This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62002TO0028
Nutarties santrauka
Nutarties santrauka
1. Ieškinys dėl panaikinimo – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Praradimas dėl pareiškus ieškinį atsitikusio įvykio – Nereikėjimas priimti sprendimo
2. Ieškinys dėl panaikinimo – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Pagal konkurencijos taisykles Komisijos priimtas sprendimas, konstatuojantis pažeidimų nebuvimą – Prašymas iš dalies panaikint, susijęs su susitarimo, kurio atžvilgiu buvo konstatuotas pažeidimų nebuvimas, nuostata – Nagrinėjamos nuostatos panaikinimas vykstant procesui – Atsiradusio bei egzistuojančio suinteresuotumo toliau palaikyti ieškinį nebuvimas – Su būsimomis ir neaiškiomis situacijomis susijęs suinteresuotumas – Netaikymas
(EB 81 straipsnio 1 dalis; EB 230 ir EB 233 straipsniai)
1. Fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo priimtinas tik tuo atveju, kai ieškovas yra suinteresuotas ginčijamo akto panaikinimu. Toks suinteresuotumas reiškia, kad pats akto panaikinimas turi turėti teisinių pasekmių, arba, kitaip tariant, dėl ieškinio baigties jį pareiškusiai šaliai turi atsirasti nauda.
Šiuo atžvilgiu ieškinio priimtinumo sąlygos vertinamos tuo metu, kai jis yra pareiškiamas. Vis dėlto vadovaudamasis gero teisingumo vykdymo interesais Pirmosios instancijos teismas gali ex officio pripažinti, kad nėra reikalo priimti sprendimo dėl ieškinio, jeigu ieškovas, kuris iš pradžių buvo suinteresuotas pareikšti ieškinį teisme, dėl pareiškus šį ieškinį atsitikusio įvykio prarado bet kokį asmeninį suinteresuotumą ginčijamo sprendimo panaikinimu. Iš tikrųjų ieškovas gali pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, tik jei jis lieka asmeniškai suinteresuotas ginčijamo sprendimo panaikinimu.
(žr. 34–38 punktus)
2. Ieškovas procese dėl Komisijos sprendimo dėl pažeidimų nebuvimo, priimto trečiųjų šalių atžvilgiu pagal Reglamento Nr. 17 2 straipsnį, panaikinimo nebeturi atsiradusio ir egzistuojančio suinteresuotumo, jeigu šiuo ieškiniu ginčijamas pažeidimų nebuvimo konstatavimas tik tiek, kiek jis susijęs su įmonių susitarime numatyta nuostata, kurią per tą laiką susitarimo šalys panaikino.
Viena vertus, iš tikrųjų galimas Pirmosios instancijos teismo sprendimas dėl prašomo panaikinimo negalėtų sukelti EB 233 straipsnyje nurodytų pasekmių, nes Komisija negalėtų priimti kito naujo sprendimo dėl neegzistuojančios nuostatos.
Kita vertus, tam, kad ieškovė galėtų remtis atsiradusiu ir egzistuojančiu, o ne hipotetiniu suinteresuotumu, galimybės, jog ateityje į susitarimą bus įtraukta panaši į panaikintą sąlyga, nepakanka prašyti panaikinti sprendimą.
Galiausiai prašomas panaikinimas nėra būtinas, kad ieškovas galėtų pagrįsti nacionaliniame teisme susitarimo šalims pareikštą ieškinį dėl žalos atlyginimo. Iš tikrųjų sprendimas dėl pažeidimų nebuvimo nacionalinių teismų nesaisto, nors tai yra faktinė aplinkybė, į kurią jie turi atsižvelgti. Jis tik išreiškia Komisijos nuomonę, jog, remiantis jos turimais faktais, nėra reikalo jai imtis priemonių. Tai nereiškia galutinio vertinimo ar išimtinei Komisijos kompetencijai priskiriamos pozicijos užėmimo. Kadangi EB 81 straipsnio 1 dalis taikoma tiesiogiai, fizinis asmuo ja gali remtis nacionaliniuose teismuose bei naudotis iš jos kylančiomis teisėmis, o kadangi pastarieji gali turėti kitokią informaciją byloje, jie privalo suformuluoti savo nuomonę dėl EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo atitinkamiems susitarimams, remdamiesi jiems žinomais faktais. Bet kuriuo atveju jie gali pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą dėl sprendimo dėl pažeidimų nebuvimo galiojimo, vadinasi, iškilus ginčui ieškovas nepraranda teisės ginti savo teisių nacionaliniame teisme.
(žr. 40, 42–43, 47–51 punktus)