EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0883
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications and Regulation on administrative cooperation through the Internal Market Information System
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo ir Reglamentas [...] dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacijos sistemą
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo ir Reglamentas [...] dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacijos sistemą
/* KOM/2011/0883 galutinis - 2011/0435 (COD) */
Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo ir Reglamentas [...] dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacijos sistemą /* KOM/2011/0883 galutinis - 2011/0435 (COD) */
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.
PASIŪLYMO APLINKYBĖS IR TIKSLAS
1.1.
Bendrosios aplinkybės
Europos Sąjungoje kvalifikuotų specialistų
judumas yra mažas. Tačiau panašu, kad didelė dalis judumo potencialo
neišnaudojama: remiantis 2010 m. Eurobarometro apklausos[1]
duomenimis, 28 % ES piliečių galvoja apie darbą užsienyje. Kad ES
piliečiai galėtų veiksmingai naudotis pagrindinėmis vidaus rinkos laisvėmis,
labai svarbu, kad profesinės kvalifikacijos būtų pripažįstamos. Tačiau būtina
užtikrinti ir tai, kad darbuotojų judumas nepakenktų vartotojų interesams, ypač
pacientų, kurie tikisi, kad sveikatos priežiūros specialistai turės reikiamus
kalbos įgūdžius. Labiau integruotos paslaugų rinkos potencialas išlieka
nepanaudotas ir laisvųjų profesijų srityje: nors 2006 m. Paslaugų
direktyva[2] pasiūlyta naujų
galimybių, daugiausia dėmesio 2005 m. Profesinių kvalifikacijų direktyvoje[3]
skiriama tam, kad 15 esamų direktyvų būtų konsoliduotos į vieną bendrą
dokumentą. Direktyvos atnaujinimas būtų naudingas ir toms
valstybėms narėms, kurios vis dažniau susiduria su kvalifikuotos darbo jėgos
trūkumu. ES piliečių judumas bendrojoje rinkoje – svarbus šio klausimo
aspektas. Darbo jėgos trūkumas ateityje ne tik išliks, bet, kaip prognozuojama,
didės, ypač sveikatos ir švietimo sektoriuose, taip pat augančiuose
sektoriuose, pavyzdžiui, statybų ar verslo paslaugų. Būtinybę skatinti
judumą Europos Sąjungoje Komisija jau yra pabrėžusi Pažangaus, tvaraus ir
integracinio augimo strategijoje („Europa 2020“). Naujų įgūdžių ir darbo vietų
kūrimo darbotvarkėje[4] pabrėžiama, kad ES darbo
rinkoje pasiūla vis dar neatitinka paklausos ir kad darbuotojų judumo
potencialas nėra pakankamai išnaudojamas. 2010 m. Pilietybės ataskaitoje[5]
dėmesys atkreipiamas ir į tai, kad šios srities nuostatas reikėtų atnaujinti siekiant
naudos ES piliečiams. 2011 ir
2012 m. Metinėje augimo apžvalgoje[6] ir Bendrosios rinkos akte[7]
Komisija nurodė, kad profesinių kvalifikacijų pripažinimas – svarbiausias
aptariamosios srities klausimas. Bendrosios rinkos akte pabrėžiama būtinybė atnaujinti
esamą teisinę bazę ir taip prisidėti įgyvendinant dvylika iniciatyvų, kuriomis
siekiama skatinti augimą ir stiprinti piliečių tarpusavio pasitikėjimą.
2011 m. spalio 23 d. Europos Taryba[8] paragino
institucijas dėti visas pastangas, kad būtų pasiektas politinis susitarimas dėl
šių 12 Bendrosios rinkos akte išdėstytų iniciatyvų, įskaitant Komisijos
pasiūlymą dėl šios direktyvos atnaujinimo. 2011 m. lapkričio 15 d.
ataskaitoje[9] Europos Parlamentas taip
pat paragino imtis skubių veiksmų.
1.2.
Pasiūlymo tikslas
Komisija siūlo ne
priimti naują direktyvą, o tikslingai, vadovaujantis toliau išvardytais
tikslais, atnaujinti esamas nuostatas: ·
įdiegti Europos profesinį pažymėjimą ir taip
supaprastinti procedūras; tokiu būdu būtų sudarytos sąlygos ir toliau naudotis
sėkmingai veikiančios Vidaus rinkos informacinės (VRI) sistemos laimėjimais
(žr. 4.1 skyrių), ·
pertvarkyti bendrąsias taisykles, kuriomis
reglamentuojamas steigimasis kitoje valstybėje narėje ir laikinas judumas (žr.
4.2, 4.3 ir 4.4 skyrius), ·
atnaujinti automatinio pripažinimo sistemą, taikomą
visų pirma slaugytojams, akušeriams, vaistininkams ir architektams (žr. 4.5,
4.6 ir 4.7), ·
direktyvoje nustatyti iš dalies kvalifikuotiems
specialistams ir notarams taikytiną teisinę sistemą (žr. 4.8 skyrių), ·
aiškiai suformuluoti, kokias apsaugos priemones
numatoma taikyti pacientams, kurių susirūpinimas kalbos įgūdžiais ir baimė būti
klaidingai suprastiems turėtų būti geriau atspindėti teisinėje sistemoje (žr.
4.9 skyrių), ·
suformuluoti teisinį reikalavimą teikti patogią
vartotojui teminę informaciją apie taisykles, kuriomis reglamentuojamas
kvalifikacijų pripažinimas, užtikrinant visapusį e. valdžios sistemos
veikimą viso pripažinimo proceso metu (žr. 4.10 skyrių), ·
inicijuoti visų reglamentuojamų profesijų sisteminį
patikrinimą ir abipusį vertinimą valstybėse narėse (žr. 4.11 skyrių).
2.
KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO
REZULTATAI
Ši iniciatyva yra direktyvos ex post
vertinimo ir išsamių konsultacijų su visomis pagrindinėmis suinteresuotosiomis
šalimis – kompetentingomis institucijomis, profesinėmis organizacijomis,
akademinėmis įstaigomis ir piliečiais – rezultatas.
2.1.
Vertinimas
Ex post
vertinimas buvo atliekamas nuo 2010 m. kovo mėn. iki 2011 m. gegužės
mėn. Dėl informacijos apie direktyvos veikimą Europos Komisija kreipėsi
į kompetentingas institucijas ir nacionalinius koordinatorius ir gavo apie 200
patirties ataskaitų – jos skelbiamos Komisijos svetainėje[10].
Be to, bendrovė „GHK Consulting“ atliko tyrimą[11],
kuriuo buvo siekiama įvertinti neseniai vykdytų švietimo reformų poveikį
profesinių kvalifikacijų pripažinimui.
2.2.
Viešos konsultacijos
2010 m. sausio 7 d. Komisija dėl
direktyvos pradėjo viešas konsultacijas. Komisijos tarnybos gavo 370 atsakymų[12].
2010 m. birželio 22 d. Komisija
priėmė žaliąją knygą[13] „Profesinių
kvalifikacijų direktyvos atnaujinimas“. Gauta apie 420 atsakymų. Direktyvos
peržiūros klausimu Komisija dar surengė dvi viešas konferencijas.
2.3.
Konsultacijų išvados
Visos suinteresuotosios šalys pripažino, kad
reikia užtikrinti geresnę prieigą prie informacijos apie kvalifikacijų
pripažinimą. Dauguma piliečių ir profesinių organizacijų pritarė pripažinimo
procedūrų paprastinimui, o sveikatos sektoriaus atstovai taip pat pabrėžė, kad
reikia apsaugoti paslaugų kokybę. Didžioji dalis visų kategorijų
suinteresuotųjų šalių teigiamai vertino mintį diegti Europos profesinį
pažymėjimą. Daugelis profesinių organizacijų pritarė bendrųjų platformų sąvokos
peržiūrai. Dauguma kompetentingų institucijų ir profesinių organizacijų,
atstovaujančių profesijoms, kurioms taikoma automatinio pripažinimo sistema,
sutarė, kad sistemą atnaujinti reikia.
2.4.
Europos profesinio pažymėjimo iniciatyvinė grupė
Kad būtų ištirtas Europos profesinio
pažymėjimo reikalingumas ir atlikta atitinkama galimybių studija, 2011 m.
sausio mėn. Europos Komisija sudarė iniciatyvinę grupę su išorės
ekspertais. Iš įvairių profesinių asociacijų ir kompetentingų institucijų
atstovų sudaryta grupė atliko keletą atvejų tyrimų[14]
– jie pristatyti spalio 3–4 d. Krokuvoje (Lenkijoje) vykusiame bendrosios
rinkos forume. Forumo dalyvių deklaracijoje mintis diegti Europos profesinį
pažymėjimą įvertinta palankiai.
2.5.
Poveikio vertinimas
Komisija atliko
įvairių politikos alternatyvų poveikio vertinimą. Atliekant analizę
nustatytos aštuonios problemų grupės, daugiausia susijusios su vertinimo
baigtimi ir reakcijomis į žaliąją knygą. Šios problemų grupės apima prieigą
prie informacijos apie pripažinimo procedūras, pripažinimo procedūrų
veiksmingumą, automatinės pripažinimo sistemos veikimą, steigimosi sąlygas,
laikino judumo sąlygas ir direktyvos taikymo sritį. Visuomenės sveikatos
klausimas atliekant vertinimą buvo iškeltas kaip vienas iš svarbiausių, todėl
nagrinėjant šią problemą paminėta ir pacientų apsauga. Paskutinė iš problemų
susijusi su skaidrumo trūkumu ir reglamentuojamoms profesijoms keliamų
kvalifikacijos reikalavimų pagrindimu. Analizėje
nustatyti trys bendrieji tikslai: palengvinti specialistų judumo ir ES vidaus
prekybos paslaugomis sąlygas, spręsti aukštos kvalifikacijos reikalaujančių darbo
vietų užpildymo problemą ir pasiūlyti daugiau galimybių ieškantiems darbo.
Atsižvelgiant į kontekstą ir nustatytas problemas, bendrieji tikslai suskaidyti
į konkrečius. Išnagrinėta daug įvairių su kiekviena problemų
grupe susijusių alternatyvų; jos įvertintos pagal veiksmingumo, produktyvumo,
nuoseklumo ir poveikio suinteresuotosioms šalims (judžių specialistų, valstybių
narių, vartotojų ir pacientų gaunama nauda ir patiriamos sąnaudos) kriterijus. Dėl prieigos
prie informacijos – atliekant poveikio vertinimą buvo nagrinėjamos
skirtingos alternatyvos, ką daryti, kad būtų aiškiau, į kurias kompetentingas
institucijas kreiptis ir kokius dokumentus pateikti, ir kaip paskatinti
naudojimąsi elektroninėmis procedūromis. Nuspręsta, kad geriausia alternatyva –
plėtoti vieno langelio principu veikiančius kontaktinius centrus (numatytus
Paslaugų direktyvoje). Toliau tobulinant esamas struktūras pagal šią
alternatyvą, sąnaudų neturėtų labai padaugėti. Dėl pripažinimo
procedūrų veiksmingumo – buvo nagrinėjamos skirtingos alternatyvos, kaip
sutrumpinti procedūras ir užtikrinti geresnį kompensacinių priemonių
panaudojimą. Nuspręsta, kad geriausia alternatyva – sukurti Europos profesinį
pažymėjimą, didesnę atsakomybę suteikiant kilmės valstybei narei, nes taip būtų
sukuriamos palankios sąlygos pripažinimo procedūrai paspartinti. Pasirinkus šią
alternatyvą kai kurios valstybės narės galbūt patirtų tam tikrų administracinių
sąnaudų, tačiau specialistams ši alternatyva būtų naudinga, nes pripažinimo
procedūros paspartėtų. Taip pat buvo nustatytas priemonių, padėsiančių gerinti
kompensacinių priemonių panaudojimą ir organizavimą, rinkinys. Pagaliau,
atlikus analizę paaiškėjo, kad, siekiant labiau supaprastinti tam tikrų
profesijų pripažinimo procedūrą, reikia nuodugniai peržiūrėti bendrųjų
platformų sąvoką. Dėl automatinio pripažinimo sistemos –
buvo nagrinėjamos skirtingos alternatyvos, kaip racionalizuoti pranešimo apie
naujai išduotus diplomus tvarką ir šių diplomų patikrinimo procedūrą.
Nuspręsta, kad veiksmingiausia ir produktyviausia alternatyva – nustatyti
nacionalinės atitikties funkciją. Buvo nagrinėjamos įvairios alternatyvos, kaip
sureguliuoti sektorių profesijoms – visų pirma gydytojams, slaugytojams,
vaistininkams ir architektams – taikytinus būtiniausius rengimo reikalavimus ir
atnaujinti ekonominės veiklos rūšių klasifikaciją direktyvos IV priede. Šios
alternatyvos išdėstytos poveikio vertinimo santraukoje. Buvo nagrinėjamos skirtingos alternatyvos,
kaip supaprastinti sąlygas, taikytinas norintiems steigti nuolatinę buveinę.
Visų pirma, poveikio vertinime padaryta išvada, kad 11 straipsnyje apibrėžti
kvalifikacijos lygiai turėtų ir toliau būti atskaitos taškas kvalifikacijoms
palyginti, tačiau jie neturėtų būti naudojami siekiant nustatyti, ar prašymas
atitinka reikalavimus. Direktyvoje nustatyta galimybė iš dalies užsiimti
profesine veikla pripažinta kaip dar vienas sprendimas, kuris galėtų sumažinti
judumą trikdančių kliūčių. Nuspręsta, kad specifiniai reikalavimai, taikomi
specialistams iš valstybių narių, kuriose atitinkama profesija nėra
reglamentuojama, yra nereikalingi pagal įsisteigimo režimą. Dėl laikino judumo – atliekant poveikio
vertinimą buvo nagrinėjamos skirtingos alternatyvos, kaip supaprastinti šios
rūšies judumo sąlygas ir specialistams užtikrinti daugiau teisinio tikrumo.
Viena iš pasirinktų alternatyvų – paprastinti reikalavimus, taikomus vartotojus
lydintiems specialistams iš valstybių narių, kuriose atitinkama profesija
nereglamentuojama. Be to, poveikio vertinime padaryta išvada, kad kiekviena
valstybė narė turėtų parengti profesijų, kurios turi poveikio sveikatai ir
saugai (ir kurioms būtinas išankstinis kvalifikacijų patikrinimas), sąrašą. Atliekant poveikio vertinimą buvo
analizuojamos įvairios politikos galimybės, kaip aiškiai suformuluoti ir
naujomis specialistų kategorijomis papildyti direktyvos taikymo sritį.
Poveikio vertinime padaryta išvada, kad į direktyvos taikymo sritį, pritaikius
specialias sąlygas, reikia įtraukti nepakankamai kvalifikuotus specialistus ir
notarus. Dėl trečiųjų valstybių kvalifikacijų nuspręsta išlaikyti status quo.
Tačiau, kiek to reikalaujama pagal tarptautinius susitarimus dėl laisvųjų
profesijų, valstybėse narėse ir trečiųjų valstybių piliečiams turėtų būtų
taikomos tokios pačios sąlygos, kokios Sąjungos piliečiams taikomos pagal
direktyvą. Dėl pacientų apsaugos – buvo
nagrinėjamos skirtingos alternatyvos, kaip suteikti daugiau garantijų,
susijusių su specialistų statusu ir kalbos įgūdžiais. Šioje srityje nuspręsta
įdiegti įspėjimo mechanizmą ir kartu didinti su tęstiniu kvalifikacijos kėlimu
susijusį skaidrumą tarp valstybių narių; be to, nutarta aiškiai suformuluoti
kalbos įgūdžių kontrolės taisykles. Buvo nagrinėjamos skirtingos alternatyvos,
kaip padidinti reglamentuojamų profesijų skaidrumą ir pagrįstumą.
Atliekant poveikio vertinimą nuspręsta, kad geriausia alternatyva – atlikti
nacionalinių teisės aktų, kuriais reglamentuojama galimybė užsiimti tam tikra
profesine veikla, abipusį vertinimą. Apsvarstyta, kaip susieti pasirinktas
alternatyvas, kad būtų galima užtikrinti visos iniciatyvos nuoseklumą. Poveikio vertinimo projektą atidžiai
išnagrinėjo Poveikio vertinimo valdyba (PVV) – jos rekomendacijos dėl
patobulinimo įtrauktos į galutinę ataskaitą. PVV nuomonė, galutinis poveikio
vertinimas ir jo santrauka skelbiami kartu su šiuo pasiūlymu.
3.
TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
3.1.
Teisinis pagrindas
Šis pasiūlymas grindžiamas SESV 46 straipsniu,
53 straipsnio 1 dalimi, 62 straipsniu ir 114 straipsniu.
3.2.
Subsidiarumo ir proporcingumo principai
Subsidiarumo principas taikomas tik tuomet,
jeigu pasiūlymas nepriklauso išimtinei ES kompetencijai. Valstybių narių pastangomis direktyvos tikslo
pasiekti iki galo nepavyko, todėl taikomi reikalavimai ir procedūros
neišvengiamai įvairuos, ir dėl to reguliavimas taps sudėtingesnis, o
specialistų judumui kils nepageidaujamų kliūčių. Be to, dabartinio teisinio
režimo pakeitimai reiškia, kad neišvengiamai reiks koreguoti ir esamą
direktyvą, o tai galima padaryti tik Sąjungos teisės lygiu. Todėl subsidiarumo
principą pasiūlymas atitinka. Pagal proporcingumo principą reikalaujama, kad
visi intervenciniai veiksmai būtų kryptingi ir kad jais nebūtų siekiama daugiau
nei būtina tikslams įgyvendinti. Siūlomi tik tokie pakeitimai, kurių reikia
siekiant užtikrinti geresnį profesinėms kvalifikacijoms taikomų taisyklių
veikimą, todėl šį principą jie atitinka.
3.3.
Pasirinkta priemonė
Pasiūlymas grindžiamas Sutarties 46
straipsniu, 53 straipsnio 1 dalimi, 62 straipsniu ir 114 straipsniu, kuriuose
numatyta abipusį kvalifikacijų pripažinimą nustatyti priimant direktyvą. Be to,
direktyva yra tinkamiausia siekiant šio tikslo todėl, kad ji suteikia galimybę
valstybėms narėms nustatytas taisykles įgyvendinti lanksčiai, atsižvelgiant į
konkrečios šalies administracinius ir teisinius ypatumus. Tačiau, kadangi valstybės
narės turi pakeisti nemažai nacionalinių teisės aktų, svarbu, kad kartu su
pranešimu apie taikomas direktyvos perkėlimo priemones jos pateiktų vieną arba
daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškintas ryšys tarp direktyvos nuostatų ir
atitinkamų nacionalinių dokumentų, kuriais perkeliama direktyva, dalių.
3.4.
Europos ekonominė erdvė
Siūlomas aktas susijęs su Europos ekonominei
erdvei svarbiu klausimu, todėl turėtų būti taikomas Europos ekonominėje
erdvėje.
4.
Išsamus pasiūlymo paaiškinimas
Siūlomi Direktyvos 2005/36/EB pakeitimai
išdėstyti pagal 1.2 skyriuje išvardytus tikslus.
4.1.
Europos profesinis pažymėjimas ir Vidaus rinkos
informacinė sistema
4.1.1. Europos profesinis pažymėjimas Europos profesinis pažymėjimas bus alternatyvi
priemonė, kuri galės būti pritaikyta toms profesijoms, kurios atitiks šiuos
kriterijus: principu „iš apačios į viršų“ pagrįstas profesijos atstovų
reiškiamas pageidavimas, didelis judumo mastas ir glaudesnis kompetentingų
institucijų bendradarbiavimas per VRI sistemą. Įdiegus Europos profesinį
pažymėjimą bus suteiktas postūmis ir tiems specialistams, kuriuos labiausiai
domina laikinas judumas. Apskritai Europos profesinio pažymėjimo įdiegimas
priklausys nuo to, ar profesijų atstovai jo norės. Tačiau turėti tokį
pažymėjimą tikriausiai bus taip patogu, kad jį norės turėti vis įvairesnių
profesijų atstovai. Europos profesinio pažymėjimo paskirtis –
palengvinti ir paspartinti pripažinimo procedūrą ir kartu padaryti ją
skaidresnę. Todėl pažymėjimą išduodančiai kilmės valstybei narei teks daugiau
atsakomybės – tam tikros sąnaudos ir administracinė našta pereis iš
priimančiosios valstybės narės kilmės valstybei narei. Tačiau naudojantis VRI
sistema tokių sąnaudų turėtų sumažėti, o vykdyti naująją procedūrą galės esamos
kompetentingos institucijos, kurios jau ir dabar dažnai dalyvauja rengiant
konkrečių šalių specialistų pripažinimo bylas. Kadangi Europos profesinis pažymėjimas
išduodamas konkrečios profesijos atstovui pateikus prašymą, kilmės valstybė
narė vertins specialisto bylos išsamumą ir, jei bus pateiktas steigimosi
prašymas, išduos Europos profesinį pažymėjimą. Kilmės valstybės narės vaidmuo
dar svarbesnis laikino judumo atveju, nes profesinį pažymėjimą ji ir išduos, ir
tvirtins. Naudojimasis vidaus rinkos informacine sistema taps privalomas, nes
per šią sistemą bus vykdomos Europos profesinio pažymėjimo administravimo
funkcijos. Kilmės valstybės narės įsitraukimas ir naudojimasis VRI sistema
padės sumažinti sąnaudų ir laiko, reikalingų pripažinimo prašymui apdoroti.
Taip bus sudarytos sąlygos sutrumpinti Europos profesiniu pažymėjimu pagrįstos
paraiškos apdorojimo laiką, palyginti su dabartine procedūra, kuri ir toliau
bus taikoma specialistams, pasirinkusiems nesinaudoti Europos profesiniu
pažymėjimu. 4.1.2. Direktyvoje nustatytas reikalavimas
naudotis VRI sistema Nuo tada, kai siekiant pritaikyti visus
pripažinimo mechanizmus pagal direktyvą buvo nuosekliai įdiegti VRI sistemos
plėtiniai, daug kompetentingų institucijų reguliariai naudojasi VRI sistema ir
pasiekia gerų rezultatų. Tačiau sistemos potencialas neišnaudojamas, jei
kompetentinga institucija nėra registruota arba atsisako apdoroti informacijos
prašymus dėl to, kad taikyti VRI sistemą nėra privaloma. Be to, Europos
profesinis pažymėjimas funkcionuos tik tada, kai VRI sistema bus naudojamasi
nuolat. Todėl siūloma nustatyti, kad valstybėms narėms keistis su profesinių
kvalifikacijų pripažinimu susijusia informacija per VRI sistemą būtų privaloma.
4.2.
Laisvas paslaugų teikimas
Specialus laisvo laikino paslaugų teikimo
režimas nustatytas Direktyva 2005/36/EB. Joje laikinų paslaugų teikėjams
numatytos paprastesnės taisyklės: jie gali teikti paslaugas be išankstinio
profesinių kvalifikacijų patikrinimo (išskyrus profesijas, kurios turi poveikio
sveikatai ir saugai), nors tai privaloma pagal pripažinimo mechanizmus. Siekiant aiškiai suformuluoti laisvo paslaugų
teikimo taisykles, siūlomi keli pakeitimai. Kad į užsienį vykstančių vartotojų poreikiai
būtų tenkinami geriau, kai paslaugų teikėjas lydi paslaugų gavėją, siūloma
panaikinti profesinės patirties reikalavimą, taikomą paslaugų teikėjams iš
valstybių narių, kuriose atitinkama profesija nėra reglamentuojama. Tais
atvejais, kai profesinės patirties reikalavimas tebetaikomas, siūloma, kad ta
patirtis galėtų būti įgyta vienoje arba keliose valstybėse narėse. Taip
paslaugų teikėjams būtų sudaryta daugiau galimybių negu yra dabar. Reikalavimą atlikti išankstinį kvalifikacijų
patikrinimą valstybės narės vykdė skirtingai, todėl tų profesijų, kurios turi
poveikio sveikatai ir saugai, paslaugų teikėjams nepavyko užtikrinti teisinio
tikrumo. Šiuo klausimu pasiūlyme numatyta reikalauti valstybių narių ne tik
pateikti visų profesijų, kurias jos laiko priskirtinomis šiai kategorijai,
sąrašą, bet ir nurodyti priežastis, kodėl kiekviena iš tų profesijų į tą sąrašą
įtraukta. Taip paslaugų teikėjams bus sudarytos sąlygos iš anksto žinoti
konkrečius reikalavimus, kuriuos jiems būtina įvykdyti norint laisvai teikti
paslaugas; be to, padidinus skaidrumą sumažės neproporcingų ir nebūtinų
įpareigojimų rizika. Pagaliau, pasiūlyme aiškiai nurodytas sąrašas
dokumentų, kurių valstybė narė gali pareikalauti prieš tai, kai paslauga bus
suteikta pirmą kartą. Taip pat pasiūlyme aiškiai nurodyta, kad deklaracija,
kurią iš paslaugų teikėjų gali būti pareikalauta pateikti prieš suteikiant
paslaugą, turi galioti visoje valstybės narės teritorijoje.
4.3.
Bendroji sistema
Pirmasis pasiūlymo elementas skirtas esamai
galimybei tam tikroms kvalifikacijoms pagal 11 straipsnį netaikyti direktyvos,
jei specialistų rengimo ir reikalavimų priimančiojoje valstybėje narėje
skirtumas prilygsta dviem arba daugiau lygių. Iš principo kvalifikacijos lygiai
turėtų būti naudojami tik kaip atskaitos taškas, o ne kaip pagrindas
specialistams netaikyti direktyvos. Vienintelė išimtis susijusi su asmenimis,
kurių kvalifikacijos pagrįstos profesine patirtimi, tačiau jie nori užsiimti
profesija, kuriai būtinas universitetinis išsilavinimas. Dar siūloma
sugriežtinti įpareigojimą valstybėms narėms geriau pagrįsti kompensacines
priemones. Be to, pasiūlyme numatytas įpareigojimas valstybėms narėms tinkamumo
testus rengti reguliariai.
4.4.
Teisė iš dalies užsiimti profesine veikla
Remiantis Teisingumo Teismo praktika[15],
siūloma į direktyvą įtraukti teisės iš dalies užsiimti profesine veikla sąvoką.
Tai specialistams suteiks daugiau teisinio tikrumo, o teisės iš dalies užsiimti
profesine veikla sąlygas įvykdžiusiems specialistams leis įsisteigti arba
teikti paslaugas tokiomis aplinkybėmis, kuriomis anksčiau jiems nebuvo
galimybės pasinaudoti direktyva. Tačiau valstybės narės galės netaikyti šio
principo, jei tam bus svarių priežasčių, pavyzdžiui, sveikatos priežiūros
profesijų atveju.
4.5.
Profesine patirtimi grindžiamas automatinis
pripažinimas
Siūlomu šios srities pakeitimu siekiama
suteikti Komisijai daugiau lankstumo tvirtinant IV priede nurodytų veiklos
rūšių sąrašą. Šis sąrašas nebeatitinka esamos ekonominės veiklos rūšių
struktūros. Tai gali sukelti sunkumų nustatant profesijas, priklausančias
aptariamajai automatinio pripažinimo sistemai, o specialistams dėl to gali kilti
neaiškumų. Todėl klasifikaciją reikėtų atnaujinti. Vis
tik bet kokį esamos klasifikacijos pakeitimą reikėtų atidžiai įvertinti, nes
jis gali turėti įtakos tvarkos taikymo sričiai. Todėl siūlomu pakeitimu
Komisijai suteikiama peržiūros galimybė, tačiau be teisės mažinti veiklos
rūšių, kurioms taikomas automatinis pripažinimas, aprėptį. Komisija taip pat
ketina 2012 m. pradėti tyrimą, į kurį bus įtrauktos suinteresuotosios
šalys.
4.6.
Būtiniausiais rengimo reikalavimais grindžiamas
automatinis pripažinimas
Suinteresuotosios šalys nurodė, kad valstybėse
narėse rengimo reikalavimai, kuriais grindžiama sektorių profesijų automatinio
pripažinimo sistema, nėra pakankamai skaidrūs. Siekiant ES lygmeniu padidinti
skaidrumą, siūloma reikalauti valstybių narių pranešti apie įstatymų galią
turinčias, reguliavimo ir administracines nuostatas dėl naujų kvalifikacijų
nustatymo ar esamų keitimo. Be to, valstybės narės turės pasirūpinti, kad
kvalifikacijos atitikties direktyvos būtiniausiems rengimo reikalavimams
ataskaitą pateiktų tinkama esama institucija arba įstaiga, pavyzdžiui,
akreditavimo valdyba arba ministerija. Atliekant direktyvos vertinimą paaiškėjo, kad
mažiausia gydytojų, bendrosios praktikos slaugytojų ir akušerių rengimo trukmė
turėtų būti apibrėžta aiškiau. Be to, atsižvelgiant į pažangą, padarytą
įgyvendinant Europos kreditų perkėlimo sistemą (ECTS), pasiūlyme numatyti
konkretūs ECTS kreditų skaičiai, kurie galėtų būti trukmės kriterijai toms
profesijoms, kurioms taikomas universitetinio išsilavinimo reikalavimas. Siekiant paskatinti judumą gydytojų, jau
įgijusių medicinos specialisto kvalifikaciją, tačiau norinčių išklausyti dar
vieną specialistų rengimo programą, pasiūlyme numatyta leisti valstybėms narėms
taikyti dalines išimtis kai kurioms rengimo programos dalims, jei gydytojas tas
rengimo programos dalis yra išklausęs pagal ankstesnę medicinos specialistų
rengimo programą toje valstybėje narėje. Pasiūlyme apsvarstyti nauji profesiniai
reikalavimai, susiję su bendrosios praktikos slaugytojų ir akušerių profesijomis:
reikalaujama, kad valstybės narės atnaujintų priėmimo į šių profesijų rengimo
programas reikalavimą ir į jas priimtų įgijusius ne 10, o 12 metų bendrąjį
išsilavinimą. 24 valstybėse narėse šis reikalavimas jau taikomas. 2004 ir 2007 m. į ES įstojus naujoms
valstybėms, organizuoti automatinį slaugytojų pripažinimą buvo sudėtinga. Kad
išsiaiškintų, ar pagal 33 straipsnio 2 dalį Lenkijos ir Rumunijos slaugytojams
taikomi papildomi reikalavimai vis dar pagrįsti, 2012 m. Komisijos
tarnybos atliks Lenkijos ir Rumunijos slaugytojų, kurie formalią kvalifikaciją
įgijo arba kurių rengimas prasidėjo anksčiau negu 2004 m. gegužės
1 d., kvalifikacijos techninį vertinimą. Mažiausia architektų rengimo trukmė turėtų
būti pakoreguota taip, kad atitiktų plačiai priimtus architektų išsilavinimo
standartus, ypač būtinybę akademinį išsilavinimą papildyti profesine patirtimi,
įgyta vadovaujant kvalifikuotiems specialistams. Atitinkamai pasiūlyme
numatyta, kad mažiausia architektų rengimo trukmė turėtų būti bent šešeri metai:
bent ketverių metų trukmės dieninės studijos universiteto lygio įstaigoje ir
bent dvejų metų apmokama stažuotė arba bent penkerių metų trukmės dieninės
studijos universiteto lygio įstaigoje ir bent vienų metų apmokama stažuotė. Pasiūlyme numatyta išplėsti vaistininkų
veiklos rūšių sąrašą, bet kartu panaikinti 21 straipsnio 4 dalyje numatytą
leidžiančią nukrypti nuostatą, pagal kurią valstybės narės gali neleisti
užsienyje kvalifikaciją įgijusiems vaistininkams steigti naujų vaistinių. Šios
leidžiančios nukrypti nuostatos nebetaiko vis daugiau valstybių narių
(pavyzdžiui, Nyderlandai, Airija ir Jungtinė Karalystė). Be to, Teisingumo
Teismas leidžia tik tokius teritorinius apribojimus, kurie nelemia
diskriminacijos.
4.7.
Bendrieji rengimo principai. Naujas automatinio
pripažinimo režimas
2005 m. direktyvoje vartojama bendrųjų
platformų sąvoka pakeičiama bendraisiais rengimo principais: bendrąja rengimo
sistema arba bendraisiais rengimo testais. Jais siekiama, kad kvalifikacijų,
kurioms šiuo metu taikoma bendroji sistema, pripažinimas taptų kuo labiau
automatizuotas; tikimasi, kad profesijų atstovų poreikiai bus tenkinami geriau.
Bendrosios platformos suteikė galimybę tik suderinti kompensacines priemones, o
bendrieji rengimo principai sudarys sąlygas specialistams kompensacinių
priemonių išvengti apskritai. Pagal šį režimą įgytos kvalifikacijos turėtų būti
automatiškai pripažįstamos valstybėse narėse, tačiau prireikus joms turėtų būti
leidžiama pasinaudoti išimtimis. Be to, bendrųjų rengimo principų sudarymo sąlygas
įvykdyti paprasčiau negu bendrųjų platformų sudarymo sąlygas. Bendraisiais rengimo principais nebūtų
pakeistos nacionalinės mokymo programos, tačiau specialistai, turintys
kvalifikaciją pagal šį režimą, naudotųsi tomis pačiomis galimybėmis kaip ir profesijų,
kurioms taikytini būtiniausi rengimo reikalavimai išdėstyti direktyvoje,
specialistai.
4.8.
Direktyvos taikymo srities išplėtimas, kur reikia
4.8.1 Nepakankamai kvalifikuoti
specialistai Šiuo pasiūlymu į direktyvos taikymo sritį
įtraukiami specialistai, turintys diplomą, bet dar neįgiję pakankamos patirties
apmokamoje stažuotėje, kurios gali būti reikalaujama pagal valstybės narės,
kurioje jie baigė mokslus, teisę (šis reikalavimas gali būti taikomas,
pavyzdžiui, teisininkams, architektams ir mokytojams). Šiuo pakeitimu būtų
užtikrinta daugiau teisinio tikrumo minėtos kategorijos specialistams, kurie
šiuo metu gali naudotis Sutarties taisyklėmis dėl laisvo judėjimo, bet negali
naudotis direktyvoje numatytomis procedūrinėmis garantijomis. Šis pakeitimas grindžiamas
Teisingumo Teismo praktika[16]. 4.8.2. Notarai 2011 m. gegužės mėn. Teisingumo
Teismas nusprendė[17], kad pilietybės
reikalavimai negali būti taikomi notarams. Direktyvos taikymo klausimu Teismas
mano, kad nėra pagrindo tikėtis, jog baigiantis pagrįstoje nuomonėje nurodytam
laikotarpiui susijusios valstybės narės nutars, kad direktyva turėtų būti
perkelta ir notarų atžvilgiu. Teismas nepaneigė, kad direktyvą įgyvendinti yra
privaloma, tačiau nusprendė, kad pažeidimų tyrimo procedūrų metu ši prievolė buvo
nepakankamai aiški. Todėl direktyvos taikymo sritį reikia suformuluoti aiškiau.
Atsižvelgiant į šios profesijos ypatumus, steigimosi ir laisvo paslaugų teikimo
taisykles būtina gerai apgalvoti: visų pirma, kad nacionalinės atrankos ir
skyrimo procedūrų metu būtų išvengta bet kokios diskriminacijos, valstybėms
narėms turėtų būti suteikta galimybė reikalauti atlikti reikiamus tinkamumo
testus. Laisvo paslaugų teikimo atveju notarams neturėtų būti leidžiama
sudaryti autentiškų dokumentų ir užsiimti kitokia autentiškumo patvirtinimo
veikla, jei tam turi būti naudojamas priimančiosios valstybės narės antspaudas.
4.9.
Su laisvosiomis profesijomis susijusių garantijų
pacientams ir vartotojams paaiškinimas
4.9.1. Kalbos reikalavimai Pasiūlyme aiškiai suformuluota, kad kalbos
žinios turi būti tikrinamos tik po to, kai priimančioji valstybė narė
pripažįsta kvalifikaciją. Dėl sveikatos priežiūros specialistų pasiūlyme taip
pat nurodoma, kad dėl to, ar kompetentingos institucijos turėtų atlikti kalbos
įgūdžių tikrinimą, kai griežtai būtina, turėtų spręsti pačios nacionalinės
sveikatos priežiūros sistemos ir pacientų organizacijos. 4.9.2 Įspėjimo mechanizmas Remiantis per viešas konsultacijas gautais
atsakymais, siūloma įpareigoti nacionalines kompetentingas institucijas įspėti
vienoms kitas tuo atveju, jei sveikatos priežiūros specialistui, kuriam
pritaikytas automatinis pripažinimas pagal direktyvą, uždraudžiama, net ir
laikinai, dirbti pagal profesiją. Kitų specialistų, tų, kuriems netaikoma
Paslaugų direktyva, atveju valstybės narės taip pat turi įspėti vienos kitas,
kai reikia.
4.10.
E. valdysena. Prieiga prie informacijos ir
elektroninių procedūrų
Kad būtų aišku, į kurią kompetentingą
instituciją kreiptis ir kokius dokumentus pateikti kartu su pripažinimo
prašymu, pasiūlyme numatyta, kad pagal Paslaugų direktyvą įsteigti vieno
langelio principu veikiantys kontaktiniai centrai taptų pagrindiniai
internetinės prieigos taškai visoms profesijoms, kurioms taikoma Profesinių
kvalifikacijų direktyva. Taigi vieno langelio principu veikiantys kontaktiniai
centrai būtų skirti ir toms specialistų kategorijoms, kurioms netaikoma
Paslaugų direktyva (sveikatos priežiūros specialistams ir ieškantiems darbo).
Remdamiesi šia nauja nuostata, dėl visų su įsisteigimu ar paslaugų teikimu
valstybėje narėje susijusių administracinių procedūrų specialistai galėtų
visada kreiptis į tą pačią struktūrą. Siūloma, kad pagal dabartinę Paslaugų
direktyvą veikiantys nacionaliniai kontaktiniai centrai taptų pagalbos centrais
– taip būtų išvengta informacijos teikimo struktūrų dubliavimosi. Šių pagalbos
centrų objektas būtų individualūs atvejai, kai, pavyzdžiui, telefonu ar net
asmeninėse konsultacijose patarimų ir pagalbos prašytų piliečiai. Prireikus šie
pagalbos centrai užmegztų ryšį su kitų valstybių narių kompetentingomis
institucijomis ir pagalbos centrais.
4.11.
Skaidrumas ir abipusis vertinimas
27 valstybėse narėse Profesinių kvalifikacijų
direktyva taikoma apytikriai 800 reglamentuojamų profesijų kategorijų.
Reguliavimo sritis ir jo pagrindimas nėra pakankamai skaidrūs, o tai gali
trikdyti judumą. Todėl pasiūlyme numatyta nustatyti valstybėms
narėms reikalavimą pateikti jose reglamentuojamų profesijų sąrašą ir pagal
reikalingumo (visuomenės interesas), proporcingumo ir nediskriminavimo
principus įvertinti su galimybe verstis reglamentuojamomis profesijomis
susijusius teisės aktus. Kiekviena valstybė narė turėtų pranešti Komisijai
tokio vertinimo rezultatus. Ši abipusio vertinimo priemonė suteiktų valstybėms
narėms galimybę tarpusavyje palyginti reglamentavimo sistemas ir prireikus
supaprastinti reglamentuojamoms profesijoms taikomas nacionalinės teisės
nuostatas.
5.
POVEIKIS BIUDŽETUI
Tikimasi, kad poveikio ES biudžetui pasiūlymas
turės tiek, kiek reikės užtikrinti, kad būsimasis Europos profesinis
pažymėjimas veiktų per Vidaus rinkos informacinę (VRI) sistemą kaip pagrindinį
tinklą. VRI sistema turės būti suderinta su Europos profesinio pažymėjimo
procesais bei atminties įtaisų reikalavimais ir papildyta tam tikromis
papildomomis funkcijomis, t. y. specialia sąsaja, įspėjimo mechanizmu ir
aprašo mechanizmu. Reikiamos ES biudžeto išlaidos jau dengiamos suplanuotais
asignavimais, tačiau poveikis biudžetui nebus didelis palyginti su tuo, kiek
VRI sistema kaip Europos profesinio pažymėjimo palaikymo priemonė padės siekti
masto ir įvairovės ekonomikos pažangos. Be to, pagrindinis esamas VRI sistemos
pajėgumas ir tas, kuris šiuo metu kuriamas, didžia dalimi atitinka Europos
profesinio pažymėjimo reikalavimus. Taigi adaptavimo ir plėtros sąnaudos bus
gerokai mažesnės. 2011/0435 (COD) Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA kuria iš dalies keičiama Direktyva 2005/36/EB
dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo ir Reglamentas [...] dėl
administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacijos sistemą (Tekstas svarbus EEE) EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 46 straipsnį, 53 straipsnio 1 dalį,
62 straipsnį ir 114 straipsnį, atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, perdavę įstatymo galią turinčio teisės akto
projektą nacionaliniams parlamentams, atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
socialinių reikalų komiteto nuomonę[18], atsižvelgdami į Europos duomenų apsaugos
priežiūros pareigūno nuomonę[19], laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, kadangi: (1)
2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyvoje 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo[20]
konsoliduota abipusio pripažinimo sistema, kuri anksčiau buvo pagrįsta 15
direktyvų. Joje numatytas automatinis tam tikrų profesijų pripažinimas
remiantis suderintais būtiniausiais rengimo reikalavimais (taikoma sektorių
profesijoms), rengimo įrodymo pripažinimo bendroji sistema ir automatinis
profesinės patirties pripažinimas. Direktyva 2005/36/EB nustatyta ir nauja
laisvo paslaugų teikimo sistema. Reikėtų nepamiršti, kad pagal Direktyvos
2004/38/EB 24 straipsnį užtikrinamas vienodas požiūris į Sąjungos piliečių trečiųjų
valstybių šeimų narius. Sprendžiant, ar pripažinti trečiųjų valstybių piliečių
diplomus, sertifikatus ir kitus profesinės kvalifikacijos patvirtinimo
dokumentus, taip pat taikytinas vienodo požiūrio principas, atsižvelgiant į
atitinkamas nacionalines procedūras, kaip nustatyta konkrečiais Sąjungos teisės
aktais, taikomais ilgalaikių leidimų gyventi prašytojams, pabėgėliams, mėlynųjų
kortelių turėtojams ir mokslininkams; (2)
komunikate „Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų
augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti „Bendros pastangos skatinti naująjį
augimą“[21] Komisija nurodė, kad
reikia atnaujinti šios srities Sąjungos teisės aktus. 2011 m. spalio
23 d. Europos Taryba savo išvadose parėmė tokio atnaujinimo mintį ir
paragino iki 2012 m. pabaigos pasiekti susitarimą. 2011 m lapkričio
15 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas taip pat paragino Komisiją
pateikti pasiūlymą. 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje „Kliūčių ES piliečių
teisėms šalinimas“[22] pabrėžiama, kad reikia
mažinti su profesinių kvalifikacijų pripažinimu susijusią biurokratinę naštą; (3)
siekiant paspartinti laisvą specialistų judėjimą ir
kartu užtikrinti veiksmingesnį ir skaidresnį kvalifikacijų pripažinimo procesą,
reikia sukurti Europos profesinį pažymėjimą. Šis pažymėjimas visų pirma
reikalingas tam, kad būtų galima palengvinti laikino judumo ir pripažinimo per
automatinio pripažinimo sistemą tvarką ir diegti supaprastintą pripažinimo
procesą per bendrąją sistemą. Pažymėjimas turėtų būti išduodamas po to, kai
specialistas pateikia prašymą ir reikiamus dokumentus, o kompetentingos
institucijos baigia susijusias peržiūros ir patikrinimo procedūras. Pažymėjimas
turėtų veikti Vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI), kuri sukurta
Reglamentu (ES) Nr. [...] dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus
rinkos informacijos sistemą[23], pagrindu. Šis
mechanizmas turėtų padėti didinti kompetentingų institucijų sinergiją ir
tarpusavio pasitikėjimą ir kartu padėti institucijoms išvengti administracinio
darbo dubliavimosi, o specialistams – užtikrinti didesnį skaidrumą ir tikrumą.
Prašymo gauti pažymėjimą teikimo ir pažymėjimo išdavimo tvarka turėtų būti
aiškiai nustatyta, o prašytojui turėtų būti užtikrintos apsaugos priemonės ir
suteikta teisė pateikti skundą. Išdavus pažymėjimą ir atliekant susijusius
veiksmus VRI sistemoje turėtų būti užtikrinamas saugomų duomenų vientisumas,
autentiškumas ir konfidencialumas, taip pat tai, kad tiek pažymėjime, tiek VRI
sistemoje laikoma informacija negalėtų būti neteisėtai ir be leidimo prieinama;
(4)
Direktyva 2005/36/EB taikoma tik tiems
specialistams, kurie nori užsiimti ta pačia profesine veikla kitoje valstybėje
narėje. Yra atvejų, kai tam tikra veikla yra dalis profesinės veiklos, kuriai
priimančiojoje valstybėje narėje priskiriama sritis yra platesnė. Jei veiklos
sričių skirtumai yra tokie dideli, kad trūkumus panorusiam kompensuoti
specialistui reikėtų išklausyti praktiškai visą mokymo ir rengimo programą,
priimančioji valstybė narė tokiomis ypatingomis aplinkybėmis turėtų suteikti
galimybę profesine veikla užsiimti iš dalies, jei tik specialistas to prašytų.
Tačiau, jei yra svarbesnių su bendru interesu susijusių priežasčių, pavyzdžiui,
gydytojų ar kitų sveikatos priežiūros specialistų atveju, valstybė narė turėtų
turėti galimybę atmesti prašymą iš dalies užsiimti profesine veikla; (5)
siekiant apsaugoti priimančiosios valstybės narės
vartotojus tuo atveju, kai profesija nėra reglamentuojama kilmės valstybėje
narėje, laikinai ar vienkartinai teikti paslaugas valstybėse narėse turėtų būti
leidžiama tik užtikrinus apsaugos priemones, t. y. įvykdžius reikalavimą
turėti bent dvejų metų anksčiau įgytą profesinę patirtį. Tačiau šios apsaugos
priemonės nereikalingos, jei vartotojai, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta yra
specialisto įsisteigimo valstybėje narėje, jau yra pasirinkę tokį specialistą
ir jei priimančiojoje valstybėje narėje poveikio trečiųjų asmenų sveikatai ir
saugai nėra; (6)
Direktyva 2005/36/EB valstybėms narėms suteikiama
galimybė tikrinti paslaugų teikėjo profesines kvalifikacijas prieš tai, kai
pirmą kartą bus suteikta paslauga, jei profesija yra reglamentuojama ir turi
poveikio visuomenės sveikatai ir saugai. Tokia nuostata lėmė teisinio tikrumo
stoką, ir spręsti, ar reikia atlikti tokį išankstinį patikrinimą, turėjo
kompetentinga institucija. Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, specialistai
turėtų nuo pat pradžių žinoti, ar reikalingas išankstinis kvalifikacijų
patikrinimas ir kada galima laukti sprendimo; (7)
Direktyva 2005/36/EB turėtų būti taikoma ir
notarams. Dėl pripažinimo siekiant įsisteigti prašymų – kad nacionalinės
atrankos ir skyrimo procedūrų metu būtų išvengta bet kokios diskriminacijos,
valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė reikalauti atlikti reikiamus
tinkamumo testus arba taikyti adaptacijos laikotarpį. Laisvai paslaugas
teikiantiems notarams neturėtų būti leidžiama sudaryti autentiškų dokumentų ir
užsiimti kitokia autentiškumo patvirtinimo veikla, jei tam turi būti naudojamas
priimančiosios valstybės narės antspaudas; (8)
siekiant taikyti pripažinimo bendrojoje sistemoje
mechanizmą, būtina į skirtingus lygmenis suskirstyti įvairias nacionalines
švietimo ir mokymo sistemas. Šie lygmenys, sukurti tik tam, kad veiktų bendroji
sistema, neturėtų turėti įtakos nei nacionalinėms švietimo ir mokymo
struktūroms, nei valstybių narių kompetencijai šioje srityje, įskaitant
nacionalinę Europos kvalifikacijų sandaros įgyvendinimo politiką. Tai gali būti
ne tik priemonė skatinti skaidrumą ir kvalifikacijų palyginamumą, bet ir
naudingas papildomas informacijos šaltinis kompetentingoms institucijoms,
sprendžiančioms kitose valstybėse narėse įgytų kvalifikacijų pripažinimo
klausimą. Bendrosios sistemos įgyvendinimo tikslu nustatyti lygmenys iš
principo neturėtų būti toliau naudojami kaip kriterijus, kuriuo remiantis
Sąjungos piliečiams Direktyva 2005/36/EB gali būti netaikoma, jei tai nedera su
mokymosi visą gyvenimą principu; (9)
specialistų iš valstybių narių, kuriose atitinkama
profesija nėra reglamentuojama, pateikti pripažinimo prašymai turi būti
traktuojami taip pat kaip specialistų iš valstybių narių, kuriose ta profesija
yra reglamentuojama, pateikti prašymai. Jų kvalifikacijos turi būti lyginamos
su kvalifikacijomis, kurių reikalaujama priimančiojoje valstybėje narėje,
remiantis Direktyvoje 2005/36/EB nustatytais kvalifikacijų lygiais. Jei skirtumai
būtų dideli, kompetentinga institucija turėtų turėti galimybę taikyti
kompensacines priemones; (10)
jeigu būtiniausi rengimo reikalavimai dėl galimybės
užsiimti bendrosios sistemos reglamentuojama profesija nebūtų suderinti,
priimančioji valstybė narė turėtų ir toliau turėti galimybę taikyti
kompensacinę priemonę. Ši priemonė turėtų būti taikoma proporcingai, visų pirma
atsižvelgiant į žinias, įgūdžius ir kompetencijas, prašytojo įgytas dirbant
pagal profesiją arba mokantis pagal mokymosi visą gyvenimą principą. Sprendimas
dėl kompensacinės priemonės taikymo turi būti išsamiai pagrįstas, kad
prašytojas geriau suprastų savo padėtį ir galėtų kreiptis dėl teisinės
peržiūros nacionaliniuose teismuose pagal Direktyvą 2005/36/EB; (11)
atlikus Direktyvos 2005/36/EB peržiūrą paaiškėjo,
kad reikia atnaujinti ir aiškiai išdėstyti, suteikiant daugiau lankstumo, IV
priede pateiktus pramoninės, komercinės ir amatininkų veiklos sąrašus ir
numatyti, kad šioms veiklos rūšims ir toliau būtų taikoma profesine patirtimi
grindžiamo automatinio pripažinimo sistema. Dabartinis IV priedas paremtas
1958 m. Tarptautiniu standartiniu gamybiniu visų ekonominės veiklos rūšių
klasifikatoriumi (angl. ISIC) ir nebeatitinka šiuolaikinės ekonominės
veiklos rūšių struktūros. Nuo 1958 m. ISIC buvo keliskart peržiūrėtas.
Todėl, kad automatinio pripažinimo sistema ir toliau veiktų sklandžiai,
Komisija turėtų turėti galimybę pakoreguoti IV priedą; (12)
kad suderintais būtiniausiais rengimo reikalavimais
pagrįsta automatinio pripažinimo sistema veiktų, valstybės narės turi laiku
pranešti apie naujus arba pakeistus formalių kvalifikacijų įrodymus, o Komisija
turi juos laiku paskelbti. Kitaip tokių kvalifikacijų turėtojai neturės
garantijos, kad jiems gali būti taikomas automatinis pripažinimas. Siekiant
didinti skaidrumą ir supaprastinti naujai praneštų kvalifikacijų nagrinėjimo
tvarką, valstybės narės turėtų paskirti atitinkamą įstaigą, pavyzdžiui,
akreditavimo valdybą arba ministeriją, kuri nagrinėtų kiekvieną pranešimą ir
Komisijai pateiktų atitikties Direktyvai 2005/36/EB ataskaitą; (13)
Europos kreditų perkėlimo sistemos (ECTS) kreditai
jau naudojami daugumoje Sąjungos aukštojo mokslo įstaigų; šie kreditai vis
dažniau naudojami ir rengiant kursus, kuriuos išklausius įgyjamos
kvalifikacijos, reikalingos norint dirbti pagal reglamentuojamą profesiją.
Todėl reikia numatyti galimybę išreikšti programos trukmę ir Europos kreditų
perkėlimo sistemoje. Tai neturėtų turėti įtakos kitiems automatinio pripažinimo
reikalavimams. Vienas ECTS kreditas atitinka 25–30 valandų trukmės mokymosi
laiką, o vienus akademinius metus paprastai sudaro 60 kreditų; (14)
siekiant paskatinti medicinos specialistų, kurie
jau yra įgiję medicinos specialisto kvalifikaciją ir po to dalyvauja kitoje
specialistų rengimo programoje, judumą, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos
sąlygos nereikalauti tam tikros rengimo programos dalies, jei specialistas tą
rengimo programos dalį jau yra išklausęs pagal ankstesnę medicinos specialistų
rengimo programą atitinkamoje valstybėje narėje, kurioje taikomas automatinio
pripažinimo režimas; (15)
slaugytojų ir akušerių profesijos per pastaruosius
tris dešimtmečius gerokai pakito: dėl bendruomenės pagrindu organizuojamos
sveikatos priežiūros, sudėtingesnių terapijos būdų ir nuolat besivystančių
technologijų slaugytojams ir akušeriams tenka daugiau atsakomybės. Siekiant
parengti slaugymo ir akušerijos studentus taip, kad jie patenkintų sudėtingus
sveikatos priežiūros poreikius, prieš pradedant juos rengti kaip specialistus,
reikia suteikti jiems galimybę įgyti tvirtą bendrąjį išsilavinimą. Todėl toks
rengimas turėtų būti prieinamas tik asmenims su aukštesniu, t. y. dvylikos
metų, bendruoju išsilavinimu arba tiems, kurie sėkmingai išlaikė lygiavertį
egzaminą; (16)
siekiant supaprastinti automatinio medicinos ir
odontologijos specialybių pripažinimo sistemą, šioms specialybėms, jei jų
mokoma bent trečdalyje valstybių narių, Direktyva 2005/36/EB turėtų būti
taikoma; (17)
kad automatinio pripažinimo sistema veiktų, rengimo
sąlygos, kuriomis įgyjamos specialistų kvalifikacijos, turi būti aiškios ir
suprantamos. Todėl svarbu, kad būtiniausi architektų rengimo reikalavimai
atitiktų architektų lavinimo pokyčius, visų pirma susijusius su pripažinta
būtinybe akademinį išsilavinimą papildyti profesine patirtimi, įgyta
vadovaujant kvalifikuotiems architektams. Būtiniausi rengimo reikalavimai kartu
turėtų būti pakankamai lankstūs, kad nebūtų nepagrįstai ribojama valstybių
narių teisė organizuoti savo švietimo sistemas; (18)
Direktyva 2005/36/EB turėtų būti skatinamas
kvalifikacijų pripažinimo automatizavimas tų profesijų, kurioms šiuo metu tai
netaikoma, atžvilgiu. To siekti reikėtų atsižvelgiant į valstybių narių
kompetenciją spręsti dėl kvalifikacijų, kurios būtinos norint užsiimti
profesine veikla jų teritorijoje, taip pat dėl jų švietimo ir profesinio
rengimo sistemų turinio bei organizavimo. Profesinėms asociacijoms ir
organizacijoms, įsitvirtinusioms tiek valstybių, tiek Sąjungos lygmeniu, turėtų
būti suteikta galimybė siūlyti bendruosius rengimo principus. Norint įgyti
profesinę kvalifikaciją, reikėtų atlikti bendrąjį testą, arba, kad būtų
suteikta profesinė kvalifikacija, rengimo programos turėtų būti pagrįstos
žinių, įgūdžių ir kompetencijų visuma. Pagal tokias bendrąsias rengimo sistemas
įgytos kvalifikacijos valstybėse narėse turėtų būti pripažįstamos automatiškai; (19)
Direktyvoje 2005/36/EB jau numatytas aiškus
įpareigojimas specialistams turėti reikiamus kalbos įgūdžius. Peržiūrėjus šį
įpareigojimą paaiškėjo, kad, visų pirma siekiant užtikrinti pacientų saugumą,
reikia aiškiau apibrėžti kompetentingų institucijų ir darbuotojų vaidmenis.
Tačiau kalbos įgūdžių kontrolė turėtų būti pagrįsta ir taikoma tik tada, kai
kalbos įgūdžiai būtini dirbant konkretų darbą; be to, ši kontrolė neturėtų būti
pagrindas specialistų nepriimti į priimančiosios valstybės narės darbo rinką; (20)
Direktyva 2005/36/EB turėtų būti taikoma
absolventams, norintiems vykti į apmokamą stažuotę kitoje valstybėje narėje, kurioje
tokia stažuotė yra galima, – tai paskatintų absolventų judumą. Be to, reikia
numatyti, kad tokia jų stažuotė būtų pripažįstama kilmės valstybėje narėje; (21)
Direktyvoje 2005/36/EB numatyta nacionalinių
kontaktinių centrų sistema. Įsigaliojus 2006 m. gruodžio 12 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus
rinkoje[24] ir įdiegus vieno
langelio principu veikiančius kontaktinius centrus, kai kurios funkcijos gali
dubliuotis. Siekiant užtikrinti, kad kasdienis vidaus rinkos taisyklių taikymas
individualiais piliečių atvejais būtų kontroliuojamas nacionaliniu lygiu,
Direktyva 2005/36/EB įsteigti nacionaliniai kontaktiniai centrai turėtų tapti
pagalbos centrais, kurių pagrindinė paskirtis – konsultuoti piliečius, taip pat
ir asmeninėse konsultacijose; (22)
Direktyvoje jau numatyti išsamūs įpareigojimai
valstybėms narėms dalytis informacija, tačiau šie įpareigojimai turėtų būti
sugriežtinti. Valstybės narės turėtų ne tik reaguoti į prašymą suteikti
informacijos, bet ir savo iniciatyva prireikus įspėti kitas valstybes nares.
Tokia įspėjimo sistema turėtų būti panaši į tą, kuri nustatyta Direktyvoje
2006/123/EB. Tačiau sveikatos priežiūros specialistų, kuriems pagal Direktyvą
2005/36/EB taikoma automatinio pripažinimo sistema, atžvilgiu turėtų būti
sukurtas specialus įspėjimo mechanizmas. Tokia tvarka turėtų būti taikoma ir
veterinarijos gydytojams, nebent valstybės narės jau naudoja Direktyvoje
2006/123/EB numatytą įspėjimo mechanizmą. Visos valstybės narės turėtų būti
įspėtos, jei specialistas dėl drausminės bylos ar apkaltinamojo nuosprendžio
neteko teisės vykti į kitą valstybę narę. Šis įspėjimas turi būti aktyvinamas
per VRI sistemą, nesvarbu, ar specialistas pasinaudojo kokiomis nors
Direktyvoje 2005/36/EB numatytomis teisėmis ir ar jis pateikė prašymą dėl
profesinių kvalifikacijų pripažinimo išduodant Europos profesinį pažymėjimą
arba kitu toje direktyvoje numatytu būdu. Įspėjimo procedūra turėtų derėti su
Sąjungos teisės aktais, kuriais reglamentuojama asmens duomenų apsauga ir kitos
pagrindinės teisės; (23)
viena iš didžiausių kliūčių, su kuriomis susiduria
besidomintis darbu kitoje valstybėje narėje asmuo, yra administracinių
procedūrų, kurių reikia laikytis, sudėtingumas ir nepakankamas aiškumas.
Direktyva 2006/123/EB valstybės narės įpareigotos per vieno langelio principu
veikiančius kontaktinius centrus užtikrinti lengvą prieigą prie informacijos ir
galimybės atlikti procedūras. Kvalifikacijų pripažinimo pagal Direktyvą
2005/36/EB siekiantys piliečiai jau gali naudotis vieno langelio principu
veikiančiais kontaktiniais centrais, jei jiems taikoma Direktyva 2006/123/EB.
Tačiau Direktyva 2006/123/EB netaikoma darbo ieškantiems asmenims ir sveikatos
priežiūros specialistams, todėl jiems prieinama informacija yra nepakankama.
Taigi tą informaciją reikia pateikti taip, kad būtų patogu vartotojui, ir
užtikrinti, kad tokia informacija būtų lengvai prieinama. Taip pat svarbu, kad
valstybės narės ne tik imtųsi atsakomybės nacionaliniu lygmeniu, bet ir
bendradarbiautų tiek tarpusavyje, tiek su Komisija, idant užtikrintų, kad visos
Sąjungos specialistai, pasinaudodami vieno langelio principu veikiančiais
kontaktiniais centrais, galėtų lengvai ir patogiai naudotis informacija ir
atlikti procedūras. Nuorodos turėtų būti pateikiamos ir kitose svetainėse, pavyzdžiui,
portale „Jūsų Europa“; (24)
Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti
aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį, kad ji galėtų
papildyti ar iš dalies pakeisti tam tikras neesmines Direktyvos 2005/36/EB
nuostatas, t. y. atnaujinti I priedą, nustatyti kriterijus, pagal kuriuos
būtų apskaičiuojami su Europos profesiniu pažymėjimu susiję mokesčiai,
nustatyti su Europos profesiniu pažymėjimu susijusios dokumentacijos detales,
padaryti IV priede pateikiamo veiklos rūšių sąrašo pakeitimus, padaryti V
priedo 5.1.1–5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 ir 5.7.1 punktų
pakeitimus, aiškiai suformuluoti reikalavimus, taikytinus gydytojų, bendrosios
praktikos slaugytojų, gydytojų odontologų, veterinarijos gydytojų, akušerių,
vaistininkų ir architektų žinioms ir įgūdžiams, suderinti minimalius medicinos
specialistų ir odontologijos specialistų rengimo laikotarpius, į V priedo 5.1.3
punktą įtraukti naujų medicinos specialybių, padaryti V priedo 5.2.1, 5.3.1,
5.4.1, 5.5.1 ir 5.6.1 punktuose pateikiamo sąrašo pakeitimus, į V priedo 5.3.3
punktą įtraukti naujų odontologijos specialybių, apibrėžti bendrųjų rengimo
sistemų taikymo sąlygas ir apibrėžti bendrųjų rengimo testų taikymo sąlygas.
Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamuosius darbus Komisija tinkamai
konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius
aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu,
laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai; (25)
siekiant užtikrinti vienodas Direktyvos 2005/36/EB
įgyvendinimo sąlygas, įgyvendinimo įgaliojimai turėtų būti suteikti Komisijai.
Šie įgaliojimai turėtų būti vykdomi pagal 2011 m. vasario 16 d.
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo
nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo
įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai[25]; (26)
dėl reikiamų įgyvendinimo aktų techninio pobūdžio
jiems priimti turėtų būti naudojama patariamoji procedūra, siekiant nustatyti
visiems vienodas bendrąsias taisykles, taikytinas konkrečioms profesijoms
išduodamų Europos profesinių pažymėjimų specifikacijai, Europos profesinio
pažymėjimo formatui, vertimams, kurių reikės teikiant prašymą išduoti Europos
profesinį pažymėjimą, prašymų išduoti Europos profesinį pažymėjimą vertinimo
detalėms, techninėms specifikacijoms ir priemonėms, kurių reikės norint
užtikrinti Europos profesiniame pažymėjime ir VRI sistemos byloje laikomos
informacijos vientisumą, konfidencialumą ir tikslumą, sąlygoms ir procedūroms,
kurias reikės įvykdyti tam, kad Europos profesinį pažymėjimą būtų galima
išduoti, prieigos prie VRI sistemos bylos sąlygoms, Europos profesinio
pažymėjimo autentiškumo ir galiojimo tikrinimo techninėms priemonėms ir
procedūroms ir įspėjimo mechanizmo diegimui; (27)
kadangi abipusis vertinimas pagal Direktyvą
2006/123/EB davė gerų rezultatų, panašią vertinimo sistemą reikėtų įtraukti ir
į Direktyvą 2005/36/EB. Valstybės narės turėtų pranešti, kurios profesijos jose
yra reglamentuojamos ir dėl kokių priežasčių, ir tarpusavyje aptarti išvadas.
Taikant tokią sistemą laisvųjų profesijų rinka taptų skaidresnė; (28)
veiksmų, kurių ketinama imtis, tikslai –
optimizuoti, supaprastinti ir patobulinti profesinių kvalifikacijų pripažinimo
taisykles – negali būti tinkamai įgyvendinti vien valstybių narių pastangomis,
nes dėl to neišvengiamai būtų pradėta taikyti skirtingus reikalavimus ir
procedūrų režimus, o tai apsunkintų reguliavimą ir sudarytų nereikalingų
kliūčių specialistų judumui; todėl, siekiant užtikrinti nuoseklumą, skaidrumą
ir suderinamumą, tų tikslų geriau siekti Sąjungos lygmeniu – Sąjunga gali
priimti priemones vadovaudamasi subsidiarumo principu, kaip išdėstyta Europos
Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo
principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams
pasiekti; (29)
pagal [data] Bendrą valstybių narių ir Komisijos
politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės pagrįstais
atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar
daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos nuostatų ir nacionalinių
perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės
aktų leidėjas mano, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; (30)
todėl Direktyvą 2005/36/EB reikėtų atitinkamai iš
dalies pakeisti, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos
2005/36/EB pakeitimai Direktyva 2005/36/EB iš dalies keičiama
taip: (1)
1 straipsnis papildomas šia antra pastraipa: „Šia direktyva taip pat nustatomos taisyklės dėl
teisės iš dalies užsiimti reglamentuojama profesija ir dėl galimybės stažuotis
kitoje valstybėje narėje ir tokių mokamų stažuočių pripažinimo.“ (2)
2 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. Ši direktyva taikoma visiems valstybės narės
piliečiams, įskaitant ir užsiimančius laisvomis profesijomis, pageidaujantiems
savarankiškai arba pagal darbo sutartį užsiimti reglamentuojama profesija arba
dirbti mokamu stažuotuoju kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje jie įsigijo
profesinę kvalifikaciją.“ (3)
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalis iš dalies keičiama taip: i) f punktas pakeičiamas taip: f) „profesinė patirtis“ – faktiškas ir teisėtas
vertimasis atitinkama profesija visu etatu arba atitinkamai puse etato
valstybėje narėje;“ ii) pridedami šie punktai: „j) „mokama stažuotė“ – prižiūrimos ir mokamos
veiklos vykdymas siekiant įgyti reglamentuojamą profesiją, pasirengimas kuriai
tikrinamas egzaminų pagrindu; k) „Europos profesinis pažymėjimas“ – specialistui
išduotas elektroninis pažymėjimas, įrodantis, kad jo kvalifikacijos yra
tinkamos siekiant įsisteigti priimančiojoje valstybėje narėje arba kad jis
įvykdė visas būtinas sąlygas, kad galėtų laikinai arba vienkartinai teikti
paslaugas priimančiojoje valstybėje narėje; l) „mokymasis visą gyvenimą“ – bet koks bendrasis
lavinimas, profesinis švietimas ir rengimas, visą gyvenimą trunkantis
neformalus švietimas ir neoficialus mokymasis, kuris padeda patobulinti žinias,
įgūdžius ir kompetencijas.“ b) 2 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip: „Valstybė narė, pripažinusi pirmoje pastraipoje
minimą asociaciją ar organizaciją, kiekvieną kartą apie tai informuoja
Komisiją. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus pagal 58a straipsnį
dėl I priedo atnaujinimo, kai tas pripažinimas atitinka šios direktyvos
nuostatas. Kai Komisija mano, kad trečioje dalyje nurodytas
pripažinimas neatitinka šios direktyvos nuostatų, ji priima įgyvendinimo
sprendimą dėl to neatitikimo per šešis mėnesius nuo visos reikalingos
informacijos gavimo.“ (4)
4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. Priimančiajai valstybei narei pripažinus
profesinę kvalifikaciją, asmuo gali užsiimti toje valstybėje narėje ta pačia
profesija, kuriai jis laikomas turinčiu kvalifikaciją kilmės valstybėje narėje,
arba 4f straipsnyje nurodytais atvejais užsiimti ja iš dalies priimančiojoje
valstybėje narėje tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir tos šalies piliečiai.“ (5)
Įterpiami šie 4a–4f straipsniai: „4a straipsnis Europos profesinis pažymėjimas 1. Valstybės narės išduoda profesinę
kvalifikaciją turinčiam asmeniui Europos profesinį pažymėjimą jam paprašius ir
su sąlyga, kad Komisija priėmė 6 dalyje numatytus atitinkamus įgyvendinimo
aktus. 2. Valstybės narės užtikrina, kad
atitinkamos valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai, kaip nurodyta
šio straipsnio 3–4 dalyse, patvirtinus Europos profesinį pažymėjimą, jo
turėtojas galės naudotis visomis 4b–4e straipsniuose nurodytomis teisėmis. 3. Jei profesinę kvalifikaciją turintis
asmuo ketina teikti paslaugas pagal II antraštinę dalį, išskyrus nurodytąsias 7
straipsnio 4 dalyje, Europos profesinį pažymėjimą turi išduoti ir patvirtinti
kilmės valstybės narės kompetentinga institucija pagal 4b ir 4c straipsnius. 4. Jei profesinę kvalifikaciją turintis
asmuo ketina įsisteigti kitoje valstybėje narėje pagal III antraštinės dalies
I–IIIa skyrių nuostatas arba teikti paslaugas pagal 7 straipsnio 4 dalį,
Europos profesinį pažymėjimą turi išduoti kilmės valstybės narės kompetentinga
institucija, o patvirtinti – priimančiosios valstybės narės kompetentinga institucija
pagal 4b ir 4d straipsnius. 5. Valstybės narės skiria kompetentingas
valdžios institucijas Europos profesiniams pažymėjimams išduoti. Tos valdžios
institucijos turi užtikrinti, kad jos Europos profesinio pažymėjimo paraiškas
išnagrinės nešališkai, objektyviai ir laiku. 57b straipsnyje nurodyti pagalbos
centrai taip pat gali atlikti kompetentingos valdžios institucijos funkcijas ir
išduoti Europos profesinį pažymėjimą. Valstybės narės užtikrina, kad
kompetentingos valdžios institucijos informuos piliečius, įskaitant galimus
pareiškėjus, apie Europos profesinio pažymėjimo teikiamus pranašumus, kai toks
pažymėjimas gali būti išduodamas. 6. Komisija priima įgyvendinimo aktus,
kuriuose nurodytos konkrečios profesijos, kurioms gali būti išduoti Europos
profesiniai pažymėjimai, nurodoma tokio pažymėjimo forma, kartu su Europos
profesinio pažymėjimo paraiška būtini pateikti vertimai ir paraiškų vertinimo
duomenys, atsižvelgiant į kiekvienos susijusios profesijos ypatumus. Tie
įgyvendinimo aktai priimami laikantis 58 straipsnyje nurodytos patariamosios
procedūros. 7. Visi mokesčiai, kuriuos pareiškėjams gali
prireikti sumokėti dėl administracinių procedūrų, susijusių su Europos
profesinio pažymėjimo išdavimu, turi būti pagrįsti, proporcingi ir atitinkantys
kilmės ir priimančiosios valstybės narės sąnaudas; jie neturi atgrasinti
prašyti Europos profesinio pažymėjimo. Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį
priimti deleguotuosius aktus dėl mokesčių apskaičiavimo ir paskirstymo. 8. Kvalifikacijų pripažinimas išduodant
Europos profesinį pažymėjimą – procedūrinė profesinių kvalifikacijų pripažinimo
pagal šios direktyvos II ir III antraštinėse dalyse numatytas procedūras
alternatyva. Jei konkreti profesija gali būti pripažįstama
Europos profesiniu pažymėjimu, tai neatima tokią profesinę kvalifikaciją
turinčiam asmeniui galimybės prašyti savo kvalifikacijų pripažinimo pagal šioje
direktyvoje nurodytas procedūras, sąlygas, reikalavimus ir terminus, išskyrus
tuos, kurie yra taikomi Europos profesiniam pažymėjimui. 4b straipsnis Europos profesinio pažymėjimo paraiška ir VRI
bylos sukūrimas 1. Valstybės narės numato, kad profesinę
kvalifikaciją turintis asmuo galėtų pateikti Europos profesinio pažymėjimo
paraišką kilmės valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai įvairiomis
priemonėmis, įskaitant internetines priemones. 2. Kartu su paraiškomis pateikiami
atitinkamai 7 straipsnio 2 dalyje ir VII priede reikalaujami dokumentai.
Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl
reikalaujamų dokumentų duomenų nustatymo. 3. Kilmės valstybės narės kompetentinga
valdžios institucija patvirtina gavusi paraišką ir iškart praneša pareiškėjui
apie trūkstamus dokumentus, jei nustato, kad tokių yra. Ji Europos Parlamento
ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. [...](*) patvirtintoje Vidaus rinkos
informacinėje sistemoje (VRI) sukuria paraiškos bylą, į kurią patalpina visus
patvirtinamuosius dokumentus. Jei tas pats pareiškėjas vėliau pateiktų kitas
paraiškas, kilmės arba priimančiosios valstybės narės kompetentingos vadžios
institucijos gali nereikalauti iš naujo pateikti VRI byloje jau laikomus ir vis
dar galiojančius dokumentus. 4. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus,
kuriuose būtų nurodyti techniniai reikalavimai, priemonės, kurios yra
reikalingos siekiant užtikrinti Europos profesiniame pažymėjime ir VRI byloje
esančios informacijos vientisumą, konfidencialumą ir tikslumą, Europos
profesinio pažymėjimo išdavimo jo turėtojui sąlygos ir procedūros, įskaitant
galimybę parsisiųsti pažymėjimą iš interneto arba atnaujinti bylos informaciją.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 58 straipsnyje nurodytos
patariamosios procedūros. 4c straipsnis Europos profesinis pažymėjimas siekiant
laikinai teikti paslaugas, išskyrus nurodytąsias 7 straipsnio 4 dalyje 1. Kilmės valstybės narės kompetentinga
valdžios institucija per dvi savaites nuo išsamios paraiškos gavimo ją
patikrina, išduoda Europos profesinį pažymėjimą ir jį patvirtina. Ji informuoja
pareiškėją ir valstybę narę, kurioje pareiškėjas numato teikti paslaugas, apie
tai, kad Europos profesinis pažymėjimas buvo patvirtintas. Informacija apie
pažymėjimo patvirtinimą susijusioms priimančiosioms valstybėms narėms laikoma
7 straipsnyje nurodyta deklaracija. Priimančioji valstybė narė gali po to
dvejus metus nereikalauti iš naujo pateikti 7 straipsnyje nurodytą
deklaraciją. 2. Kilmės valstybės narės sprendimas arba
tokio sprendimo nepateikimas per 1 dalyje nurodytą dviejų savaičių laikotarpį
gali būti apskundžiami pagal nacionalinius įstatymus. 3. Jei Europos profesinio pažymėjimo
turėtojas nori teikti paslaugas kitoje valstybėje narėje, nei jis iš pradžių
nurodė pagal 1 dalį, arba nori toliau teikti paslaugas pasibaigus 1 dalyje
nurodytam dvejų metų laikotarpiui, jis gali toliau naudoti 1 dalyje nurodytą
Europos profesinį pažymėjimą. Tais atvejais Europos profesinio pažymėjimo
turėtojas pateikia 7 straipsnyje nurodytą deklaraciją. 4. Europos profesinis pažymėjimas galioja
tol, kol jo turėtojas, remiantis VRI byloje esamais dokumentais ir informacija,
turi teisę užsiimti profesine veikla kilmės valstybėje narėje. 4d straipsnis Europos profesinis pažymėjimas siekiant
įsisteigti ir laikinai teikti paslaugas pagal 7 straipsnio 4 dalį 1. Kilmės valstybės narės kompetentinga
valdžios institucija, gavusi išsamią Europos profesinio pažymėjimo paraišką,
per dvi savaites patikrina ir patvirtina pateiktų patvirtinamųjų dokumentų
autentiškumą ir galiojimą, išduoda Europos profesinį pažymėjimą, perduoda jį
priimančiosios valstybės narės kompetentingai valdžios institucijai patvirtinti
ir informuoja tą instituciją apie atitinkamą VRI bylą. Kilmės valstybė narė
informuoja pareiškėją apie procedūros eigą. 2. 16, 21 ir 49a straipsniuose nurodytais
atvejais priimančioji valstybė narė priima sprendimą dėl Europos profesinio
pažymėjimo patvirtinimo pagal 1 dalį per vieną mėnesį nuo to pažymėjimo gavimo
iš kilmės valstybės narės datos. Iškilus pagrįstų abejonių, priimančioji
valstybė narė gali prašyti kilmės valstybę narę pateikti papildomos informacijos.
Tuo prašymu vieno mėnesio laikotarpis nėra sustabdomas. 3. 7 straipsnio 4 dalyje ir 14 straipsnyje
nurodytais atvejais priimančioji valstybė narė per du mėnesius nuo tada, kai ji
patvirtinimo tikslais iš kilmės valstybės narės gavo Europos profesinį
pažymėjimą, nusprendžia pripažinti to pažymėjimo turėtojo kvalifikacijas arba
taikyti jam kompensacines priemones. Iškilus pagrįstų abejonių, priimančioji
valstybė narė gali prašyti kilmės valstybę narę pateikti papildomos informacijos.
Tuo prašymu dviejų mėnesių laikotarpis nėra sustabdomas. 4. Tuo atveju, jei priimančioji valstybė
narė prašo pareiškėją atlikti tinkamumo testą pagal 7 straipsnio 4 dalį,
pareiškėjas turi turėti teisę teikti paslaugas per vieną mėnesį nuo tada, kai
priimamas sprendimas pagal 3 dalies nuostatas. 5. Jei priimančioji valstybė narė nepriima
sprendimo per 2 ir 3 dalyse nurodytą laikotarpį arba nepaprašo papildomos
informacijos per mėnesį nuo Europos profesinio pažymėjimo gavimo iš kilmės
valstybės narės, laikoma, kad priimančioji valstybė narė tą pažymėjimą
patvirtino ir kad tai reiškia profesinės kvalifikacijos pagal priimančioje
valstybėje narėje atitinkamą reglamentuojamą profesiją patvirtinimą. 6. Kilmės valstybės narės veiksmai pagal 1
dalį yra prilyginami profesinių kvalifikacijų pripažinimo paraiškai pagal
priimančiosios valstybės narės nacionalinius įstatymus. 7. Kilmės ir priimančiosios valstybės narės
sprendimai pagal 1–5 dalis arba kilmės valstybei narei nepriėmus tokių
sprendimų, šie veiksmai gali būti apskundžiami pagal susijusios valstybės narės
nacionalinius įstatymus. 4e straipsnis Duomenų, susijusių su Europos profesiniu
pažymėjimu, apdorojimas ir prieiga prie jų 1. Kilmės ir priimančiųjų valstybių narių
kompetentingos valdžios institucijos laiku atnaujina atitinkamą VRI bylą,
papildydamos ją informacija apie taikytus drausminius veiksmus arba
baudžiamąsias sankcijas arba apie visas kitas reikšmingas specifines
aplinkybes, kurios gali turėti pasekmių Europos profesinio pažymėjimo pagal šią
direktyvą turėtojo veiklai. Toks atnaujinimas apima informacijos, kuri tapo
nereikalinga, panaikinimą. Atitinkamos kompetentingos valdžios institucijos
praneša Europos profesinio pažymėjimo turėtojui ir atitinkamą VRI bylą
tvarkančioms kompetentingoms valdžios institucijoms apie visus tokios bylos
atnaujinimus. 2. Prieiga prie VRI byloje laikomos
informacijos suteikiama tik kilmės ir priimančiosios valstybės narės
kompetentingoms valdžios institucijoms ir Europos profesinio pažymėjimo
turėtojui pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB (**). 3. Informaciją apie atskirus pareiškėjus
Europos profesinio pažymėjimo išdavimo tikslais laikydamosi viešosios saugos,
visuomenės sveikatos apsaugos ir Direktyvos 95/46/EB nuostatų apdoroja tik
kilmės ir priimančiosios valstybės narės atitinkamos kompetentingos institucijos. 4. Europos profesiniame pažymėjime užtenka
nurodyti informaciją, kuri yra būtina siekiant užtikrinti, kad tokio pažymėjimo
turėtojas turi teisę užsiimti pažymėjime nurodyta profesija: t. y., vardą,
pavardę, gimimo datą ir vietą, profesiją, taikytiną tvarką, susijusias
kompetentingas institucijas, pažymėjimo numerį, saugos žymes ir nuorodą į
galiojantį tapatybės dokumentą. 5. Valstybės narės užtikrina, kad Europos
profesinio pažymėjimo turėtojas turėtų teisę bet kada prašyti, kad jo byla VRI
sistemoje būtų ištaisyta, panaikinta arba užblokuota, kad jis būtų
supažindintas su šia teise Europos profesinio pažymėjimo išdavimo metu ir kad
jam apie tokią teisę būtų primenama kas dvejus metus nuo to pažymėjimo
išdavimo. 6. Tvarkant Europos profesiniame pažymėjime ir
visose VRI bylose esamus asmens duomenis, susijusios valstybių narių valdžios
institucijos laikomos tikrintojomis, kaip apibrėžta Direktyvoje 95/46/EB.
Vykdant 1–4 dalyse nurodytus įsipareigojimus ir tvarkant su tų įsipareigojimų
vykdymu susijusius asmens duomenis, Komisija laikoma tikrintoja, kaip apibrėžta
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 (***). 7. Valstybės narės numato, kad darbdaviai,
klientai, pacientai ir kitos suinteresuotosios šalys gali tikrinti Europos
profesinio pažymėjimo, kurį jiems pateikia jos turėtojas, tikrumą ir galiojimą
nepažeidžiant 2 ir 3 dalies nuostatų. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose
nurodomos prieigos prie VRI bylos sąlygos, pirmoje dalyje nurodyto tikrinimo
techninės priemonės ir procedūros. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 58
straipsnyje nurodytos patariamosios procedūros. 4f straipsnis Teisė iš dalies užsiimti profesine veikla 1. Priimančiosios valstybės narės
kompetentinga valdžios institucija suteikia teisę subjektui iš dalies užsiimti
profesine veikla jos teritorijoje, jei išpildomos šios sąlygos: a) esami teisiškai vykdomos profesinės veiklos
kilmės valstybės narėje ir reglamentuojamos profesijos priimančiojoje
valstybėje narėje skirtumai yra tokie dideli, kad praktiškai kompensacinių
priemonių taikymas pareiškėjui reikštų reikalavimą užbaigti visą priimančiojoje
valstybėje reikalaujamą švietimo ir lavinimo programą, kad jis reglamentuojama
profesija priimančiojoje valstybėje narėje galėtų verstis be apribojimų; b) profesinė veikla gali būti objektyviai atskirta
nuo kitos veiklos, priskiriamos priimančiosios valstybės narės reglamentuojamai
profesijai; kai taikomas b punktas, veikla gali būti laikoma
atskirtina, jei ji kilmės valstybėje narėje vykdoma autonomiškai. 2. Prašymas iš dalies užsiimti profesine
veikla gali būti atmestas, jei tokį atmetimą pateisina svarbus bendras
interesas, pavyzdžiui, visuomenės sveikata – taip būtų užtikrinta, kad tikslai
būtų pasiekti ir nebūtų viršijama to, kas yra tikrai būtina. 3. Įsisteigimo priimančiojoje valstybėje
narėje paraiškos nagrinėjamos pagal III antraštinės dalies I ir IV skyrių
nuostatas įsisteigimo kilmės valstybėje narėje atveju. 4. Paraiškos laikinai teikti paslaugas
priimančiojoje valstybėje narėje, kai tokia profesinė veikla turi poveikį
visuomenės sveikatai ir saugai, nagrinėjamos pagal II antraštinės dalies
nuostatas. 5. Nukrypstant nuo 7 straipsnio 4 dalies
šeštos pastraipos ir 52 straipsnio 1 dalies, kai suteikiama teisė
užsiimti profesine veikla iš dalies, ji turi būti vykdoma naudojant kilmės
šalyje įgytos profesijos profesinį vardą. ------------- (*) OL [VRI
reglamentas] (**) OL L 281, 1995 11 23,
p. 31 (***) OL L 8, 2001 1 12,
p. 1.“ (6)
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
1 dalies b punktas pakeičiamas taip: „b) kai paslaugos teikėjas keičia buvimo vietą,
jei jis užsiėmė ta profesija vienoje ar keliose valstybėse narėse ne trumpiau
kaip dvejus metus per pastaruosius dešimt metų iki paslaugų teikimo, kai
profesija įsisteigimo valstybėje narėje nėra reglamentuojama. Kai taikomas pirmos dalies b punktas, dvejų metų
darbo patirties nereikalaujama šiais atvejais: a) profesija arba tokią profesiją leidžiantis
įgyti mokymas ir rengimas yra reglamentuojami; b) paslaugų teikėjas lydi paslaugų gavėją, su
sąlyga, kad paslaugų gavėjo nuolatinė gyvenamoji vieta yra paslaugų teikėjo
įsisteigimo valstybėje narėje, ir profesija nėra įtraukta į 7 straipsnio 4
dalyje nurodytą sąrašą. (b)
Straipsnis papildomas 4 dalimi: „4. Notarai, teikdami paslaugas, negali rengti
priimančiosios valstybės narės antspaudo reikalaujančių autentiškų dokumentų ir
vykdyti kitos autentiškumo tvirtinimo veiklos.“ (7)
7 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
2 dalis pakeičiama taip: i) e punktas pakeičiamas taip: „e) asmuo, pateikdamas prašymą dėl saugos ir
sveikatos sektorių profesijų, pateikia įrodymą, kad jam nebuvo nei
trumpalaikiu, nei ilgalaikiu laikotarpiu uždrausta užsiimti atitinkama
profesija ir kad jis nebuvo teistas“. ii) įterpiamas šis f punktas: „f) jei pateikiamas įrodymas dėl
21 straipsnio 1 dalyje nurodytų formalių kvalifikacijų ir pažymėjimai apie
įgytas teises, nurodytas 23, 26, 27, 30, 33, 33a, 37, 39 ir 43 straipsniuose,
pateikiamas įrodymas apie priimančiosios valstybės narės kalbos mokėjimą.“ (b)
Įterpiama ši 2a dalis: „2a. Paslaugos teikėjo pateikta deklaracija
galioja visoje susijusios valstybės narės teritorijoje.“ (c)
4 dalis pakeičiama taip: „4. Jei paslaugos teikiamos pirmą kartą, kai
reglamentuojama profesija turi poveikį visuomenės sveikatai ar saugai ir nėra
automatiškai pripažįstama pagal III antraštinės dalies II arba III skyrių,
priimančiosios valstybės narės kompetentinga institucija gali patikrinti
paslaugos teikėjo profesinę kvalifikaciją iki pirmojo paslaugų teikimo. Toks
išankstinis patikrinimas įmanomas tik tuomet, kai jo tikslas yra išvengti
galimos didelės žalos paslaugos gavėjo sveikatai ar saugai dėl paslaugos
teikėjo profesinės kvalifikacijos trūkumo ir kai toks patikrinimas neviršija
to, kas šiuo tikslu yra būtina. Valstybės narės pateikia Komisijai sąrašą
profesijų, kurias turinčių asmenų kvalifikacijos turi būti iš anksto
patikrintos, siekiant išvengti didelės žalos paslaugų gavėjo saugai arba
sveikatai, kaip nurodyta tos valstybės narės įstatymuose ir kituose teisės
aktuose. Valstybės narės nurodo Komisijai priežastis, dėl kurių kiekviena tų
profesijų turėtų būti įtraukta į sąrašą. Kompetentinga institucija informuoja paslaugos
teikėją apie savo sprendimą netikrinti jo kvalifikacijos arba apie tokio
patikrinimo rezultatus ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo deklaracijos ir
kartu pateikiamų dokumentų gavimo. Jei iškyla sunkumų tai padaryti laiku,
kompetentinga valdžios institucija apie tai praneša paslaugos teikėjui per
pirmąjį tokios priežasties atsiradimo mėnesį. Sunkumai turi būti pašalinami per
vieną mėnesį nuo tada, kai apie juos buvo pranešta, o sprendimas turi būti
priimtas per antrą mėnesį po to, kai sunkumai buvo pašalinti. Kai yra esminis skirtumas tarp paslaugos teikėjo
profesinės kvalifikacijos ir priimančiojoje valstybėje narėje reikalaujamo
profesinio rengimo ir dėl to skirtumo gali būti padaryta žala visuomenės
sveikatai ar saugai, ir kad to skirtumo negali atsverti paslaugos teikėjo
profesinė patirtis arba visą gyvenimą trunkantis mokymasis, priimančioji
valstybė narė suteikia paslaugos teikėjui galimybę, visų pirma tinkamumo testu,
įrodyti, kad jis įgijo trūkstamų žinių ar kompetencijų. Bet kuriuo atveju turi
būti įmanoma teikti paslaugą per vieną mėnesį po sprendimo, priimto pagal
trečios pastraipos nuostatas. Jei kompetentinga institucija nereaguoja per
trečioje ir ketvirtoje pastraipoje nustatytus terminus, paslauga gali būti
teikiama. Kai kvalifikacijos patikrinamos pagal 1–5
pastraipas, paslauga teikiama naudojant priimančiojoje valstybėje narėje
naudojamą profesinį vardą.“ (8)
8 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. Iškilus abejonių, priimančiosios valstybės
narės kompetentingos institucijos gali prašyti įsisteigimo valstybės narės
kompetentingų institucijų suteikti bet kokią informaciją, susijusią su
paslaugos teikėjo įsisteigimo teisėtumu ir jo geru elgesiu, taip pat informaciją
apie tai, kad jam nebuvo taikytos jokios profesinio pobūdžio drausminės ar
baudžiamosios sankcijos. Tikrindamos kvalifikacijas, priimančiosios valstybės
narės kompetentingos valdžios institucijos gali prašyti įsisteigimo valstybės
narės kompetentingų institucijų pateikti informaciją apie paslaugos teikėjo
baigtus rengimo kursus tiek, kiek tai reikalinga siekiant įvertinti didelius
skirtumus, galinčius padaryti žalos visuomenės sveikatai ir saugai. Įsisteigimo
valstybės narės kompetentingos institucijos tokią informaciją pateikia pagal 56
straipsnio nuostatas.“ (9)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
pirmos pastraipos įžanginis sakinys pakeičiamas
taip: „kai taikomi 3 straipsnis ir 14 straipsnio 6
dalis, profesinės kvalifikacijos sugrupuojamos į šiuos toliau aprašomus
lygius:“. (b)
c punkto ii papunktis pakeičiamas taip: „ii) reglamentuojamas mokymas ir rengimas arba,
reglamentuojamų profesijų atveju, specialios struktūros profesinis rengimas,
kai įgyjama aukštesnio lygio nei b punkte nurodyta kvalifikacija, prilygstanti
pagal i punktą užbaigtam rengimo lygiui, jei toks rengimas, patvirtintas
diplomu, suteikia palyginamą profesinį lygį ir suteikia įgūdžius diplome
nurodyto palyginamo lygio atsakomybei ir funkcijoms, ir kartu pateikiamas
kilmės valstybės narės išduotas sertifikatas;“. (c)
d ir e punktai pakeičiami taip: „d) diplomas, liudijantis apie sėkmingai užbaigtą
ne trumpesnį kaip trejų metų ir ne ilgesnį kaip ketverių metų rengimo kursą,
įgyjamą po vidurinio išsilavinimo, arba lygiavertės trukmės, jei studijos ne
dieninės, arba, jei kilmės valstybėje narėje taikoma Europos aukštojo mokslo
kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema (ECTS), – apie atitinkamą skaičių
universiteto arba aukštojo mokslo įstaigos arba kitos atitinkamo lygio įstaigos
kreditų ir, prireikus, įrodymas, kad jis sėkmingai užbaigė profesinį rengimą,
kurio papildomai reikalaujama kartu su kursu, pasirinktu jau įgijus vidurinį
išsilavinimą; e) diplomas, liudijantis apie sėkmingai užbaigtą
ilgesnį nei ketverių metų arba lygiavertės trukmės ne dieninių studijų atveju
po vidurinio išsilavinimo kursą, arba, jei kilmės valstybėje narėje taikoma
Europos aukštojo mokslo kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema (ECTS), – apie
atitinkamą skaičių universiteto arba aukštojo mokslo įstaigos arba kitos
atitinkamo lygio įstaigos kreditų, ir, prireikus, įrodymas, kad jis sėkmingai
užbaigė profesinį rengimą, kurio papildomai reikalaujama kartu su rengimu,
pasirinktu jau įgijus vidurinį išsilavinimą.“ (d)
Antra pastraipa išbraukiama. (10)
12 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip: „Bet koks valstybės narės kompetentingos
institucijos išduotas formalios kvalifikacijos įrodymas ar jų rinkinys,
patvirtinantis sėkmingai Sąjungoje studijuojant dieniniu ar neakivaizdiniu būdu
pagal oficialias ar kitokias programas užbaigtą rengimą, kurį ta valstybė
pripažįsta kaip lygiavertį ir suteikiantį turėtojui tas pačias teises dirbti
pagal profesiją arba rengiantį dirbti pagal tą profesiją, laikomas formalios
kvalifikacijos, kurios tipą reglamentuoja 11 straipsnis, įskaitant atitinkamą
lygį, įrodymu.“ (11)
13 straipsnis pakeičiamas taip: „13 straipsnis Pripažinimo reikalavimai 1. Jei įgyti reglamentuojamą profesiją ir ja
užsiimti priimančiojoje valstybėje narėje leidžiama tik turint tam tikrą
profesinę kvalifikaciją, tos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija
leidžia tiems pareiškėjams, kurie turi kompetencijas patvirtinantį dokumentą ar
11 straipsnyje nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą, kurio kita
valstybė narė reikalauja iš asmens, norinčio užsiimti ta profesija jos
teritorijoje, dirbti pagal tą profesiją tokiomis pačiomis sąlygomis, kokios
taikomos jos piliečiams. Kompetenciją patvirtinantys dokumentai arba
formalių kvalifikacijų įrodymas turi būti išduoti valstybės narės
kompetentingos institucijos, paskirtos pagal tos valstybės narės įstatymų ir
kitų teisės aktų nuostatas. 2. Teisė įgyti 1 dalyje nurodytą profesiją ir ja
užsiimti taip pat suteikiama pareiškėjams, turintiems kitos valstybės narės,
kuri tos profesijos nereglamentuoja, išduotus kompetenciją patvirtinančius
dokumentus arba 11 straipsnyje nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą. Kompetenciją patvirtinantys dokumentai ar
formalios kvalifikacijos įrodymai turi atitikti tokias sąlygas: a) jie yra išduoti valstybės narės kompetentingos
institucijos, paskirtos pagal tos valstybės narės įstatymų ar kitų teisės aktų
nuostatas; b) jais patvirtinama, kad kvalifikacijos turėtojas
buvo parengtas dirbti pagal atitinkamą profesiją. 3. Jei pateikiamas 1 ir 2 dalyse nurodyti
kompetencijos pažymėjimas arba formalios kvalifikacijos įrodymas arba
sertifikatas, liudijantis apie reglamentuojamą mokymą ir rengimą arba profesinį
rengimą pagal specialią struktūrą, atitinkančią 11 straipsnio c dalies i
punkte nurodytą lygį, priimančioji valstybė narė pripažįsta kilmės valstybės
narės pažymėjimu arba sertifikatu patvirtintą lygį. 4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 ir 2
dalies, priimančiosios valstybės narės kompetentinga valdžios institucija gali
neleisti užsiimti turima profesija kompetencijos pažymėjimą turintiems
asmenims, jei nacionalinė kvalifikacija, reikalaujama siekiant užsiimti
konkrečia profesija jos teritorijoje, yra nurodyta 11 straipsnio d arba e
punktuose.“ (12)
14 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
1 dalis pakeičiama taip: „1. 13 straipsnio nuostatos neužkerta kelio
priimančiajai valstybei narei reikalauti, kad pareiškėjas įvykdytų ne ilgesnio
kaip trejų metų adaptacijos laikotarpio reikalavimus arba atliktų tinkamumo testą,
jei jo pasirengimas apima iš esmės skirtingus su profesine veikla susijusius
dalykus, nei priimančiosios valstybės narės rengimo programa.“ (b)
2 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip: „Jei Komisija, gavusi visą būtiną informaciją,
mano, kad antroje pastraipoje nurodyta leidžianti nukrypti nuostata yra
netinkama arba ji neatitinka Sąjungos teisės, ji per šešis mėnesius nuo visos
būtinos informacijos gavimo priima įgyvendinimo sprendimą paprašyti atitinkamos
valstybės narės netaikyti numatytos priemonės. Jei per tą terminą Komisija
nieko nenusprendžia, leidžianti nukrypti nuostata gali būti taikoma.“ (c)
3 dalyje po pirmosios pastraipos įterpiama ši
pastraipa: „Priimančioji valstybė narė, nustatydama
kompensacinę priemonę notaro profesijai, gali atsižvelgti į specifinę pagal šią
profesiją jos teritorijoje vykdomą veiklą, visų pirma dėl taikytinos teisės.“ (d)
4 ir 5 dalys pakeičiamos taip: „4. kai taikomos 1 ir 5 dalys, „iš esmės skirtingi
dalykai“ – dalykai, kuriuos būtina žinoti, norint užsiimti profesija, ir kuriais
atvykusiojo parengimas skiriasi iš esmės savo turiniu nuo priimančiojoje
valstybėje narėje reikalaujamo parengimo. 5. 1 dalis taikoma tinkamai atsižvelgiant į
proporcingumo principą. Visų pirma, jei valstybė narė ketina reikalauti, kad
pareiškėjas įvykdytų adaptacinio laikotarpio reikalavimus arba atliktų
tinkamumo testą, ji iš pradžių turi įsitikinti, ar pareiškėjo bet kokioje
valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje per profesinę patirtį ir visą gyvenimą
trunkantį mokymąsi įgytos žinios, įgūdžiai ir kompetencija gali visiškai arba
iš dalies kompensuoti 4 dalyje nurodytus iš esmės skirtingus dalykus.“ (e)
Įterpiamos šios 6 ir 7 dalys: „6. Sprendimas, kuriuo reikalaujama taikyti
adaptacinį laikotarpį arba atlikti tinkamumo testą, turi būti tinkamai
pagrįstas. Visų pirma pagrindimas apima tokią motyvaciją: a) priimančiojoje valstybėje narėje reikalaujamą
kvalifikacijos lygį ir pareiškėjo turimą kvalifikacijos lygį pagal
11 straipsnyje nurodytą klasifikaciją; b) nurodytą (-us) dalyką (-us), kuris (-ie) yra iš
esmės skirtingi; c) esminius turinio skirtumus; d) paaiškinimą, kodėl dėl šių esminių skirtumų
pareiškėjas negali tinkamai užsiimti savo profesija priimančiosios valstybės
narės teritorijoje; e) paaiškinimą, kodėl šių didelių skirtumų negali
kompensuoti pareiškėjo per profesinę patirtį ir visą gyvenimą trunkantį
mokymąsi sukauptos žinios, įgūdžiai ir kompetencija. 7. 1 dalyje nurodytas tinkamumo testas
organizuojamas mažiausiai du kartus per metus ir pareiškėjams, neišlaikiusiems
pirmojo testo, turi būti bent kartą leidžiamą jį perlaikyti.“ (13)
15 straipsnis išbraukiamas. (14)
20 straipsnis pakeičiamas taip: „20 straipsnis IV priedo veiklos rūšių sąrašų keitimas Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a dėl IV priedo veiklos rūšių sąrašų keitimo, kurioms taikomas
profesinės patirties pripažinimas pagal 16 straipsnį siekiant atnaujinti arba
išaiškinti nomenklatūrą, jei dėl to nesusiaurėja veiklos rūšių, susijusių su
atskiromis kategorijomis, sritis.“ (15)
21 straipsnio 4, 6 ir 7 dalys išbraukiamos. (16)
Įterpiamas šis 21a straipsnis: „21a straipsnis Pranešimo procedūra 1. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie
priimtas įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas dėl šio skyriaus
reglamentuojamos srities formalių kvalifikacijų įrodymų išdavimo. Jei turimas 8 skirsnyje nurodytas kvalifikacijų
įrodymas, pranešimas pagal pirmą pastraipą taip pat siunčiamas kitoms
valstybėms narėms. 2. Kartu su 1 dalyje nurodytu pranešimu pateikiama
ataskaita, kuria įrodoma formalių kvalifikacijų įrodymų, apie kuriuos
pranešama, atitiktis atitinkamiems šios direktyvos reikalavimams. Ataskaitą
parengia atitinkama valstybės narės paskirta valdžios institucija arba įstaiga,
sugebanti įvertinti, ar formalios kvalifikacijos įrodymas atitinka šios
direktyvos reikalavimus. 3. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius
aktus pagal 58a straipsnį siekiant iš dalies pakeisti V priedo 5.1.1–5.1.4,
5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 ir 5.7.1 punktus išvardijant ir
atnaujinant valstybės narių priimtus profesinius vardus formalių kvalifikacijų
įrodymo tikslais ir, pririekus, įstaigą, kuri išduoda formalios kvalifikacijos
įrodymą, kartu su tokiu įrodymu pateikiamą pažymėjimą ir atitinkamą profesinį
vardą. 4. Kai Komisija mano, kad 1 dalyje nurodyti aktai,
apie kuriuos pranešta, neatitinka šios direktyvos nuostatų, ji per šešis
mėnesius nuo tada, kai buvo gauta visa reikalinga informacija, priima
įgyvendinimo sprendimą dėl tos neatitikties.“ (17)
22 straipsnis papildomas šia antra pastraipa: „Taikant pirmos dalies b punktą, nuo [įrašyti datą
– dieną, einančią po 3 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos
datos] ir vėliau – kas penkerius metus – kompetentingos valstybių narių
valdžios institucijos pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms viešai
skelbiamas ataskaitas apie gydytojams, gydytojams specialistams, bendrosios
praktikos slaugytojams, gydytojams odontologams, specializuotiems gydytojams
odontologams, veterinarijos gydytojams, akušeriams ir vaistininkams taikomas
tęstinio lavinimo ir rengimo procedūras.“ (18)
24 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
2 dalis pakeičiama taip: „2. Pagrindinį medicininį rengimą turi sudaryti iš
viso ne trumpesnės kaip penkerių metų trukmės studijos, kurios taip pat gali
būti išreikštos lygiaverčiais ECTS kreditais, ir turi sudaryti 5 500
valandų teorinio ir praktinio rengimo, kurį vykdo arba prižiūri universitetas. Asmenų, kurie pradėjo studijas iki 1972 m.
sausio 1 d., pirmojoje pastraipoje nurodytą parengimą gali sudaryti šešių
mėnesių universitetinio lygio praktinis rengimas pagal dieninio mokymo programą,
prižiūrint kompetentingoms institucijoms.“ b) Straipsnis papildomas šia 4 dalimi: „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) tinkamos 3 dalies a punkte nurodytų dalykų
žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant
į mokslo ir technologijų pažangą; b) tinkamos 3 dalies b punkte nurodytų dalykų
žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant
į mokslo pažangą ir naujausią švietimo pažangą valstybėse narėse; c) tinkamos 3 dalies c punkte nurodytos klinikinės
medicinos disciplinų ir jų praktinio panaudojimo žinios ir kompetencijos,
kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų
pažangą; d) tinkama 3 dalies d punkte nurodyta klinikinė
patirtis ir būtinos tokiai patirčiai kompetencijos, atsižvelgiant į mokslo ir
technologijų pažangą, taip pat švietimo raidą valstybėse narėse.“ (19)
25 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
1 dalis pakeičiama taip: „1. Į specializuotą medicininį rengimą turi būti
leidžiama priimti tik baigusius patvirtintą 24 straipsnio 2 dalyje nurodytą
pagrindinio medicininio rengimo programą, kurios metu rengiamas asmuo įgijo tinkamų
pagrindinių medicinos žinių.“ (b)
Įterpiama ši 3a dalis: „3a. Valstybės narės gali savo nacionaliniuose
teisės aktuose leisti iš dalies netaikyti reikalavimo baigti tam tikras
specializuoto medicininio rengimo dalis, jei ta rengimo dalis buvo užbaigta
pagal kitą specializuotą mokymo programą, kuri yra nurodyta V priedo 5.1.3 punkte,
ir su sąlyga, kad ankstesnę profesinę kvalifikaciją tas specialistas jau įgijo
toje valstybėje narėje. Valstybės narės užtikrina, kad taikoma išimtis sudarytų
ne daugiau kaip trečdalį V priedo 5.1.3 punkte nurodytos specializuotų
medicinos kursų būtiniausios trukmės. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai ir
kitoms valstybėms narėms apie susijusius nacionalinius teisės aktus ir nurodo
išsamias tokios dalinės išimties taikymo priežastis.“ (c)
5 dalis pakeičiama taip: „5. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius
aktus pagal 58a straipsnį dėl V priedo 5.1.3 punkte nurodytos minimalios
mokymo kursų trukmės pakeitimo siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos
pažangą.“ (20)
26 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip: „Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl naujų medicininių specialybių, kurių mokoma bent
trečdalyje valstybių narių, įtraukimo į V priedo 5.1.3 punktą siekiant
atnaujinti šią direktyvą atsižvelgiant į pokyčius nacionaliniuose teisės
aktuose.“ (21)
28 straipsnio pirma dalis pakeičiama taip: „1. Į šeimos medicinos praktikos specialųjį
rengimą priimama užbaigus 24 straipsnio 2 dalyje nurodytą pagrindinio
medicininio rengimo programą ir gavus jos baigimo patvirtinimą.“ (22)
31 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
1 dalis pakeičiama taip: „1. Į bendrosios praktikos slaugytojų rengimą
priimama tik baigus bendrąjį 12 metų lavinimą, patvirtintą diplomu, pažymėjimu
ar kitu valstybės narės kompetentingų institucijų ar įstaigų išduodamu įrodymu
arba pažymėjimu, patvirtinančiu sėkmingą lygiaverčio lygio egzaminų, skirtų
įstoti į mokyklą, kurioje mokoma slaugos, išlaikymą.“ (b)
2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip: „Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl V priedo 5.2.1 punkte pateikto sąrašo pakeitimo siekiant
atsižvelgti į švietimo, mokslo ir technikos pažangą.“ (c)
3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip: „Bendrosios praktikos slaugytojų rengimą turi
sudaryti ne trumpesnės kaip trejų metų trukmės studijos, kurių trukmė – bent
4 600 valandų teorinio ir klinikinio rengimo, kuomet teorinio rengimo
trukmė sudaro ne mažiau kaip trečdalį, o klinikinio rengimo – ne mažiau kaip
pusę minimalios rengimo trukmės. Valstybės narės gali taikyti dalines išimtis
asmenims, kurie dalį reikalaujamo rengimo užbaigė bent lygiaverčio lygio
kursuose.“ d) straipsnis papildomas
7 dalimi: „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) 6 dalies a punkte nurodytų bendrosios
praktikos slaugytojų dalykų žinios, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų
pažangą, ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą ir naujausius pokyčius švietimo
srityje; b) 6 dalies a punkte nurodytų dalykų
tinkamas supratimas ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokį
supratimą, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą ir naujausius
pokyčius švietimo srityje; c) 6 dalies b punkte nurodytų dalykų
tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į mokslo pažangą ir naujausius pokyčius švietimo srityje; d) 6 dalies c punkte nurodytos klinikinės
patirties pakankamumas ir būtina su tokia patirtimi susijusi kompetencija,
atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą ir naujausius pokyčius švietimo
srityje.“ (23)
33 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
įterpiama ši 1a dalis: „1a. Valstybės narės automatiškai pripažįsta
bendrosios praktikos slaugytojų kvalifikacijas, jei pareiškėjas susijusį
rengimą pradėjo iki [įrašyti iš dalies pakeistos direktyvos įsigaliojimo datą]
ir priėmimo į kursus sąlyga buvo užbaigtas dešimties metų arba tolygaus lygio
bendrasis lavinimas, tačiau kitais atžvilgiais kvalifikacija atitinka visus
31 straipsnio rengimo reikalavimus.“ (b)
3 dalis pakeičiama taip: „3. „Valstybės narės pripažįsta slaugos formalios
kvalifikacijos įrodymą, išduotą Lenkijoje slaugytojams, kurie iki 2004 m.
gegužės 1 d. baigė rengimą, neatitinkantį 31 straipsnyje nustatytų
būtiniausių rengimo reikalavimų, patvirtintą bakalauro diplomu, gautu pagal
specialią tobulinimo programą, nurodytą 2004 m. balandžio 20 d. Akte
dėl Akto dėl slaugytojo ir akušerio profesijų ir kitų teisės aktų dalinio
pakeitimo 11 straipsnyje (2004 m. balandžio 30 d. Lenkijos
Respublikos oficialusis leidinys Nr. 92, 885 pozicija) ir 2010 m. balandžio
12 d. Sveikatos apsaugos ministro reglamente, keičiame 2004 m.
gegužės 11 d. Sveikatos apsaugos ministro reglamentą dėl slaugytojų ir
akušerių, turinčių vidurinės mokyklos baigimo pažymėjimą (brandos egzaminai – matura)
ir baigusių medicinos licėjų ir medicinos profesines mokyklas, kuriuose mokoma
slaugytojo ir akušerio profesijų, išsamių studijų reikalavimų (2010 m. balandžio
21 d. Lenkijos Respublikos oficialusis leidinys Nr. 65, 420 pozicija),
siekiant patvirtinti, kad atitinkamo asmens žinios ir kompetencijos prilygsta
slaugytojų, turinčių kvalifikaciją, kuri Lenkijai apibrėžta V priedo 5.2.2
punkte.“ (24)
34 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
2 dalies pirma ir antra pastraipos pakeičiamos
taip: „Pagrindinį odontologinį rengimą turi sudaryti iš
viso ne trumpesnės kaip penkerių metų trukmės teorinės ir praktinės dieninio
mokymo studijos, kurios taip pat gali būti išreikštos lygiaverčiais ECTS
kreditais, apimančios bent V priedo 5.3.1 punkte nurodytą programą,
universitete arba aukštojo mokslo institucijoje, kurioje suteikiamas parengimas,
pripažįstamas kaip esantis lygiaverčio lygio, arba kurią prižiūri
universitetas. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl V priedo 5.3.1 punkte pateikto sąrašo pakeitimo
siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą.“ b) straipsnis papildomas šia
4 dalimi: „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) tinkamos odontologijos mokslų žinios ir 3
dalyje a punkte nurodytų mokslinių metodų supratimas ir kompetencijos, kurias
būtina turėti įgijus tokių žinių ir supratimą, atsižvelgiant į mokslo ir
technologijų pažangą ir naujausius pokyčius švietimo srityje; b) 3 dalies b punkte nurodytų dalykų
tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą ir naujausius pokyčius švietimo
srityje; c) 3 dalies c punkte nurodytų
dalykų tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių
žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; d) 3 dalies d punkte nurodytų
klinikinės medicinos disciplinų ir metodų tinkamos žinios ir kompetencijos,
kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų
pažangą; e) tinkama klinikinė patirtis, kaip nurodyta 3
dalies e punkte, atsižvelgiant į naujausius pokyčius švietimo srityje.“ (25)
35 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip: „Specializuoto odontologinio rengimo pagal
dieninio mokymo programą kursų trukmė yra ne trumpesnė kaip treji metai (ji
taip pat gali būti išreikšta lygiaverčiais ECTS kreditais) ir juos prižiūri
kompetentingos institucijos ar įstaigos. Tai apima gydytojo odontologo,
rengiamo tapti specialistu, asmeninį dalyvavimą atitinkamos institucijos
veikloje ir atsakomybę.“ (b)
2 dalies trečia pastraipa išbraukiama. (c)
straipsnis papildomas šia 4 dalimi: „4. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius
aktus pagal 58a straipsnį dėl 2 dalyje nurodyto minimalaus rengimo laikotarpio
keitimo, atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl naujų odontologų specialybių, kurių mokoma bent
trečdalyje valstybių narių, įtraukimo į V priedo 5.3.3. punktą, siekiant
atsižvelgti į nacionalinių teisės aktų pokyčius.“ (26)
38 straipsnis iš dalies keičiamas taip: a) 1 dalies pirma ir antra pastraipos
pakeičiamos taip: „Veterinarijos gydytojų rengimą sudaro iš viso ne
trumpesnės kaip penkerių metų trukmės, kuri taip pat gali būti išreikšta
lygiaverčiais ECTS kreditais, teorinės ir praktinės studijos pagal dieninio
mokymo programą, apimančios bent V priedo 5.4.1 punkte nurodytą programą,
universitete arba aukštojo mokslo institucijoje, kurioje suteikiamas
išsilavinimas, pripažintas kaip esantis lygiaverčio lygio, arba kurią prižiūri
universitetas. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl pakeitimų V priedo 5.4.1. punkte pateiktame sąraše,
siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą.“ b) Straipsnis papildomas
4 dalimi: Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) 3 dalies c punkte nurodytų dalykų
tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; b) 3 dalies b punkte nurodytos
tinkamos žinios apie sveikų gyvulių sandarą ir funkcijas ir kompetencijos,
kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų
pažangą; c) 3 dalies c ir d punktuose
nurodytos tinkamos žinios apie gyvulių elgesį, apsaugą ir ligas ir
kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo
ir technologijų pažangą; d) 3 dalies e punkte nurodytos
tinkamos žinios apie profilaktinę mediciną ir kompetencijos, kurias būtina
turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; e) 3 dalies f punkte nurodytos
tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; f) 3 dalies h punkte
nurodytos tinkamos žinios apie klinikinę ir kitą praktinę patirtį ir
kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į
naujausius pokyčius švietimo srityje.“ (27)
40 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip: „Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius aktus
pagal 58a straipsnį dėl pakeitimų V priedo 5.5.1. punkte pateiktame sąraše,
siekiant atsižvelgti į švietimo, mokslo ir technikos pažangą.“ (b)
2 dalis pakeičiama taip: „2. Į akušerio rengimo kursus priimama tik
įvykdžius vieną iš toliau nurodytų sąlygų: a) įgytas ne trumpiau kaip 12 metų trukęs
bendrasis mokyklinis išsilavinimas arba gautas pažymėjimas, kuriuo
patvirtinamas sėkmingas reikalingo lygio egzaminų išlaikymas siekiant įstoti į
akušerių mokyklą pagal I būdą; b) turimas V priedo 5.2.2 punkte nurodyto
bendrosios praktikos slaugytojo formalios kvalifikacijos įrodymas pagal II
būdą.“ c) Straipsnis papildomas šia
4 dalimi: „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) 3 dalies a punkte nurodytų mokslų, kurias
pagrįsta akušerių veikla, tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina
turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; b) 3 dalies c punkte nurodytų
dalykų tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių
žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; c) 3 dalies d punkte nurodytos
klinikinės patirties tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti
įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į naujausias švietimo reformas ir mokslo ir
technologijų pažangą; d) 3 dalies e punkte nurodytos
sveikatos priežiūros personalo rengimo žinios ir darbo su juo patirtis ir
kompetencijos, kurios būtinos turėti įgijus tokių žinių ir patirties,
atsižvelgiant į naujausias švietimo reformas ir mokslo ir technologijų
pažangą.“ (28)
41 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: „1. V priedo 5.5.2 punkte nurodytas akušerio
formalios kvalifikacijos įrodymas automatiškai pripažįstamas pagal 21
straipsnį, jei kvalifikacijos atitinka tokius kriterijus: a) užbaigtas ne trumpesnis kaip trejų metų trukmės
akušerio rengimas pagal dieninio mokymo programą; b) užbaigtas ne trumpesnis kaip dvejų metų arba
3 600 valandų trukmės akušerio rengimas pagal dieninio mokymo programą,
kurio leidžiama siekti turint V priedo 5.2.2 punkte nurodytą bendrosios
praktikos slaugytojo formalios kvalifikacijos įrodymą; c) užbaigtas ne trumpesnis kaip 18 mėnesių arba
3 000 valandų trukmės akušerio rengimas pagal dieninio mokymo programą,
kurio leidžiama siekti turint V priedo 5.2.2 punkte nurodytą bendrosios
praktikos slaugytojo formalios kvalifikacijos įrodymą, ir vienerių metų
profesinė praktika, patvirtina pažymėjimu, išduotu vadovaujantis 2 dalies
nuostatomis.“ (29)
Į 43 straipsnį įterpiama ši 1a dalis: „1a. Valstybės narės akušerių formalias
kvalifikacijas pripažįsta automatiškai, jei jas turintis pareiškėjas pradėjo
rengimo kursą iki [įrašyti iš dalies pakeistos direktyvos įsigaliojimo datą] ir
priėmimo į jį sąlyga pagal I būdą buvo dešimties metų arba lygiavertis
bendrasis išsilavinimas arba užbaigtas bendrosios praktikos slaugytojo
rengimas, kurio leidžiama siekti po dešimties metų trukmės bendrojo
išsilavinimo arba patenkinus lygiavertį priėmimo į studijas reikalavimą prieš
pradedant akušerio rengimą pagal II būdą.“ (30)
44 straipsnis iš dalies keičiamas taip: (a)
2 dalis pakeičiama taip: „2. Vaistininko formalios kvalifikacijos įrodymu
turi būti patvirtinama, kad užbaigtas bent penkerius metus trukęs (tai taip pat
gali būti išreikšta lygiaverčiais ECTS kreditais) rengimas, apimantis bent jau: a) ketverių metų trukmės teorinį ir praktinį rengimą
universitete ar aukštojoje mokykloje, kurios lygis pripažintas kaip
lygiavertis, arba kurią prižiūri universitetas; b) po teorinio ir praktinio rengimo atliktą šešių
mėnesių praktiką visuomenei skirtoje vaistinėje arba ligoninėje, prižiūrint tos
ligoninės farmacijos skyriui. Šioje dalyje nurodytas rengimo ciklas apima bent
jau V priedo 5.6.1 punkte apibūdintą programą. Komisija įgaliojama priimti
deleguotuosius aktus pagal 58a straipsnį dėl pakeitimų V priedo 5.6.1. punkte
pateiktame sąraše, siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą. Antroje pastraipoje nurodyti pakeitimai neturi
sudaryti prielaidų jokiai valstybei narei keisti esamų su profesijų struktūra
susijusių teisės principų dėl fizinių asmenų rengimo ir jų galimybių siekti
tokio rengimo.“ b) Straipsnis papildomas
4 dalimi: „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) 3 dalies a punkte nurodytų vaistų ir jų
gamybai naudojamų medžiagų tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina
turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; b) 3 dalies b punkte nurodytų
dalykų tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių
žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; c) 3 dalies c punkte nurodytų
dalykų tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių
žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą; d) 3 dalies d punkte nurodytų
mokslinių duomenų įvertinimo tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina
turėti įgijus tokių žinių, atsižvelgiant į mokslo ir technologijų pažangą.“
(31)
45 straipsnio 2 dalyje įterpiamas h punktas: „h) neigiamos reakcijos į farmacijos produktus
atvejų pranešimu kompetentingoms valdžios institucijoms.“ (32)
46 straipsnis pakeičiamas taip: „46 straipsnis Architekto rengimas 1. Architekto rengimo trukmė turi būti ne
trumpesnė kaip šešeri metai (tai gali taip pat būti išreikšta ECTS kreditais).
Rengimą valstybėje narėje sudaro vienas iš šių dalykų: a) ne trumpesnės kaip ketverių metų studijos pagal
dieninio mokymo programą universitete arba lygiavertėje mokymo institucijoje,
kurios užbaigiamos sėkmingai išlaikant universiteto lygio egzaminus ir atlikus
ne trumpesnę kaip dviejų metų mokamą stažuotę; b) ne trumpesnės kaip penkerių metų studijos pagal
dieninio mokymo programą universitete arba lygiavertėje mokymo institucijoje,
kurios užbaigiamos sėkmingai išlaikant universiteto lygio egzaminus ir atlikus
ne trumpesnę kaip vienerių metų mokamą stažuotę.“ 2. Universitetinio lygio studijose, kurių
pagrindinė sudėtinė dalis yra architektūra, turi būti išlaikyta teorinių ir
praktinių architektūrinio rengimo aspektų pusiausvyra ir užtikrintas toliau
nurodytų žinių, įgūdžių ir kompetencijų įgijimas: a) gebėjimas kurti architektūros projektus, kurie
atitiktų estetinius ir techninius reikalavimus; b) tinkamos architektūros istorijos, teorijų,
susijusių menų, technologijų ir humanitarinių mokslų žinios; c) tinkamos vaizduojamojo meno ir jo įtakos
architektūros projekto kokybei žinios; d) tinkamos miestų projektavimo, planavimo žinios
ir įgūdžiai, reikalingi planavimo procese; e) supratimas apie žmonių ir pastatų, pastatų ir
jų aplinkos santykį ir apie poreikį suderinti pastatus ir erdvę tarp jų su
žmonių poreikiais ir žmogiškuoju masteliu; f) architekto profesijos ir architekto vaidmens
visuomenėje supratimas, ypač rengiant socialinių veiksnių įvertinimo aprašus; g) tyrimo ir projekto aprašų rengimo metodikos
supratimas; h) konstrukcinio projektavimo, su pastatų
projektavimu susijusių konstrukcinių ir inžinerinių problemų supratimas; i) tinkamos žinios apie fizines problemas ir
technologijas ir pastatų funkcijas, kad jų vidus būtų patogus, o patys pastatai
apsaugotų nuo klimato poveikio; j) būtini projektavimo įgūdžiai, siekiant
patenkinti pastato naudotojo reikalavimus atsižvelgiant į apribojimus,
kylančius dėl kainos veiksnių ir statybos normų; k) tinkamos žinios apie sektorius, organizacijas,
teisės aktus ir procedūras, reikalingas tam, kad projektų koncepcijos taptų
pastatais, o planai būtų įtraukti į bendrąjį planavimą. 3. Mokama stažuotė atliekama valstybėje narėje,
prižiūrint asmeniui, kuris pateikia tinkamas garantijas dėl savo sugebėjimo
rengti praktiškai. Stažuotė atliekama po 1 dalyje nurodytų studijų. Mokamos
stažuotės užbaigimas patvirtintamas pažymėjimu, kuris išduodamas kartu su
formalias kvalifikacijas patvirtinančiu dokumentu. 4. „Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį
priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma: a) 2 dalies i punkte nurodytų dalykų
tinkamos žinios ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus tokių žinių,
atsižvelgiant į technikos pažangą ir naujausius pokyčius švietimo srityje; b) 2 dalies j punkte nurodytų
projektavimo įgūdžių įgijimas ir kompetencijos, kurias būtina turėti įgijus
tokių įgūdžių, atsižvelgiant į technikos pažangą ir naujausius pokyčius
švietimo srityje.“ (33)
47 straipsnis pakeičiamas taip: „47 straipsnis Nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo architektų
rengimo reikalavimų Nukrypstant nuo 46 straipsnio, 21 straipsnio
nuostatas atitinkančiu laikomas ir toks rengimas: rengimas pagal socialinio
skatinimo schemas arba nenuoseklios studijos universitete pagal 46 straipsnio
reikalavimus, patvirtint architektūros egzaminu, kurį išlaikęs asmuo prižiūrint
architektui ar architektų biurui dirbo architektūros srityje ne trumpiau kaip
septynerius metus. Egzaminas turi būti universiteto lygio ir lygiavertis 46
straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytam galutiniam egzaminui.“ (34)
Į 49 straipsnį įterpiama ši 1a dalis: „1a. 1 dalis taip pat taikoma į V priedo sąrašą
įtraukto architekto formalios kvalifikacijos įrodymui, kai rengimo kursas
pradėtas [įrašyti datą, kuri turi būti dveji metai po 3 straipsnio 1
dalies pirmoje pastraipoje nurodytos datos].“ (35)
III antraštinėje dalyje įterpiamas šis IIIA
skyrius: ,,IIIA skyrius Automatinis pripažinimas, remiantis bendraisiais
rengimo principais 49a straipsnis Bendroji rengimo struktūra 1. Šio straipsnio tikslais bendroji rengimo
struktūra reiškia bendrą žinių, įgūdžių ir kompetencijų rinkinį, reikalingą
siekiant užsiimti konkrečia profesija. Tokios profesijos įsigijimo ir užsiėmimo
ja tikslais valstybė narė pateikia įrodymą apie tokios struktūros pagrindu
įgytą kvalifikaciją, tos valstybės narės išduoto formalios kvalifikacijos
įrodymo vienodą galiojimą jos teritorijoje, su sąlyga, kad tokia struktūra atitinka
2 dalyje nurodytus kriterijus. Tokie kriterijai turi atitikti 3 dalyje
nurodytas specifikacijas. 2. Bendroji rengimo struktūra atitinka tokias
sąlygas: (a)
palyginti su III antraštinės dalies I skyriuje
nurodyta rengimo įrodymo pripažinimo bendrąja sistema, taikant bendrąją rengimo
struktūrą, daugiau specialistų sudaromos galimybės judėti iš vienos valstybės
narės į kitą; (b)
susijusi profesija jau yra reglamentuojama ne
mažiau kaip trečdalyje visų valstybių narių; (c)
bendrą žinių, įgūdžių ir kompetencijų rinkinį
sudaro ne mažiau kaip trečdalyje visų valstybių narių švietimo ir rengimo
sistemose apibrėžtos žinios, įgūdžiai ir kompetencijos; (d)
į tokią bendrąją rengimo struktūrą įtrauktos
žinios, įgūdžiai ir kompetencijos yra pagrįsti Europos kvalifikacijų sąrangos
lygmenimis, apibrėžtais Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijos dėl
Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo(*) II priede; (e)
susijusi profesija nėra įtraukta į kitą bendrąją
rengimo struktūrą ir nėra reglamentuojama pagal III antraštinės dalies III
skyrių; (f)
bendroji rengimo struktūra buvo parengta skaidriais
pagrindais vykdant atitinkamą procedūrą, dalyvaujant valstybių narių, kuriose
profesija nėra reglamentuojama, suinteresuotiesiems subjektams; (g)
taikant bendrąją rengimo struktūrą, bet kokios
valstybės narės piliečiai gali siekti tokiai struktūrai priklausančios
kvalifikacijos ir nebūdamas profesinės organizacijos nariu ar joje
prisiregistravęs. 3. Komisija įgaliojama priimti deleguotuosius
aktus pagal 58a straipsnį dėl bendrojo žinių, įgūdžių ir kompetencijų rinkinio,
taip pat dėl kvalifikacijų, įtrauktų į bendrąją rengimo struktūrą. 4. Valstybės narės praneša Komisijai profesijos,
kuri įgyjama pagal 3 dalyje nurodytą bendrąją rengimo struktūrą, profesinį
vardą. 5. Valstybė narė gali prašyti leisti jos
teritorijoje netaikyti 3 dalyje nurodytos bendrosios rengimo struktūros, jei ji
buvo priversta reglamentuojamą profesiją įvesti savo teritorijoje kitokiu būdu,
jei jos buvo reikalaujama pakeisti esminius su profesijų struktūra susijusius
nacionalinius principus dėl tokių profesijų įsigijimo ir užsiėmimo jomis
sąlygų, arba jei valstybė narė nenori savo nacionalinės kvalifikacijų sistemos
susieti su bendrojoje rengimo struktūroje nurodytomis kvalifikacijomis.
Komisija, siekdama taikyti tokią išimtį susijusioms valstybėms narėms, gali
priimti įgyvendinimo sprendimą. Bendrieji rengimo testai 1. Šio straipsnio tikslais bendrasis rengimo
testas reiškia tinkamumo testą, kuriuo įvertinamas specialisto sugebėjimas
užsiimti profesija visose tą profesiją reglamentuojančiose valstybėse narėse.
Asmeniui, sėkmingai išlaikiusiam bendrąjį rengimo testą, leidžiama užsiimti
profesija ir vykdyti atitinkamą profesinę veiklą valstybėje narėje tokiomis
pačiomis sąlygomis, kokios yra taikomos asmenims, profesines kvalifikacijas
įgijusiems toje valstybėje narėje. 2. Bendrasis rengimo testas atitinka tokias
sąlygas: (a)
palyginti su III antraštinės dalies I skyriuje
nurodyta rengimo įrodymo pripažinimo bendrąja sistema, taikant bendrąjį rengimo
testą, daugiau specialistų sudaromos galimybės judėti iš vienos valstybės narės
į kitą; (b)
susijusi profesija jau yra reglamentuojama ne
mažiau kaip trečdalyje visų valstybių narių; (c)
bendrasis rengimo testas sudarytas skaidriais
pagrindais taikant atitinkamą procedūrą, dalyvaujant valstybių narių, kuriose
profesija nėra reglamentuojama, suinteresuotiesiems subjektams; (d)
bendrąjį rengimo testą gali laikyti visų valstybių
narių piliečiai ir dalyvauti praktiškai organizuojant tokius testus valstybėse
narėse net nebūdami profesinės organizacijos nariais ar joje prisiregistravę. 3. Komisija įgaliojama pagal 58a straipsnį priimti
deleguotuosius teisės aktus dėl tokių bendrųjų rengimo testų sąlygų. ----------- (*) OL C 111, 2008 5 6, p.1.“ (36)
Į 50 straipsnį įterpiama ši 3a dalis: „3a. Iškilus pagrįstų abejonių, priimančioji
valstybė narė gali reikalauti valstybės narės kompetentingas valdžios
institucijas patvirtinti, kad pareiškėjui nėra laikinai ar visam sustabdyta
teisė užsiimti profesija dėl sunkaus profesinio nusižengimo ar apkaltinimo padarius
kriminalinį nusikaltimą, susijusį su bet kokia jo ir (arba) jos profesine
veikla.“ (37)
Į 52 straipsnį pridedama ši 3 dalis: „3. Valstybė narė gali nesuteikti teisės naudoti
profesinį vardą profesinių kvalifikacijų turėtojams, jei ji apie tokią
asociaciją ar organizaciją nepranešė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms
pagal 3 straipsnio 2 dalį.“ (38)
53 straipsnis papildomas šia antra pastraipa: „Valstybė narė užtikrina, kad specialisto kalbos
mokėjimą tikrintų kompetentinga valdžios institucija po to, kai yra priimami 4d
straipsnyje, 7 straipsnio 4 dalyje ir 51 straipsnio 3 dalyje nurodyti
sprendimai; kalbos mokėjimas tikrinamas jei yra didelių ir konkrečių abejonių
dėl tinkamo specialisto kalbos mokėjimo jam siekiant užsiimti pageidaujama
profesine veikla. Jei tai yra profesijos, galinčios turėti poveikį
paciento saugumui, valstybės narės gali kompetentingoms valdžios institucijoms
suteikti teisę tikrinti visų susijusių specialistų kalbos mokėjimą, jei
nacionalinės sveikatos priežiūros sistemos atstovai to aiškiai prašo arba jei
nacionalinės pacientams atstovaujančios organizacijos prašo patikrinti
savarankiškai dirbančius ir nacionalinei sveikatos priežiūros sistemai
nepriklausančius specialistus. Tikrinant bet kokį kalbos
mokėjimą, turi būti apsiribojama vienos valstybės narės oficialios kalbos
mokėjimo tikrinimu (tikrinamą kalbą pasirenka susijęs asmuo). Kalbos mokėjimo
tikrinimas turi būti proporcingas veiklai, kuria specialistas ketina užsiimti,
ir toks tikrinimas specialistui turi būti nemokamas. Susijusiam asmeniui turi
būti leidžiama tokio tikrinimo rezultatus užginčyti nacionaliniuose teismuose.“ (39)
IV antraštinėje dalyje įterpiamas 55a straipsnis: „55a straipsnis Mokamos stažuotės pripažinimas Priimančioji valstybė narė, siekdama suteikti
teisę užsiimti reglamentuojama profesija, turi pripažinti kitoje valstybėje
narėje atliktą mokamą stažuotę, kurios baigimą patvirtina tos valstybės narės
kompetentinga valdžios institucija.“ (40)
V antraštinės dalies pavadinimas pakeičiamas taip: „V antraštinė dalis ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS IR ATSAKOMYBĖ UŽ
ĮGYVENDINIMĄ PILIEČIŲ ATŽVILGIU“. (41)
56 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa pakeičiama
taip: „Priimančiosios valstybės narės ir kilmės
valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos, laikydamosi asmens
duomenų apsaugos teisės aktų, numatytų Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvoje 95/46/EB ir direktyvoje 2002/58/EB (*), keičiasi informacija apie
drausminius veiksmus arba baudžiamąsias sankcijas arba apie visas kitas
reikšmingas specifines aplinkybes, kurios gali turėti pasekmių veiklos pagal
šią direktyvą vykdymui. --------- (*) OL L 201, 2002 7 31,
p. 37.“ (42)
Įterpiamas šis 56a straipsnis: „56a straipsnis Įspėjimo mechanizmas 1. Valstybės narės kompetentingos valdžios
institucijos praneša visų kitų valstybių narių kompetentingoms valdžios
institucijoms ir Komisijai specialisto, kuriam nacionalinės valdžios
institucijos arba teismai uždraudė tos valstybės narės teritorijoje vykdyti
(net jei tai būtų laikinai) tokią profesinę veiklą: a) šeimos medicinos praktikos gydytojo, turinčio V
priedo 5.1.4 punkte nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą; b) medicinos gydytojo specialisto, turinčio teisę
naudoti V priedo 5.1.3 punkte nurodytą profesinį vardą; c) bendrosios praktikos slaugytojo, turinčio V
priedo 5.2.2 punkte nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą; d) gydytojo odontologo, turinčio V priedo 5.3.2
punkte nurodytą profesinę kvalifikaciją; e) odontologo specialisto, turinčio V priedo 5.3.3
punkte nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą; f) veterinarijos gydytojo, turinčio V priedo 5.4.2
punkte nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą, nebent apie jį jau būtų buvę
pranešta pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB (*)
32 straipsnį; g) akušerio, turinčio V priedo 5.5.2 punkte
nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą; h) vaistininko, turinčio V priedo 5.6.2 punkte
nurodytos formalios kvalifikacijos įrodymą; i) asmenų, turinčių VII priedo 2 punkte nurodytą
pažymėjimą, liudijantį, kad jis užbaigė rengimo kursą, kuris atitinka
atitinkamai 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40, arba 44 straipsniuose nurodytus
minimalius reikalavimus, tačiau kuris prasidėjo anksčiau nei V priedo 5.1.3,
5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 punktuose nurodytų
kvalifikacijų įsigijimo atskaitos datos. j) asmenų, turinčių pažymėjimą apie įgytas teises,
kaip nurodyta 23, 27, 29, 33, 37 ir 43 straipsniuose. Pirmoje pastraipoje nurodyta informacija turi būti
išsiųsta ne vėliau kaip per tris dienas nuo sprendimo, kuriuo uždraudžiama
susijusius specialistus vykdyti profesinę veiklą, priėmimo datos. 2. Direktyvoje 2006/123/EB neaptartais
atvejais, kai valstybėje narėje įsisteigęs specialistas užsiima profesine
veikla naudodamas profesinį vardą, kuris nėra nurodytas 1 dalyje, pagal šią
direktyvą valstybė narė, gavusi faktinę informaciją apie atitinkamą elgesį,
specifinius veiksmus ar aplinkybes, susijusias su tokia veikla, kuri galėtų
sukelti didelę žalą asmenų sveikatai arba saugumui arba aplinkai kitoje
valstybėje narėje, nedelsiant apie tai praneša kitai susijusiai valstybei narei
ir Komisijai. Ta informacija turi būti išsami tik tiek, kiek griežtai
reikalinga siekiant nustatyti susijusį specialistą, ir joje turi būti nuoroda į
kompetentingos valdžios institucijos sprendimą, kuriuo uždraudžiama jam (jai)
užsiimti profesine veikla. Kitos valstybės narės gali prašyti pateikti
papildomą informaciją 8 ir 56 straipsniuose nurodytomis sąlygomis. 3. Asmens duomenų tvarkymas valstybių narių
informacijos mainų elektroniniu būdu pagal 1 ir 2 dalį tikslais vykdomas
laikantis direktyvų 95/46/EB ir 2002/58/EB. Komisija asmens duomenis tvarko
pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 nuostatas. 4. Valstybės narės numato, kad specialistai,
apie kuriuos įspėjimai yra išsiųsti kitoms valstybėms narėms, būtų raštu
informuoti apie įspėjimo sprendimus tuo pačiu metu, kai buvo paskelbtas
įspėjimas; tokie specialistai gali apskųsti sprendimą nacionaliniame teisme
arba prašyti tokius sprendimus pakeisti ir turi teisę į atlyginimą dėl kitoms
valstybėms narėms išsiųsto neteisingo įspėjimo patirtos žalos – tokiais
atvejais sprendime turi būti nurodyta, kad įspėjimo sprendimas yra specialisto
apskųstas ir nagrinėjamas teisme. 5. Komisija priima įgyvendinimo teisės aktus
dėl įspėjimo mechanizmo taikymo. Į įgyvendinimo aktą turi būti įtrauktos
nuostatos dėl kompetentingų valdžios institucijų, įgaliotų siųsti ir (arba)
gauti įspėjimus, dėl įspėjimų papildymo nauja informaciją, dėl įspėjimų
atšaukimo ir panaikinimo, dėl prieigos prie duomenų teisės, dėl įspėjimuose
pateiktos informacijos taisymo būdų, dėl priemonių siekiant užtikrinti
informacijos patikros ir išsaugojimo laikotarpių saugumą. Tie įgyvendinimo
teisės aktai priimami laikantis 58 straipsnyje nurodytos patariamosios
procedūros. ---------------- (*) OL L 376, 2006 12 27,
p. 36.“ (43)
57 straipsnis pakeičiamas taip: „57 straipsnis Centrinė internetinė prieiga prie informacijos 1. Valstybės narės užtikrina, kad kontaktiniuose
centruose internete būtų prieinama ir reguliariai atnaujinama tokia
informacija: a) valstybės narės visų reglamentuojamų profesijų,
kaip apibrėžta 3 straipsnio 1 dalies a punkte, sąrašas, įskaitant už
kiekvieną reglamentuojamą profesiją atsakingos kompetentingos valdžios
institucijos ir 57b straipsnyje nurodyto pagalbos centro kontaktinius duomenis;
b) specialybių, kurias turintiems asmenims gali
būti išduoti Europos profesiniai pažymėjimai, sąrašas; veikiančių ir
kompetentingų pažymėjimus išduodančių kompetentingų valdžios institucijų
sąrašas; c) visų specialybių, kurioms valstybės narės savo
nacionaliniuose įstatymuose ir reglamentuose taiko 7 straipsnio 4 dalies
nuostatas, sąrašas; d) reglamentuojamo mokymo ir rengimo ir
11 straipsnio c punkto ii papunktyje nurodyto specialios struktūros
profesinio rengimo sąrašas; e) visi kiekvienai valstybės narės
reglamentuojamai profesijai taikomi šioje direktyvoje nurodyti reikalavimai,
procedūros ir formalumai, įskaitant visus piliečių mokėtinus mokesčius ir
pateiktinus dokumentus; f) informacija, kaip remiantis nacionaliniais
teisės aktais ir reglamentais apskųsti kompetentingų valdžios institucijų sprendimus. 2. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje
nurodyta informacija ir pagalba būtų teikiama aiškiai ir suprantamai, kad ji
būtų lengvai prieinama nuotoliniu būdu ir elektroninėmis priemonėmis ir būtų
nuolat atnaujinama. 3. Valstybės narės užtikrina, kad kontaktinių
centrų ir kompetentingų valdžios institucijų darbuotojai į kiekvieną
kontaktiniam centrui adresuotą prašymą pateikti informaciją atsakytų kiek
įmanoma greičiau. Tuo tikslu jos taip pat gali perduoti tokius prašymus
pateikti informaciją 57b straipsnyje nurodytiems pagalbos centrams ir
informuotų apie tai susijusius piliečius. 4. Valstybės narės ir Komisija imasi papildomų
priemonių, siekdamos užtikrinti, kad kontaktiniai centrai teiktų 1 dalyje
numatytą informaciją kitomis oficialiomis Sąjungos kalbomis. Tai neturi daryti
poveikio valstybių narių teisės aktams dėl kalbų naudojimo jų teritorijoje. 5. Valstybės narės bendradarbiauja tarpusavyje ir
su Komisija 1, 2 ir 4 dalies nuostatų įgyvendinimo tikslais.“ (44)
Įterpiamas šis 57a straipsnis: „57a straipsnis Procedūrų atlikimas elektroninėmis priemonėmis 1. Valstybės narės užtikrina, kad visi
reikalavimai, procedūros ir formalumai, susiję su šioje direktyvoje aptariamais
dalykais, būtų lengvai įvykdomi nuotoliniu būdu ir elektroninėmis priemonėmis atitinkamuose
kontaktiniuose centruose. 2. 1 dalis netaikoma tinkamumo testo atlikimui
arba prisitaikymo laikotarpiui, kaip apibrėžta 14 straipsnio 1 dalyje. 3. Kai valstybėms narėms yra pagrįsta prašyti
išankstinio elektroninio parašo, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvoje 1999/93/EB (*), siekiant atlikti 1 dalyje nurodytas procedūras,
valstybės narės priima elektroninius parašus, atitinkančius Komisijos sprendimą
2009/767/EB(**) ir suteikia technines priemones saugių elektroninių parašų,
apibrėžtų Komisijos sprendimu 2011/130/ES(***), formatams apdoroti. 4. Visos procedūros vykdomos pagal Direktyvos
2006/123/EB nuostatas dėl kontaktinių centrų. Laikotarpių, kurių turi laikytis
valstybės narės, atlikdamos šioje direktyvoje nurodytas procedūras ir
formalumus, pradžia yra piliečio paraiškos padavimo kontaktiniame centre data. (*) OL L 13, 2000 1 19,
p. 12. (**) OL L 274, 2009 10 20,
p. 36. (***) OL L 53, 2011 2 26,
p. 66.“ (45)
Įterpiamas šis 57b straipsnis: „57b straipsnis Pagalbos centrai 1. Kiekviena valstybė narė ne vėliau kaip [įrašyti
teisės akto perkėlimo datą] skiria pagalbos centrą, kurio funkcija yra pagalbos
dėl profesinių kvalifikacijų, numatytų šioje direktyvoje, pripažinimo teikimas
piliečiams ir kitų valstybių narių centrams, įskaitant informaciją apie
profesijas ir veiklos vykdymą pagal tas profesijas reglamentuojančius
nacionalinius teisės aktus, socialinius teisės aktus ir, kai taikytina, etikos
taisykles. 2. Priimančių valstybių narių pagalbos centrai
padeda piliečiams realizuoti pagal šią direktyvą jiems suteiktas teises, jei
reikia, padedant kilmės valstybės narės pagalbos centrui ir kompetentingoms
valdžios institucijoms ir priimančiosios valstybės narės kontaktiniams
centrams. 3. Kiekviena priimančiosios valstybės narės kompetentinga
valdžios institucija visapusiškai bendradarbiauja su priimančiosios valstybės
narės pagalbos centru ir tokių centrų prašymu teikia jiems informaciją. 4. Komisijos prašymu pagalbos centrai informuoja
Komisiją apie užklausimus, susijusius su Komisijos sprendžiamais klausimais per
du mėnesius nuo tokio prašymo gavimo.“ (46)
58 straipsnis pakeičiamas taip: „58 straipsnis Komiteto procedūra 1. Komitetas padeda Komisijai pripažinti
profesines kvalifikacijas. Tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011. 2. Jei daroma nuoroda į šią dalį, taikomas
Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.“ (47)
Įterpiamas šis 58a straipsnis: „58a straipsnis Naudojimasis įgaliojimais 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti
deleguotuosius teisės aktus atsižvelgiant į šiame straipsnyje nurodytas
sąlygas. 2. Įgaliojimas priimti deleguotuosius aktus,
nurodytas 3 straipsnio 2 dalyje, 4a straipsnio 7 dalyje, 4b straipsnio 2
dalyje, 20 straipsnyje, 21a straipsnio 3 dalyje, 24 straipsnio 4 dalyje, 25
straipsnio 5 dalyje, 26 straipsnio 2 dalyje, 31 straipsnio 2 dalyje, 31
straipsnio 7 dalyje, 34 straipsnio 2 dalyje, 34 straipsnio 4 dalyje, 35
straipsnio 4 dalyje, 38 straipsnio 1 dalyje, 38 straipsnio 4 dalyje, 40
straipsnio 1 dalyje, 40 straipsnio 4 dalyje, 44 straipsnio 2 dalyje, 44
straipsnio 4 dalyje, 46 straipsnio 4 dalyje, 49a straipsnio 3 dalyje ir 49b
straipsnio 3 dalyje suteikiamas Komisijai nuo [įrašyti datą, kuri turi būti iš
dalies keičiančios direktyvos įsigaliojimo data] neribotam laikui. 3. Įgaliojimą priimti deleguotuosius aktus,
nurodytas 3 straipsnio 2 dalyje, 4a straipsnio 7 dalyje, 4b straipsnio 2
dalyje, 20 straipsnyje, 21a straipsnio 3 dalyje, 24 straipsnio 4 dalyje, 25
straipsnio 5 dalyje, 26 straipsnio 2 dalyje, 31 straipsnio 2 dalyje, 31
straipsnio 7 dalyje, 34 straipsnio 2 dalyje, 34 straipsnio 4 dalyje, 35
straipsnio 4 dalyje, 38 straipsnio 1 dalyje, 38 straipsnio 4 dalyje, 40
straipsnio 1 dalyje, 40 straipsnio 4 dalyje, 44 straipsnio 2 dalyje, 44
straipsnio 4 dalyje, 46 straipsnio 4 dalyje, 49a straipsnio 3 dalyje ir 49b
straipsnio 3 dalyje gali bet kada panaikinti Europos Parlamentas arba Taryba.
Sprendimu dėl įgaliojimų panaikinimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Jis įsigalioja kitą dieną nuo
sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba jame
nurodytą vėlesnę dieną. Jis neturi poveikio jau galiojantiems deleguotiesiems
teisės aktams. 4. Priėmusi deleguotąjį aktą, Komisija apie tai
iškart tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. 5. Pagal 3 straipsnio 2 dalį, 4a straipsnio 7
dalį, 4b straipsnio 2 dalį, 20 straipsnį, 21a straipsnio 3 dalį, 24 straipsnio
4 dalį, 25 straipsnio 5 dalį, 26 straipsnio 2 dalį, 31 straipsnio 2 dalį, 31
straipsnio 7 dalį, 34 straipsnio 2 dalį, 34 straipsnio 4 dalį, 35 straipsnio 4
dalį, 38 straipsnio 1 dalį, 38 straipsnio 4 dalį, 40 straipsnio 1 dalį, 40
straipsnio 4 dalį, 44 straipsnio 2 dalį, 44 straipsnio 4 dalį, 46 straipsnio 4
dalį, 49a straipsnio 3 dalį ir 49b straipsnio 3 dalį priimtas deleguotasis
teisės aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo
Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei
Taryba neišreiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui
tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba praneša Komisijai, kad neprieštaraus.
Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis gali būti pratęstas
dviem mėnesiais.“ (48)
59 straipsnis pakeičiamas taip: „59 straipsnis Skaidrumas 1. Valstybės narės iki [įrašyti datą, kuri
turi būti direktyvos perkėlimo laikotarpio pabaigos data] perduoda Komisijai
esamų pagal jų nacionalinę teisę reglamentuojamų profesijų sąrašą. Apie visus
šio reglamentuojamų profesijų sąrašo pakeitimus taip pat turi būti nedelsiant
pranešama Komisijai. Komisija sukuria tokios informacijos duomenų bazę, kuri
turi būti viešai prieinama, ir ją tvarko. 2. Valstybės narės nagrinėja, ar pagal jų teisinės
sistemos reikalavimus konkrečios profesinės kvalifikacijos turėtojui apribojus
galimybę įsigyti profesiją arba vykdyti profesinę veiklą, įskaitant naudojimasį
profesiniu vardu ir veiklos pagal tokį profesinį vardą vykdymą, nebūtų pažeisti
toliau nurodyti principai: a) reikalavimai neturi būti nei tiesiogiai nei
netiesiogiai diskriminuojantys dėl tautybės ar gyvenamosios vietos; b) svarbiausia reikalavimų priežastis turi būti
visuomenės interesas; c) reikalavimai turi būti tinkami siekiant
įgyvendinti nusistatytą tikslą ir jais neturi būti reikalaujama daugiau, nei
reikia tokiam tikslui pasiekti. 3. 1 dalis taip pat taikoma profesijoms, kurias
valstybėje narėje reglamentuoja asociacija ar organizacija, kaip apibrėžta 3
straipsnio 2 dalyje ir reikalavimuose dėl narystės būtinybės. 4. Iki [įrašyti datą, kuri turi būti direktyvos
perkėlimo laikotarpio pabaigos data] valstybės narės pateikia informaciją apie
reikalavimus, kuriuos jos ketina taikyti ir nurodyti priežastis, kodėl jų
reikalavimai atitinka 2 dalies nuostatas. Per šešis mėnesius nuo priemonės
priėmimo valstybės narės pateikia informaciją apie jų vėliau pradėtus taikyti
reikalavimus ir nurodo priežastis, kodėl jų reikalavimai atitinka 2 dalies
nuostatas. 5. Iki [įrašyti datą, kuri turi būti direktyvos
perkėlimo laikotarpio pabaigos data], o vėliau – kas dveji metai, valstybės
narės taip pat pateikia ataskaitą apie panaikintus arba sušvelnintus
reikalavimus. 6. Komisija persiunčia ataskaitas kitoms
valstybėms narėms, kurios per šešis mėnesius pateikia savo pastabas. Per tą
patį laikotarpį Komisija dėl tų ataskaitų tariasi su suinteresuotomis šalimis,
įskaitant susijusius specialistus. 7. Remdamasi valstybių narių koordinatorių grupei,
įsteigtai pagal Komisijos sprendimą Nr. 2007/172/EB*, pateikta
informacija, Komisija pateikia suvestinę ataskaitą, dėl kurios gali būti
teikiamos pastabos. 8.
Atsižvelgdama į 6 ir 7 dalyje nurodytas pastabas, Komisija [įrašyti datą, kuri
turi būti vieneri metai po direktyvos perkėlimo laikotarpio pabaigos] pateikia
savo galutines išvadas Tarybai ir Europos Parlamentui, kartu, jei reikalinga,
pateikdama atitinkamus pasiūlymus dėl tolesnių iniciatyvų. (*) OL L 79, 2007 3 20,
p. 38.“ (49)
61 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip: „Kai taikytina, Komisija priima įgyvendinimo
sprendimą leisti atitinkamai valstybei narei ribotą laikotarpį nukrypti nuo
atitinkamos nuostatos.“ (50)
II ir III priedai išbraukiami. (51)
VII priedo 1 punktas papildomas šiuo g punktu: „g) jei valstybė narė reikalauja iš savo piliečių,
įrodymas, kad teisė užsiimti profesine veikla nėra laikinai sustabdyta ir
įrodymas dėl teistumo nebuvimo. 2 straipsnis [VRI
reglamento] pakeitimas [VRI reglamento] I priedo 2 punktas
pakeičiamas taip: „2. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/36/EB(*): 4a–4e straipsniai, 8 straipsnis,
21a straipsnis, 50 straipsnis, 51 straipsnis, 56 straipsnis ir 56a straipsnis. (*) OL L 255, 2005 9 30,
p. 22.“ 3 straipsnis Perkėlimas
į nacionalinę teisę 1. Valstybės narės priima
įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais, įsigaliojusiais ne vėliau kaip per
[įrašyti datą, kuri turi būti dvejų metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo
data], įgyvendinama ši direktyva. Jos nedelsdamos praneša Komisijai tų nuostatų
tekstus. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro
jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai
skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia
Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės
teisės aktų nuostatų tekstus. 4 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po
jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. 5 straipsnis Adresatai Ši direktyva
skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje Europos Parlamento vardu Tarybos
vardu Pirmininkas Pirmininkas FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO
PAŽYMA 1. PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA 1.1. Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas 1.2. Atitinkama
(-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje 1.3. Pasiūlymo
(iniciatyvos) pobūdis 1.4. Tikslas
(-ai) 1.5. Pasiūlymo
(iniciatyvos) pagrindas 1.6. Trukmė
ir finansinis poveikis 1.7. Numatomas
(-i) valdymo metodas (-ai) 2. VALDYMO PRIEMONĖS 2.1. Priežiūros
ir atskaitomybės taisyklės 2.2. Valdymo
ir kontrolės sistema 2.3. Sukčiavimo
ir pažeidimų prevencijos priemonės 3. NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS)
FINANSINIS POVEIKIS 3.1. Atitinkama
(-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto
išlaidų eilutė (-ės) 3.2. Numatomas
poveikis išlaidoms 3.2.1. Numatomo poveikio
išlaidoms suvestinė 3.2.2. Numatomas poveikis
veiklos asignavimams 3.2.3. Numatomas poveikis
administracinio pobūdžio asignavimams 3.2.4. Suderinamumas su
dabartine daugiamete finansine programa 3.2.5. Trečiųjų šalių
finansinis įnašas 3.3. Numatomas poveikis įplaukoms FINANSINĖ
TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
6.
PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
6.1.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva Nr. xxx, kuria iš dalies keičiama
Direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo.
6.2.
Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
sistemoje[26]
Vidaus
rinka – žinių ekonomika Vidaus
rinka – paslaugos
6.3.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis
¨ Pasiūlymas
(iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
6.4.
Tikslai
6.4.1.
Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai)
tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)
Komunikate
„Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui
stiprinti“ (COM(2011) 206 galutinis) Komisija pasiūlė atnaujinti teisės
aktus, kuriais reglamentuojamas profesinių kvalifikacijų pripažinimas.
Bendrosios rinkos akte aiškiai kalbama apie Europos profesinio pažymėjimo
(toliau – EPP) kaip priemonės, palengvinsiančios specialistų judumą, sukūrimą
(elektroninio pažymėjimo pavidalu) ir kartu raginama stiprinti valstybių narių
kompetentingų institucijų tarpusavio pasitikėjimą ir siekti kuo didesnės naudos
vartotojams bei darbdaviams. Pradėjus
naudoti EPP turėtų išaugti esamų pripažinimo procedūrų našumas ir sumažėti
sąnaudų. Labai svarbu tai, kad EPP Europos Sąjungoje bus administruojamas
centralizuotai, t. y. per Vidaus rinkos informacinę (toliau – VRI) sistemą,
kuri toliau bus plėtojama naujomis EPP funkcijomis. EPP
turėtų būti išduodamas, bet neprivalomas jo pageidaujantiems specialistams, o
kompetentingoms institucijoms jis būtų privalomas. Per VRI sistemą turėtų būti
ne tik administruojamas EPP, bet taip pat diegiamas visai Europai bendras
įspėjimo mechanizmas, kuriuo naudodamosi valstybės narės įspėtų viena kitą, jei
specialistui dėl drausminių ar kaltinamųjų sankcijų būtų atimta teisė dirbti
pagal profesiją, ir pranešama apie naujai išduotus diplomus. VRI
sistema – tai internetinė ryšių priemonė, kurią sukūrė Komisija ir kuria
2008 m. valstybėms narėms pasiūlyta naudotis nemokamai. Šiuo metu VRI
sistema naudojama informacijos mainams, numatytiems 2005 m. rugsėjo
7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/36/EB dėl profesinių
kvalifikacijų pripažinimo ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje. VRI
sistema sudaro sąlygas nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios įstaigoms
sparčiai ir lengvai užmegzti ryšį su tokiomis pat kitos valstybės narės
įstaigomis laikantis vienodų darbo metodų, dėl kurių sutarė visos valstybės
narės. VRI sistema padeda naudotojams: i) rasti institucijas, su kuriomis
reikia susisiekti, ii) bendrauti su jomis naudojant iš anksto išverstų klausimų
ir atsakymų rinkinius ir iii) naudojant stebėjimo mechanizmą stebėti
informacijos prašymo būklės kaitą. Pasiūlymas
VRI sistemą naudoti kaip administracinį centrą, per kurį būtų išduodami ir
nuolat stebimi EPP, ir įdiegti įspėjimo mechanizmą dera su šios srities
Komisijos politika. Komunikate dėl Bendrosios rinkos akto Komisija nurodė, kad
visų pirma ši sistema turėtų būti naudojama kaip partnerystės priemonė, kurios
pagrindu būtų įgyvendinamos bendrosios rinkos taisyklės būsimuose Komisijos
pasiūlymuose. Pagal
Komisijos priimtą VRI sistemos plėtros strategiją priemonė, kuria naudodamosi
valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms teiks pranešimus, veiks
VRI sistemoje. Pagal direktyvą naudojantis šia sistema turėtų būti pranešama ir
apie naujai išduotus diplomus.
6.4.2.
Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV /
VGB veikla
8 konkretus tikslas. Palengvinti laisvą
kvalifikuotų specialistų judėjimą ES. Pagrindinė
veikla siekiant šio tikslo – parengti pasiūlymą dėl Profesinių kvalifikacijų
direktyvos peržiūros, siekiant gerokai supaprastinti ir modernizuoti visą
procesą, įskaitant Europos profesinio pažymėjimo diegimą ir naudojimą. Bendrasis
šios priemonės tikslas – paspartinti sprendimų dėl profesinių kvalifikacijų
pripažinimo priėmimą ir siekti, kad prašymų pripažinti kvalifikacijas būtų
teikiama daugiau. Kad
pasiektume šiuos tikslus, numatome vykdyti tokią veiklą: 1. Didinti
visos procedūros skaidrumą ir šiuo tikslu sukurti viešą sąsają, kad
specialistai galėtų: i) matyti sąrašą dokumentų, kurie privalomi teikiant
prašymą, ii) prašymą atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pateikti ir iš
jų EPP gauti internetu. 2. Keisti
kilmės valstybės narės dalyvavimo procedūroje pobūdį, kad, naudojantis
privaloma VRI sistema kaip administraciniu centru, bendru visoms
kompetentingoms institucijoms, apdoroti prašymus priimančiajai valstybei narei
būtų paprasčiau. VRI sistemos svarba šioje procedūroje padidėjo, todėl, kad
veiktų EPP, ši sistema turėtų būti plėtojama toliau. 3. Lengvinti
įspėjimų apie specialistus sklaidą. 4. Lengvinti
formalios kvalifikacijos įrodymų (diplomų) pranešimų perdavimą per VRI sistemą.
12 konkretus tikslas.
Realizuoti visą vidaus rinkos informacinės (VRI) sistemos potencialą,
tokiu būdu padedant gerinti vidaus rinkos teisės aktų įgyvendinimą. Pagal
Paslaugų direktyvą naudojimasis VRI sistema yra privalomas; naudotis šia
sistema bus privaloma ir pagal peržiūrėtą Profesinių kvalifikacijų direktyvą.
Šis pasiūlymas naudotis VRI sistema išduodant ir naudojantis EPP, diegiant
įspėjimo mechanizmą ir pranešant apie naujai išduotus diplomus dera su
Komisijos politika dėl būsimos VRI sistemos plėtotės į kitas Sąjungos teisės
sritis (kaip išdėstyta Komisijos komunikate „Geresnis bendrosios rinkos valdymas
užtikrinant glaudesnį administracinį bendradarbiavimą: Vidaus rinkos
informacinės sistemos (VRI) aprėpties plėtimo ir plėtros strategija“
(COM(2011) 75 galutinis) (VRI strategijos komunikatas)). Atitinkama VGV / VGB veikla 12/02
01: Vidaus rinkos sukūrimas ir plėtra
6.4.3.
Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis
Nurodyti poveikį, kurį
pasiūlymas (iniciatyva) turėtų turėti tiksliniams gavėjams (tikslinėms
grupėms). Pasiūlymu
užtikrinama: 1. ES
piliečių profesinių kvalifikacijų pripažinimo prašymų apdorojimo per VRI
sistemą deramas teisinis tikrumas. 2. ES
piliečių profesinių kvalifikacijų pripažinimo prašymų apdorojimo deramas
skaidrumas. 3. Nacionalinėms
institucijoms tenkančios administracinės naštos palengvinimas ir sumažinimas. 4. Sąnaudų
mažinimas: naujoms sritims nebus kuriama naujų vientikslių priemonių, o bus iš
naujo panaudojama ir pertvarkoma esama IT priemonė – ES arba nacionaliniu
lygmeniu, kad būtų galima pasinaudoti masto ir įvairovės ekonomikos
laimėjimais. 6. Valstybių
narių bendradarbiavimo spragų šalinimas, atsižvelgiant į tai, kad Paslaugų
direktyvoje daugelio specialistų atžvilgiu jau numatytas įspėjimo mechanizmas,
netaikytinas tik sveikatos priežiūros specialistams, kurių atveju rizika
visuomenės sveikatai yra labai reikšminga.
6.4.4.
Rezultatų ir poveikio rodikliai
Nurodyti pasiūlymo
(iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius. Pasiūlymas
padės veiksmingiau taikyti Sąjungos teisę profesinių kvalifikacijų srityje ir
sutaupyti IT plėtros, priežiūros ir valdymo lėšų. Jo
tiesioginis poveikis galėtų būti pamatuotas pagal šiuos rodiklius: - profesijų,
kurių atstovai naudotųsi EPP/VRI sistemos mechanizmu, kad ES jų profesinės
kvalifikacijos būtų pripažintos, skaičių. Beje, EPP nebus pradėtas diegti ar
padarytas privalomu visoms reglamentuojamoms profesijoms automatiškai, - kasmet
per VRI sistemą apdorojamų EPP prašymų skaičių, - vidutinį
EPP procedūros greitį, - kompetentingų
institucijų, kurios informacijos mainams sistemą naudoja aktyviai (t. y.
nėra vien užsiregistravusios kaip naudotojos), skaičių, - pranešimų
apie naujai išduotus diplomus skaičių, - naudotojų
pasitenkinimą (pagal apklausų duomenis).
6.5.
Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
6.5.1.
Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai
Pasiūlymas
padidins profesinių kvalifikacijų pripažinimo procedūrų našumą ir paskatins
laikiną specialistų judumą, nes išvykstant į užsienį bus taikoma tik viena
procedūra, grindžiama visai Europai bendra IT platforma. EPP/VRI sistema bus
taikoma specialistams, kurie kreipsis dėl naujosios tvarkos taikymo jiems, ir
palaipsniui plėtojama kitų profesijų atžvilgiu. Šiuo požiūriu pradinės sąnaudos
mažės, o vėlesnė raida priklausys nuo masto ekonomikos laimėjimų. Be
to, turi būti sukurtas mechanizmas, skirtas įspėti apie specialistus, kurie
neteko teisės dirbti pagal profesiją. Taip
pat, kadangi VRI sistema veikė ir anksčiau, naujoji tvarka užtikrins deramą
teisinį tikrumą, susijusį su asmens duomenų apdorojimu VRI sistemoje, kaip
numatyta VRI reglamente, kuris šiuo metu svarstomas Taryboje ir Europos
Parlamente. Naudos duos ir įvairovės ekonomika.
6.5.2.
Papildoma ES dalyvavimo nauda
Kadangi
VRI sistemą, kaip centralizuotą ryšių priemonę, sukūrė ir globoja Komisija,
savaime suprantama, kad ji sieks užtikrinti, kad EPP išdavimo procesas būtų
pradėtas ir vykdomas sklandžiai ir kad valstybių narių tarpusavio įspėjimo
mechanizmas būtų veiksmingas. Komisija valstybėms narėms siūlo VRI sistemą kaip
nemokamą paslaugą, užtikrina jos priežiūrą ir plėtrą, techninę pagalbą ir
teikia duomenų apdorojimo infrastruktūros prieglobą. Šių užduočių nebūtų įmanoma
atlikti necentralizuotai. Taikant
VRI sistemą įveikiamos tarpvalstybinio bendradarbiavimo kliūtys: kalbos
barjeras, administravimo ir darbo tradicijų skirtumai, stabilių informacijos
mainų procedūrų trūkumas. Kuriant sistemą dalyvavo valstybės narės, todėl VRI
sistemoje nustatyti vienodi darbo metodai, kuriais sutinka vadovautis kiekviena
valstybė narė.
6.5.3.
Panašios patirties išvados
VRI
sistema pradėta naudoti 2008 m. Dabar sistemoje yra užsiregistravę apie
6 700 kompetentingų institucijų ir 11 000 naudotojų. 2010 m. įvykdyta
maždaug 2 000 informacijos mainų. VRI
sistema naudojama įgyvendinant Profesinių kvalifikacijų direktyvą nuo
2008 m. Įgyta patirtis vertinama labai gerai – tai įrodo prašymų skaičius
ir su valstybėmis narėmis sudaryti susitarimai plėtoti šią sistemą visų
profesijų atžvilgiu. Valstybės narės pageidauja, kad ši sistema būtų toliau
naudojama visais įmanomais lygmenimis, jei būtina glaudžiai bendradarbiauti. Tokį
poreikį lėmė tai, kad dabartinės pripažinimo procedūros trunka per ilgai ir yra
pernelyg sudėtingos. Be to, trūksta įspėjimo
apie sveikatos priežiūros specialistus mechanizmo. Dauguma
suinteresuotųjų šalių tikisi, kad ši spraga bus šalinama. Pagaliau veiksmingai valdyti pranešimų teikimo
sistemą neturint IT priemonės – pernelyg sudėtinga ir sunku.
6.5.4.
Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
atitinkamomis priemonėmis
Komisijos
komunikate „Geresnis bendrosios rinkos valdymas užtikrinant glaudesnį
administracinį bendradarbiavimą: Vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI)
aprėpties plėtimo ir plėtros strategija“ (COM(2011) 75 galutinis) pateikti
planai naudoti VRI sistemą ir kitų Sąjungos teisės aktų srityse. Komisijos
komunikate „Bendrosios rinkos aktas“ pabrėžiama veiksmingo profesinių
kvalifikacijų pripažinimo ir Europos profesinio pažymėjimo sukūrimo svarba[27].
Dėl įspėjimo mechanizmo – Paslaugų direktyvoje (Direktyva 2006/123/EB) jau
numatyti įspėjimo įpareigojimai tam tikrų, bet ne visų specialistų, dirbančių
laisvųjų profesijų srityje, atžvilgiu. Svarbiausia spraga susijusi su sveikatos
priežiūros specialistais, kuriems Paslaugų direktyva netaikoma. Norintiems
pateikti prašymus gauti Europos profesinį pažymėjimą prieiga prie viešos
sąsajos gali būti suteikta, be kita ko, per vieno langelio principu veikiančius
kontaktinius centrus.
6.6.
Trukmė ir finansinis poveikis
¨ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė
neribota –
Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo 2013 iki
2014 m. –
Vėliau – visavertis taikymas. Prieglobos, veiklos
ir priežiūros sąnaudos įtrauktos į atitinkamas VRI sistemos veikimo sąnaudas.
6.7.
Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[28]
¨ Komisijos vykdomas tiesioginis
centralizuotas valdymas
7.
VALDYMO PRIEMONĖS
7.1.
Priežiūros ir atskaitomybės taisyklės
Nurodyti dažnumą ir
sąlygas. Komisija
rengia metinę VRI sistemos plėtros ir veiklos ataskaitą. Taigi apie VRI
sistemos naudojimą EPP prašymų, įspėjimų ir pranešimų apie diplomus tikslu bus
tinkamai atsiskaitoma. Be to, Europos asmens duomenų apsaugos pareigūnui bus
reguliariai teikiama ataskaita VRI sistemos duomenų apsaugos, įskaitant
saugumą, klausimais.
7.2.
Valdymo ir kontrolės sistema
7.2.1.
Nustatyta rizika
Viena
iš pagrindinių pasiūlymo ypatybių yra tai, kad EPP, įspėjimo mechanizmas ir
aprašas bus grindžiami VRI sistemos funkcijomis. Komisija yra VRI sistemos
valdytoja ir atsako už kasdienę jos veiklą, priežiūrą ir plėtrą. Veiklos rizika
šiuo požiūriu jau nustatyta VRI sistemos veikimo kontekste ir VRI reglamento
pasiūlyme. Be
jau minėtos veiklos rizikos papildomos rizikos galėtų kilti tuo atveju, jei EPP
sistema profesijoms ir specialistams nebūtų priimtina. Kitaip tariant, kiltų
rizika, jei EPP būtų sukurtas ir visiškai parengtas naudoti, bet būtų nelabai
paklausus arba visiškai nepaklausus. Be to, kompetentingoms institucijoms gali
pasirodyti, kad šią sistema pritaikyti sunku, todėl jos gali neskirti reikiamų
išteklių tam, kad prašymai būtų apdoroti tinkamai ir laiku. Iškėlus
mintį diegti Europos profesinį pažymėjimą ir įspėjimo mechanizmą susirūpinta ir
duomenų apsauga, įskaitant atvejus, kai tektų apdoroti nepagrįstus įspėjimus.
Be to, kad nauja teisinė sistema gerai veiktų, ją būtina kasdien atidžiai
valdyti.
7.2.2.
Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)
EPP,
įspėjimo mechanizmo ir aprašų aspektai, kurie priklauso nuo VRI sistemos
veikimo, turi būti apsvarstyti atsižvelgiant į VRI sistemos veikimą ir VRI reglamento
projektą. Svarstydama
likusius rizikos aspektus, kaip nustatyta ankstesniame 2.2.1 skyriuje, Komisija
teiks pagalbą (pvz., rengs seminarus) visoms suinteresuotosioms šalims (pvz.,
valstybių narių institucijoms, profesinėms įstaigoms ir t. t.), aktyviai
skatins diegti ir populiarins naująją sistemą.
7.3.
Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės
Nurodyti dabartines
arba numatytas prevencijos ir apsaugos priemones. Siekiant
kovoti su sukčiavimu, korupcija ir visa kita neteisėta veikla, VRI sistemos atveju
be apribojimų taikomos nuostatos, kurios paprastai taikomos Komisijos veiklai,
tarp jų ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų
tyrimų.
8.
NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
8.1.
Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos
išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
· Dabartinės biudžeto išlaidų eilutės Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || Biudžeto eilutė || Išlaidų rūšis || Įnašas Numeris [Aprašymas…] || DA/NDA ([29]) || ELPA[30] šalių || šalių kandidačių[31] || trečiųjų šalių || pagal Finansinio reglamento 18 straipsnio 1 dalies aa punktą 1A || 12.02.01 Vidaus rinkos sukūrimas ir plėtra || DA || TAIP || NE || NE || NE 1A || 12.01.04 Vidaus rinkos įgyvendinimas ir vystymas. Administracinio valdymo išlaidos. || NDA || TAIP || NE || NE || NE 1A || 26.03.01.01 Europos viešojo administravimo institucijų sąveikos sprendimai (ISA) || DA || TAIP || TAIP || NE || NE
8.2.
Numatomas poveikis išlaidoms
8.2.1.
Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
EUR (tūkstantųjų tikslumu) Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija || 1B || Vidaus rinkos sukūrimas ir plėtra <….> GD || || || 2013 metai || 2014 metai || || || || IŠ VISO Veiklos asignavimai || || || || || || || || 12.02.01 || Įsipareigojimai || (1) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Mokėjimai || (2) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 IŠ VISO asignavimų Vidaus rinkos ir paslaugų GD || Įsipareigojimai || =1+1a +3 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Mokėjimai || =2+2a +3 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Tikimasi, kad šis pasiūlymas ir susijusios
plėtros sąnaudos įsigalios 2013 m. ir tęsis 2014 m. Išsamesnės informacijos apie VRI sistemos
bendrąjį finansavimą rasite finansinėje pažymoje, pridedamoje prie Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento dėl administracinio bendradarbiavimo per
Vidaus rinkos informacijos sistemą (VRI reglamento) pasiūlymo
(COM(2011) 522 galutinis). Tokiomis aplinkybėmis bus nagrinėjama galimybė
plėtros sąnaudas finansuoti iš ISA programos lėšų. IŠ VISO veiklos asignavimų || Įsipareigojimai || (4) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Mokėjimai || (5) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų konkrečių programų rinkinio lėšomis || (6) || || || || || || || || IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1A IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || Įsipareigojimai || =4+ 6 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Mokėjimai || =5+ 6 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000
8.2.2.
Numatomas poveikis veiklos asignavimams
–
¨ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai naudojami
taip: Įsipareigojimų asignavimai EUR (tūkstantųjų tikslumu) Nurodyti tikslus ir rezultatus ò || || || 2013 metai || 2014 metai || N+2 metai || N+3 metai || ...atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 punktą) || IŠ VISO REZULTATAI Rezultato rūšis[32] || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų 1 KONKRETUS TIKSLAS. Didesnis skaidrumas || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultatas || Viešoji sąsaja || 380 000 || || 190 000 || || 190 000 || || || || || || || || || || || || 380.000 1 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 190 000 || || 190 000 || || || || || || || || || || || || 380 000 2 KONKRETUS TIKSLAS. Centralizuotas administravimas || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultatas || Centralizuotas administravimas || 124 000 || || 62 000 || || 62 000 || || || || || || || || || || || || 124 000 2 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 62 000 || || 62 000 || || || || || || || || || || || || 124 000 3 KONKRETUS TIKSLAS. Įspėjimo mechanizmai || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultatas || Įspėjimo mechanizmas || 160 000 || || 80 000 || || 80 000 || || || || || || || || || || || || 160 000 3 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 80 000 || || 80 000 || || || || || || || || || || || || 160 000 4 KONKRETUS TIKSLAS. Pranešimų teikimo sistema || || || || || || || || || || || || || || || || - Rezultatas || Pranešimų teikimo sistema || 61 000 || || 30 500 || || 30 500 || || || || || || || || || || || || 61 000 4 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 30 500 || || 30 500 || || || || || || || || || || || || 61 000 IŠ VISO IŠLAIDŲ || || 362 500 || || 362 500 || || || || || || || || || || || || 725 000
8.2.3.
Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
asignavimams
8.2.3.1.
Suvestinė
–
¨ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai asignavimai
nenaudojami
8.2.3.2.
Numatomi žmogiškųjų išteklių poreikiai
–
¨ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
nenaudojami
8.2.4.
Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine
programa
–
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka dabartinę daugiametę finansinę
programą (2013 m.). –
Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka būsimą
(2014–2020 m.) daugiametę finansinę programą. Pasiūlymas bus dengiamas
asignavimais, jau numatytais vidaus rinkos biudžeto eilutėje. Dėl 2013 m.
veiklos – asignavimai įtraukti į Komisijos oficialų finansinį programavimą. Dėl
2014 ir tolesnių metų – asignavimai įtraukti į Komisijos pasiūlymą dėl kitos
daugiametės finansinės programos.
8.2.5.
Trečiųjų šalių įnašai
–
Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su
trečiosiomis šalimis finansavimo
8.3.
Numatomas poveikis įplaukoms
–
¨ Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio įplaukoms [1] Eurobarometras Nr. 363. [2] 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376,
2006 12 27, p. 36). [3] 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo
(OL L 255, 2005 9 30, p. 22). [4] Komisijos komunikatas „Nauji gebėjimai naujoms darbo
vietoms. Darbo rinkos ir gebėjimų poreikių numatymas ir derinimas“,
COM(2008) 868, 2008 12 16. [5] 2010 m. ES pilietybės ataskaita „Kliūčių ES piliečių
teisėms šalinimas“, COM(2010) 603, 2010 10 27. [6] Komisijos komunikatas „Metinė augimo apžvalga.
Visapusiško ES atsako į krizę spartinimas“, COM(2011) 11,
2010 1 12. [7] Komisijos komunikatas „Bendrosios rinkos aktas. Dvylika
svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti „Bendros pastangos skatinti
naująjį augimą“, COM(2011) 206, SEC(2011) 467. [8] EUCO 52/11. [9] A7-0373/2011. [10] Žr. http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/evaluation_en.htm. [11] 2011 m. spalio 31 d. paskelbtą tyrimą galima
rasti svetainėje http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/docs/policy_developments/final_report_en.pdf. [12] Žr. http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/professional_qualifications_en.htm. [13] COM(2011) 367 galutinis. [14] Žr. http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/european_professional_card_en.htm. [15] Pavyzdžiui, žr. bylą C-330/03, Colegio de Ingenieros de
Caminos, Canales y Puertos. [16] Žr. bylas C-313/01, Morgenbesser ir C-345/08, Pesla. [17] Bylos C-47/08, C-50/08, C-51/08, C-52/08, C-53/08, C-54/08
ir C-61/08. [18] OL C […], […], p. […]. [19] [20] OL L 255, 2005 9 30, p. 22. [21] COM(2011) 206 galutinis, 2011 4 13. [22] COM(2010) 603 galutinis. [23] OL L [...]. [24] OL L 376, 2006 12 27, p. 36. [25] OL L 55, 2011 2 28, p. 13. [26] VGV – veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla
grindžiamas biudžeto sudarymas. [27] Žr. 6 išnašą. [28] Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį
reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [29] DA – diferencijuotieji asignavimai / NDA – nediferencijuotieji
asignavimai. [30] ELPA – Europos laisvosios prekybos asociacija. [31] Šalių kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų
potencialių šalių kandidačių. [32] Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz.,
finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir kt.).