijos) serumą; b) bandomasis serumas; c) žinomas teigiamas kontrolinis serumas; d) agaro gelis: 0,8 % agaras, 8,5 % NaCl, 0,05 M Tris-buffer pH 7,2; 15 mililitrų šio agaro turi būti įdėta į 85 mm skersmens Petri lėkštelę tokiu būdu, kad agaro storis būtų 2,6 mm. |
5. |
Agare padaromos septynios drėgmės nepraleidžiančios duobutės, kurios siektų lėkštelės dugną. Duobučių schema turi būti tokia: viena centrinė su šešiomis ją supančiomis duobutėmis. Centrinės duobutės skersmuo: 4 mm Periferinių duobučių skersmuo: 6 mm Atstumas tarp centrinės ir periferinių duobučių: 3 mm |
6. |
Centrinė duobutė pripildoma standartiniu antigenu. 1 ir 4 periferinės duobutės (žr. žemiau esančias diagramas) pripildomos žinomu teigiamu serumu, 2, 3, 5 ir 6 duobutės pripildomos bandomuoju serumu. Duobutės pripildomos iki pat viršaus, kad nebūtų menisko. |
7. |
Tokiu būdu gaunami šie kiekiai: antigenas: 32 mikrolitrai kontrolinis serumas: 73 mikrolitrai bandomasis serumas: 73 mikrolitrai |
8. |
Inkubuojama 72 valandas uždarytoje drėgnoje kameroje, kambario temperatūroje (20–27 °C). |
9. |
Tyrimo rodmenys skaitomi po 24 ir 48 valandų, tačiau galutinis rezultatas gaunamas ne anksčiau po 72 valandų: a) bandomasis serumas yra teigiamas, jeigu jis suformuoja savitąją nuosėdų liniją su galvijų leukozės viruso antigenu ir suformuoja liniją, kuri yra visiškai identiška kontroliniam serumui; b) bandomasis serumas yra neigiamas, jeigu jis nesuformuoja savitosios nuosėdų linijos su galvijų leukozės viruso antigenu ir neiškreipia kontrolinio serumo linijos; c) laikoma, kad reakcija nėra galutinė, jeigu: i) iškreipiama kontrolinio serumo linija, pritraukiant ją prie galvijų leukozės viruso antigeno duobutės, bet nesuformuojant aiškiai matomos nuosėdų linijos su antigenu, arba ii) negalima nustatyti, ar jos rezultatas yra neigiamas ar teigiamas. Esant negalutiniams reakcijų rezultatams, tyrimas gali būti kartojamas, panaudojant koncentruotą serumą. |
10. |
Galima naudoti bet kokią kitą konfiguraciją arba schemą, jeigu įmanoma nustatyti teigiamą E4 serumą, praskiestame negatyviame serume, kai jų santykis yra 1:10. |
B. Antigeno standartizacijos metodas
Reikalingi tirpalai ir medžiagos
1. |
40 ml 1,6 % agarozės 0,05 M Tris/HCl buferiniame tirpale, pH 7,2 su 8,5 % NaCl; |
2. |
15 ml galvijų leukozės serumo, kuriame yra tik galvijų leukozės viruso glikoproteinų antikūnai, praskiesto 1:10 santykiu 0,05 M Tris/HCl buferiniame tirpale, pH 7,2 su 8,5 % NaCl; |
3. |
15 ml galvijų leukozės serumo, kuriame yra tik galvijų leukozės viruso glikoproteinų antikūnai, praskiesto 1:5 santykiu 0,05 M Tris/HCl buferiniame tirpale, pH 7,2 su 8,5 % NaCl; |
4. |
keturios plastikinės Petri lėkštelės, kurių skersmuo lygus 85 mm; |
5. |
spaudiklis, kurio skersmuo nuo 4 iki 6 mm; |
6. |
etaloninis antigenas; |
7. |
standartizuojamas antigenas; |
8. |
vandens vonelė (56 °C). |
Darbo tvarka
Agarozė (1,6 %) ištirpinama Tris/HCl buferiniame tirpale, pamažu kaitinant iki 100 °C. Patalpinama 56 °C vandens vonelėje ir ten laikoma maždaug vieną valandą. Galvijų leukozės serumo tirpalas taip pat patalpinamas 56 °C vandens vonelėje.
Po to 15 ml 56 °C agarozės tirpalas sumaišomas su 15 ml galvijų leukozės serumu (1:10), visa tai greitai supurtoma ir įpilama po 15 ml į dvi Petri lėkšteles. Ši procedūra taip pat taikoma 1:5 santykiu praskiestam galvijų leukozės serumui.
Kai agarozė sukietėja, duobutės padaromos taip:
Antigeno pridėjimas
i) 1 ir 3 Petri lėkštelės:
A duobutė – neatskiestas etaloninis antigenas,
B duobutė – 1:2 santykiu praskiestas etaloninis antigenas,
C ir E duobutės – etaloninis antigenas,
D duobutė – neatskiestas bandomasis antigenas.
ii) 2 ir 4 Petri lėkštelės:
A duobutė – neatskiestas bandomasis antigenas,
B duobutė – 1:2 santykiu praskiestas bandomasis antigenas,
C duobutė – 1:4 santykiu praskiestas bandomasis antigenas,
C duobutė – 1:8 santykiu praskiestas bandomasis antigenas.
Papildomos instrukcijos
1. |
Eksperimentas atliekamas naudojant du serumo tirpalus (1:5 ir 1:10), siekiant optimalaus nusodinimo. |
2. |
Jeigu nusodinimo skersmuo abiejuose tirpaluose yra per mažas, serumas turi būti dar praskiestas. |
3. |
Jeigu nusodinimo skersmuo abiejuose tirpaluuose yra per didelis ir nežymus, parenkamas didesnės koncentracijos serumas. |
4. |
Galutinė agarozės koncentracija turi būti 0,8 %; galutinė atitinkamų serumų koncentracija turi būti 5 % ir 10 %. |
5. |
Išmatuoti skersmenys pažymimi koordinačių sistemoje. Bandomojo antigeno tirpalo skersmuo turi būti toks pat kaip etaloninio antigeno darbinio tirpalo skermuo. |
C. Su fermentais susijęs imunosorbento bandinys (Elisa), nustatant enzootinę galvijų leukozę
1. |
Naudojamos šios medžiagos ir reagentai: a) kietosios fazės mikrolėkštelės, kuvetės ir kitos kietosios fazės; b) antigenas pritvirtinamas prie kietosios fazės, panaudojant arba nenaudojant polikloninius arba monokloninius jungiančius antikūnus. Jeigu antigenas padengiamas tiesiai ant kietosios fazės, visi bandiniai, kurie reaguoja teigiamai, turi būti ištirti dar kartą, enzootinės galvijų leukozės atveju lyginant su kontroliniu antigenu. Kontrolinis antigenas turi būti identiškas antigenui, išskyrus galvijų leukozės viruso antigenus. Jeigu jungiantys antikūnai padengiami ant kietosios fazės, antikūnai neturi reaguoti į kitus nei galvijų leukozės viruso antigenus; c) bandomasis biologinis skystis; d) atitinkama teigiama ir neigiama kontrolinė medžiaga; e) konjugantas; f) substratas, pritaikytas naudojamam fermentui; g) jeigu reikia, užpildantis tirpalas; h) tirpalai, skirti tiriamų bandinių skiedimui, reagentų gamybai, o taip pat plovimui; i) rodmens skaitymo sistema, tinkama naudojamam substratui. |
2. |
Tyrimo standartizavimas ir jautrumas Elisa tyrimo jautrumas turi būti tokio laipsnio, kad būtų galima nustatyti teigiamą E4 serumą, kai jis praskiedžiamas 10 kartų (serumo bandiniai) arba 250 kartų (pieno bandiniai) daugiau kaip individualių bandinių tirpalas, kai šie bandiniai sujungiami. Atliekant tyrimus, kurių metu bandiniai (serumo ir pieno) tiriami atskirai, kad galima būtų nustatyti teigiamą E4 serumą, praskiestą 1:10 santykiu (neigiamas serumas) arba 1:250 santykiu (neigiamas pienas), kai tyrimas atliekamas tame pačiame tirpale, kuris naudojamas individualiems bandiniams. A poskyrio 2 punkte išvardinti oficialūs institutai atsako už Elisa metodo kokybės patikrinimą ir ypač už bandinių, kurie sujungiami remiantis skaičiavimais, gautais tiriant E4 serumą, skaičiaus nustatymą kiekvienoje pagamintoje partijoje. E4 serumas tiekiamas National Veterinary Laboratory, Kopenhaga. |
3. |
Elisa tyrimo sąlygos, nustatant enzootinę galvijų leukozę Elisa metodas gali būti naudojamas pieno bandiniams tirti arba tais atvejais, kai pienas yra iš ūkio, kuriame ne mažiau kaip 30 % karvių yra melžiamos karvės. Jeigu naudojamas šis metodas, būtina imtis priemonių, užtikrinant, kad bandiniai galėtų būti identifikuojami pagal gyvūnus, iš kurių paimtas pienas arba serumai. |
E PRIEDAS (I)
a) Galvijų ligos
— Snukio ir nagų liga
— Pasiutligė
— Tuberkuliozė
— Bruceliozė
— Kontaginė galvijų pleuropneumonija
— Enzootinė galvijų leukozė
— Juodligė
b) Kiaulių ligos
— Pasiutligė
— Bruceliozė
— Klasikinis kiaulių maras
— Afrikinis kiaulių maras
— Snukio nagų liga
— Kiaulių vezikulinė liga
— Juodligė
E PRIEDAS (II)
— Aujeskio liga
— Infekcinis galvijų rinotracheitas
— Kiaulių briuceliozė (Brucella suis)
— Transmisinis gastroenteritas
F PRIEDAS
1 pavyzdys
2 pavyzdys
( 1 ) OL 61, 1963 4 19, p. 1254/63.
( 2 ) OL 121, 1964 7 29, p. 2009/64.
( 3 ) OL 30, 1962 4 20, p. 945/62.
( 4 ) OL L 47, 1980 2 21, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/384/EEB (OL L 166, 1993 7 8, p. 34).
( 5 ) OL L 47, 1980 2 21, p. 4. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/687/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 16).
( 6 ) OL L 194, 1988 7 22, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/60/EEB (OL L 186, 1993 7 28, p. 28).
( 7 ) OL L 351, 1989 12 2, p. 34.
( 8 ) OL L 224, 1990 8 18, p. 62. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.
( 9 ) OL L 363, 1990 12 27, p. 51. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/118/EEB.
( 10 ) OL L 340, 1991 12 11, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/29/EB (OL L 148, 1995 6 30, p. 52).
( 11 ) OL L 355, 1992 12 5, p. 32. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.
( 12 ) OL L 224, 1990 8 18, p. 19. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 94/370/EB (OL L 168, 1994 7 2, p. 31).
( 13 ) OL L 3, 2005 1 5 .
( 14 ) OL L 224, 1990 8 18, p. 29.
( 15 ) OL L 32, 1985 2 5, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 96/43/EB (OL L 162, 1996 7 1, p. 1).
( 16 ) OL 121, 1964 7 29, p. 2012/64. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/23/EB (OL L 243, 1995 10 11, p. 7).
( 17 ) Šiame priede skysti reagentai gaunami skiediant, pvz., 1/150 – t. y. santykiu 1 : 150.