This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32019D2198
Council Decision (EU) 2019/2198 of 25 November 2019 on the position to be taken on behalf of the European Union within the Joint Committee established by the Regional Convention on pan-Euro-Mediterranean preferential rules of origin as regards the amendment of the Convention
2019 m. lapkričio 25 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/2198 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regionine konvencija įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Konvencijos pakeitimo
2019 m. lapkričio 25 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/2198 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regionine konvencija įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Konvencijos pakeitimo
ST/13592/2019/INIT
OL L 339, 2019 12 30, p. 1–148
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
30.12.2019 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
L 339/1 |
TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2019/2198
2019 m. lapkričio 25 d.
dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regionine konvencija įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Konvencijos pakeitimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1) |
Sąjunga Tarybos sprendimu 2013/94/ES (1) sudarė Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninę konvenciją (toliau – Konvencija) ir ji Sąjungoje įsigaliojo 2012 m. gegužės 1 d.; |
(2) |
visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių kilmės kumuliacijos sistema suteikia galimybę taikyti įstrižinę kumuliaciją tarp šių 26 Konvencijos Susitariančiųjų Šalių: Sąjungos, Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos, Šveicarijos, Alžyro, Egipto, Izraelio, Jordanijos, Libano, Maroko, Palestinos (2), Sirijos, Tuniso, Turkijos, Albanijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Kroatijos, Šiaurės Makedonijos, Juodkalnijos, Serbijos, Kosovo (3), Farerų Salų, Moldovos, Gruzijos ir Ukrainos; |
(3) |
Konvencijoje numatyta, kad kilmės taisyklės turės būti iš dalies keičiamos siekiant labiau atsižvelgti į ekonominę tikrovę, taip pat nustatytos jos pakeitimų priėmimo procedūros. Konvencijos pakeitimai turi būti priimami vieningu Konvencija įsteigto jungtinio komiteto (toliau – Jungtinis komitetas) sprendimu; |
(4) |
Konvencijos dalinio keitimo procesas prasidėjo 2012 m. – nustatytos naujos modernizuotos ir lankstesnės kilmės taisyklės, suderinamos su tomis taisyklėmis, dėl kurių Sąjunga jau susitarė tam tikruose kituose neseniai sudarytuose susitarimuose, t. y. Kanados ir Europos Sąjungos ir jos valstybių narių išsamiame ekonomikos ir prekybos susitarime (4) (angl. santr. CETA), Europos Sąjungos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos laisvosios prekybos susitarime, Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarime (5) ir Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir PAVB EPS valstybių ekonominės partnerystės susitarime (6) arba bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistemose; |
(5) |
numatoma, kad Jungtinis komitetas sprendimą dėl Konvencijos dalinio pakeitimo priims per savo 2019 m. lapkričio 27 d. įvyksiantį posėdį arba vėliau; |
(6) |
tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jungtiniame komitete dėl Konvencijos dalinio pakeitimo, nes Konvencijos dalinis pakeitimas Sąjungai darys teisinį poveikį, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regionine konvencija (toliau – Konvencija) įsteigtame Jungtiniame komitete dėl Konvencijos dalinio pakeitimo, grindžiama prie šio sprendimo pridėtu Jungtinio komiteto sprendimo projektu.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2019 m. lapkričio 25 d.
Tarybos vardu
Pirmininkė
F. MOGHERINI
(1) 2012 m. kovo 26 d. Tarybos sprendimas 2013/94/ES dėl Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos sudarymo (OL L 54, 2013 2 26, p. 3).
(2) Šis pavadinimas neturi būti aiškinamas kaip Palestinos Valstybės pripažinimas ir jis nekeičia valstybių narių skirtingų pozicijų dėl šio klausimo.
(3) Šis pavadinimas nekeičia pozicijų dėl statuso ir atitinka JT ST rezoliuciją 1244 (1999) bei Tarptautinio Teisingumo Teismo nuomonę dėl Kosovo nepriklausomybės deklaracijos.
(4) OL L 11, 2017 1 14, p. 23.
PROJEKTAS
JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. …/…
… m. … … d.
kuriuo iš dalies keičiama Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninė konvencija
JUNGTINIS KOMITETAS,
atsižvelgdamas į Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninę konvenciją, ypač į jos 4 straipsnio 3 dalies a punktą,
kadangi:
(1) |
Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninė konvencija (toliau – Konvencija) buvo pasirašyta Briuselyje 2011 m. birželio 15 d. ir įsigaliojo 2012 m. sausio 1 d.; |
(2) |
Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono kilmės kumuliacijos sistemą sudaro laisvosios prekybos susitarimų tinklas. Joje nustatyta daugiašalė tapačių kilmės taisyklių sistema, pagal kurią leidžiama taikyti įstrižinę kumuliaciją, nedarant poveikio atitinkamuose susitarimuose nustatytiems principams; |
(3) |
Konvencijoje pripažįstama, kad reikės iš dalies pakeisti kilmės taisykles, kad jos labiau atitiktų ekonominę tikrovę; |
(4) |
Konvencijos Susitariančiosios Šalys, siekdamos nustatyti naują modernizuotų ir lankstesnių kilmės taisyklių rinkinį, susitarė iš dalies pakeisti Konvenciją; |
(5) |
todėl Konvencija turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista, |
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Konvencija iš dalies keičiama taip, kaip išdėstyta šio sprendimo priede.
2. Konvencijos pakeitimai [2021 m. sausio 1 d.] pradedami taikyti toms Susitariančiosioms Šalims, kurios anksčiau nei tą dieną tuos pakeitimus arba nuorodas į juos faktiškai perkels į savo protokolus dėl kilmės taisyklių.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta …
Jungtinio komiteto vardu
Pirmininkas
PRIEDAS
Vienintelis straipsnis
Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos pakeitimas
Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninė konvencija (toliau – Konvencija) iš dalies keičiama taip:
1. |
1 straipsnis pakeičiamas taip: „1 straipsnis 1. Konvencijos nuostatomis reglamentuojama prekių, kuriomis prekiaujama pagal atitinkamus Susitariančiųjų Šalių sudarytus tarpusavio susitarimus, kilmė. 2. Sąvoka „kilmės statusą turintys produktai“ ir su ja susiję administracinio bendradarbiavimo metodai išdėstyti Konvencijos priedėliuose. I priedėlyje išdėstytos bendrosios taisyklės, kuriomis reglamentuojama sąvokos „kilmės statusą turintys produktai“ apibrėžtis ir administracinio bendradarbiavimo metodai. II priedėlyje išdėstytos tam tikrų Susitariančiųjų Šalių tarpusavyje taikomos specialiosios nuostatos, dėl kurių susitarta iki 2019 m. sausio 1 d. ir kuriomis nukrypstama nuo I priedėlio nuostatų. Į II priedėlį neįtrauktos specialiosios tam tikrų Susitariančiųjų Šalių tarpusavyje taikomos nuostatos, dėl kurių susitarta iki 2019 m. sausio 1 d. ir kuriomis nukrypstama nuo I priedėlio nuostatų, galioja toliau. 3. Tuo atveju, kai dėl nukrypti leidžiančių nuostatų susitarta po 2019 m. sausio 1 d.:
4. Konvencijos Susitariančiosios Šalys yra:
5. Trečioji šalis, tapusi Susitariančiąja Šalimi pagal 5 straipsnį, automatiškai įtraukiama į šio straipsnio 4 dalyje nustatytą sąrašą.“ |
2. |
2 straipsnio 1 punktas pakeičiamas taip:
|
3. |
4 straipsnio 3 dalies a punktas pakeičiamas taip:
|
4. |
5 straipsnio 9 dalis išdėstoma taip: „9. Atitinkama trečioji šalis stebėtojos teisėmis gali būti atstovaujama Jungtiniame komitete, pakomitetyje ir darbo grupėse nuo 4 dalyje nurodyto Jungtinio komiteto sprendimo priėmimo dienos.“ |
5. |
I priedas pakeičiamas taip: „I priedėlis SĄVOKOS „KILMĖS STATUSĄ TURINTYS PRODUKTAI“ APIBRĖŽTIS IR ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO METODAI TURINYS
Priedų sąrašas
I ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS 1 straipsnis Apibrėžtys Konvencijoje vartojamų terminų apibrėžtys:
II ANTRAŠTINĖ DALIS SĄVOKOS „KILMĖS STATUSĄ TURINTYS PRODUKTAI“ APIBRĖŽTIS 2 straipsnis Bendrieji reikalavimai Įgyvendinant atitinkamą susitarimą, kilusiais iš Susitariančiosios Šalies laikomi šie į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai:
3 straipsnis Tik tam tikroje šalyje ar teritorijoje gauti produktai 1. Tik Susitariančiojoje Šalyje gautais produktais laikomi šie į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai:
2. Atitinkamai šio straipsnio 1 dalies h ir i punktuose vartojami terminai „jos laivai“ ir „jos žvejybos produktų perdirbimo laivai“ taikomi tik tiems laivams ir žvejybos produktų perdirbimo laivams, kurie atitinka visus šiuos reikalavimus:
3. Taikant 2 dalį, kai eksportuojanti arba importuojanti Susitariančioji Šalis yra Europos Sąjunga, laikoma, kad tai yra Europos Sąjungos valstybės narės. 4. Taikant 2 dalį, ELPA valstybės laikomos viena Susitariančiąja Šalimi. 4 straipsnis Pakankamas apdorojimas ar perdirbimas 1. Nedarant poveikio šio straipsnio 3 dalies ir 6 straipsnio taikymui, produktai, kurie nėra tik tam tikroje Susitariančiojoje Šalyje gauti produktai, laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais, jei įvykdomos II priedo sąraše atitinkamoms prekėms nustatytos sąlygos. 2. Jeigu pagal šio straipsnio 1 dalį kurioje nors Susitariančiojoje Šalyje kilmės statusą įgijęs produktas panaudojamas kaip medžiaga kitam produktui pagaminti, į kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurios galėjo būti panaudotos jam pagaminti, neatsižvelgiama. 3. Kiekvieno produkto atveju nustatoma, ar laikomasi šio straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų. Tačiau kai atitinkama taisyklė yra grindžiama didžiausio kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekio kriterijumi, Susitariančiųjų Šalių muitinės gal leisti eksportuotojams produktų gamintojo kainą (ex-works kainą) ir kilmės statuso neturinčių medžiagų vertę apskaičiuoti pagal vidurkį, kaip nustatyta šio straipsnio 4 dalyje, siekiant atsižvelgti į sąnaudų ir valiutų kurso svyravimus. 4. Kai taikoma šio straipsnio 3 dalies antra pastraipa, vidutinė produkto gamintojo kaina (ex-works kaina) ir vidutinė panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė apskaičiuojama atitinkamai remiantis visų ankstesniais finansiniais metais parduotų produktų gamintojo kainų (ex-works kainų) suma ir visiems produktams pagaminti ankstesniais finansiniais metais, kaip nustatyta eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų verčių suma, arba, jeigu nėra visų finansinių metų statistikos, pasirinkus ne trumpesnį kaip trys mėnesiai laikotarpį. 5. Eksportuotojai, pasirinkę skaičiavimą pagal vidurkį, šį metodą taiko nuosekliai kitais metais po ataskaitinių finansinių metų arba prireikus kitais metais po trumpesnio laikotarpio, naudojamo kaip ataskaitinis laikotarpis. Jie gali nustoti taikyti šį metodą, kai konkrečiais finansiniais metais arba atitinkamu ne trumpesniu kaip trys mėnesiai laikotarpiu nustato, jog sąnaudų arba valiutų kurso svyravimai, dėl kurių buvo pasirinkta taikyti šį metodą, pasibaigė. 6. Siekiant nustatyti, ar laikomasi reikalavimo neviršyti didžiausio kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekio, šio straipsnio 4 dalyje nurodyti vidurkiai naudojami kaip gamintojo kaina (ex-works kaina) ir kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė. 5 straipsnis Leistinojo nuokrypio taisyklė 1. Nukrypstant nuo šio straipsnio 4 straipsnio ir laikantis šio straipsnio 2 ir 3 dalių, kilmės statuso neturinčias medžiagas, kurių, vadovaujantis II priedo sąraše nustatytomis sąlygomis, negalima naudoti atitinkamam produktui pagaminti, vis dėlto šiuo tikslu galima naudoti, jeigu įvertinta bendra produkto neto masė ar vertė neviršija:
Ši dalis netaikoma produktams, kurie priskiriami 50–63 skirsniams ir kuriems taikomi I priedo 6 ir 7 pastabose minimi leistinieji nuokrypiai. 2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, neleidžiama viršyti nė vieno didžiausio kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekio procentinio dydžio, nurodyto II priedo sąraše nustatytose taisyklėse. 3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos tik Susitariančiojoje Šalyje gautiems produktams, kaip apibrėžta 3 straipsnyje. Tačiau, nedarant poveikio 6 straipsnio ir 9 straipsnio 1 dalies taikymui, minėtose nuostatose numatytas leistinasis nuokrypis vis dėlto taikomas produktui, kuriam pagal II priedo sąraše nurodytą taisyklę pagaminti turi būti naudojamos tik tam tikroje šalyje ar teritorijoje gautos medžiagos. 6 straipsnis Nepakankamas apdorojimas ar perdirbimas 1. Nedarant poveikio šio straipsnio 2 dalies taikymui ir neatsižvelgiant į tai, ar 4 straipsnio reikalavimai įvykdyti, kilmės statusas nesuteikiamas dėl šių nepakankamo apdorojimo ar perdirbimo operacijų:
2. Nustatant, ar konkretaus produkto apdorojimas ar perdirbimas turi būti laikomas nepakankamu, kaip apibrėžta šio straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiama į visas eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje su tuo produktu atliktas operacijas. 7 straipsnis Kilmės kumuliacija 1. Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, į kitą Susitariančiąją Šalį eksportuojami produktai yra laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, jeigu jie yra gauti toje Susitariančiojoje Šalyje ir juose yra kitos Susitariančiosios Šalies kilmės medžiagų ir jeigu eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliktų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdorotos arba perdirbtos. 2. Jeigu eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliktų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas nėra didesnis nei 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas, gautas produktas, kuriame yra kitos Susitariančiosios Šalies kilmės medžiagų, laikomas eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktu tik tuo atveju, jei joje sukurta pridėtinė vertė yra didesnė už panaudotų daugiau kaip vienos iš kitų Susitariančiųjų Šalių kilmės medžiagų vertę. Priešingu atveju gautas produktas laikomas kilusiu iš tos Susitariančiosios Šalies, kuriai priskiriama didžiausia kilmės statusą turinčių medžiagų, panaudotų gamybai eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, vertė. 3. Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, jei tai yra ne 50–63 skirsniams priskiriami produktai, Susitariančiojoje Šalyje, išskyrus eksportuojančią Susitariančiąją Šalį, atliktos apdorojimo arba perdirbimo operacijos laikomos atliktomis eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti toje eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje. 4. Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, jei tai yra 50–63 skirsniams priskiriami produktai ir tik jei vykdoma dvišalė prekyba tarp dviejų Susitariančiųjų Šalių, importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos laikomos atliktomis eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, jeigu produktai buvo vėliau apdoroti arba perdirbti toje eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje. Taikant šią dalį, Europos Sąjungos stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyviai ir Moldovos Respublika laikomi viena Susitariančiąja Šalimi. 5. Susitariančiosios Šalys gali pasirinkti vienašališkai išplėsti šio straipsnio 3 dalies taikymo sritį įtraukdamos 50–63 skirsniams priskiriamų produktų importą. Susitariančioji Šalis, nusprendusi išplėsti 3 dalies taikymo sritį, praneša Jungtiniam komitetui apie tą sprendimą ir visus jo pakeitimus. Susitariančiųjų Šalių, išplėtusių šio straipsnio dėl 50–63 skirsniams priskiriamų produktų importo 3 dalies taikymo sritį, sąrašas pateikiamas VIII priede. Susitariančiųjų Šalių sąrašas nedelsiant atnaujinamas, kai kuri nors Susitariančioji Šalis nustoja taikyti tokį išplėtimą. Kiekviena Susitariančioji Šalis, laikydamasi atitinkamų savo vidaus procedūrų, paskelbia pranešimą, kuriame pateikia į VIII priedą įtrauktą Susitariančiųjų Šalių sąrašą. 6. Taikant kumuliaciją pagal 3–5 dalis, kilmės statusą turintys produktai laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais tik tuo atveju, jei joje atliktų apdorojimo arba perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 7. Eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje neapdorotų arba neperdirbtų šio straipsnio 1 ir 4 dalyse nurodytų Susitariančiųjų Šalių kilmės produktų kilmės šalis išlieka ta pati eksportuojant juos į vieną iš kitų Susitariančiųjų Šalių. 8 straipsnis Kilmės kumuliacijos taikymo sąlygos 1. 7 straipsnyje numatyta kumuliacija gali būti taikoma tik jei:
2. Pranešimai apie kumuliacijai taikyti būtinų reikalavimų įvykdymą skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (C serijoje) ir tose Susitariančiosiose Šalyse, kurios yra atitinkamų susitarimų šalys, laikantis jose galiojančios tvarkos. 7 straipsnyje numatyta kumuliacija taikoma nuo tuose pranešimuose nurodytos datos. Susitariančiosios Šalys kitoms Susitariančiosioms Šalims, kurios yra atitinkamų susitarimų šalys, per Europos Komisiją perduoda išsamią informaciją apie susitarimus (įskaitant jų įsigaliojimo datas), taikomus su kitomis Susitariančiosiomis Šalimis. 3. Tais atvejais, kai produktai kilmės statusą eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje įgijo pagal 7 straipsnį taikant kilmės kumuliaciją, kilmės įrodyme turėtų būti įrašas anglų kalba „CUMULATION APPLIED WITH (šalies (-ių) pavadinimas (-ai) anglų kalba)“. Jei kaip kilmės įrodymas naudojamas EUR.1 judėjimo sertifikatas, šis įrašas pateikiamas EUR.1 judėjimo sertifikato 7 langelyje. 4. Susitariančiosios Šalys gali nuspręsti tuo atveju, kai į jas eksportuojami produktai kilmės statusą įgijo eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje taikant kilmės kumuliaciją pagal 7 straipsnį, atleisti nuo pareigos į kilmės įrodymą įtraukti šio straipsnio 3 dalyje nurodytą įrašą. Susitariančiosios Šalys praneša Jungtiniam komitetui apie savo sprendimą pasinaudoti ta galimybe. Pranešimus, kuriuose pateikiamas atnaujintas ta galimybe pasinaudojusių Susitariančiųjų Šalių sąrašas, Susitariančiosios Šalys skelbia laikydamosi savo tvarkos. 9 straipsnis Kvalifikacinis vienetas 1. Taikant Konvenciją, kvalifikaciniu vienetu laikomas konkretus produktas, kuris, klasifikuojant pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą, laikomas baziniu vienetu. Todėl: a) kai produktas, kurį sudaro gaminių grupė arba rinkinys, pagal Suderintos sistemos taisykles yra klasifikuojamas jį priskiriant vienai pozicijai, ta visuma sudaro kvalifikacinį vienetą; b) kai siuntą sudaro tam tikras skaičius vienodų produktų, priskiriamų tai pačiai pozicijai, Konvencija taikoma atskirai kiekvienam produktui. 2. Jei pagal Suderintos sistemos 5 bendrąją taisyklę pakuotė klasifikuojama kartu su produktu, nustatant kilmę ji taip pat vertinama kartu su produktu. 3. Reikmenys, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įranga, mechanizmu, aparatu ar transporto priemone, įeinantys į įprastą jų sudėtį ir įtraukti į jų gamintojo kainą (ex-works kainą), yra laikomi neatskiriama tos įrangos, mechanizmo, aparato ar transporto priemonės dalimi. 10 straipsnis Rinkiniai Rinkiniai, kaip apibrėžta Suderintos sistemos 3 bendrojoje taisyklėje, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi visos jų sudėtinės dalys. Jei rinkinį sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, pats rinkinys vis dėlto laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu kilmės statuso neturinčių produktų vertė neviršija 15 % rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos). 11 straipsnis Neutralūs elementai Siekiant nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, neatsižvelgiama į tolesnių elementų, kurie gali būti naudojami produkto gamyboje, kilmę:
12 straipsnis Apskaitos atskyrimas 1. Jeigu produktui apdoroti ar perdirbti naudojamos kilmės statusą turinčios ir jo neturinčios pakeičiamos medžiagos, ekonominės veiklos vykdytojai gali užtikrinti, kad tos medžiagos būtų apskaitomos taikant apskaitos atskyrimo metodą, neprivalant atskirai jų laikyti. 2. Ekonominės veiklos vykdytojai gali užtikrinti, kad 1701 pozicijai priskiriami kilmės statusą turintys ir jo neturintys produktai būtų apskaitomi taikant apskaitos atskyrimo metodą, neprivalant atskirai jų laikyti. 3. Susitariančiosios Šalys gali reikalauti, kad apskaitos atskyrimo metodą būtų galima taikyti tik gavus išankstinį muitinės leidimą. Muitinė gali leidimą suteikti taikydama tokias sąlygas, kokios, jos manymu, yra tinkamos, ir stebi, kaip naudojamasi leidimu. Muitinė gali panaikinti leidimą, jei metodą taikantis asmuo netinkamai juo naudojasi arba nesilaiko kurių nors kitų šiame priedėlyje nustatytų sąlygų. Taikant apskaitos atskyrimo metodą turi būti užtikrinta, kad eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais bet kuriuo metu būtų laikoma ne daugiau produktų, nei tuo atveju, jei atsargos būtų fiziškai atskirtos. Metodas taikomas ir jo taikymas registruojamas pagal eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje taikomus bendruosius apskaitos principus. 4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytą metodą taikantis asmuo surašo prekių kilmės įrodymus arba kreipiasi, kad jie būtų surašyti produktų, kurie gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, kiekiui. Metodą taikantis asmuo muitinės prašymu pateikia tų kiekių apskaitos ataskaitą. III ANTRAŠTINĖ DALIS TERITORINIAI REIKALAVIMAI 13 straipsnis Teritoriškumo principas 1. II antraštinėje dalyje išdėstytų sąlygų atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje laikomasi nepertraukiamai. 2. Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš Susitariančiosios Šalies į kitą šalį, grąžinami, jie laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu muitinei nepateikiama jai priimtinų įrodymų, kad:
3. Kai prekės įgyja kilmės statusą pagal II antraštinės dalies sąlygas, laikoma, kad ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliktas iš tos Susitariančiosios Šalies eksportuotų ir vėliau reimportuotų medžiagų apdorojimas ar perdirbimas neturi poveikio tam statusui, jeigu:
4. Taikant šio straipsnio 3 dalį, II antraštinėje dalyje išdėstytos kilmės statuso įgijimo sąlygos netaikomos ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliekamam apdorojimui ar perdirbimui. Tačiau jeigu nustatant galutinio produkto kilmės statusą taikoma II priede pateiktame sąraše esanti taisyklė, kuria nustatoma didžiausia leistina kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė, bendra eksportuojančios Susitariančiosios Šalies teritorijoje panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertė kartu su ne toje Susitariančiojoje Šalyje sukurta bendra pridėtine verte, taikant šį straipsnį, negali viršyti nurodyto procentinio dydžio. 5. Taikant šio straipsnio 3 ir 4 dalis, bendra pridėtine verte laikomos visos sąnaudos, patirtos ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje, įskaitant ten įkomponuotų medžiagų vertę. 6. Šio straipsnio 3 ir 4 dalys netaikomos produktams, kurie neatitinka II priedo sąraše nustatytų sąlygų arba kuriuos pakankamai apdorotais arba perdirbtais galima laikyti tik tuo atveju, jei taikomas 4 straipsnyje nustatytas bendras leistinasis nuokrypis. 7. Bet koks ne eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje atliekamas apdorojimas ar perdirbimas, kuriam taikomas šia straipsnis, atliekamas pagal laikinojo išvežimo perdirbti ar panašias procedūras. 14 straipsnis Nekeitimas 1. Atitinkamu susitarimu numatytas lengvatinis režimas taikomas tik Konvencijos reikalavimus atitinkantiems ir importui į Susitariančiąją Šalį įforminti deklaruojamiems produktams, jei tie produktai yra tie patys produktai, kurie buvo eksportuoti iš eksportuojančios Susitariančiosios Šalies. Prieš tai, kai produktai deklaruojami išleidimui į laisvą apyvartą įforminti, jie neturi būti kaip nors pakeičiami arba su jais neturi būti atliekamos kitos operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai produktų būklei išlaikyti arba ženklams, etiketėms, plomboms ar dokumentams, kuriais užtikrinamas specialių importuojančioje Susitariančiojoje Šalyje taikomų vidaus reikalavimų laikymasis, pridėti ar pritvirtinti, jeigu jas prižiūri tranzito šalies (-ių) arba šalies (-ių), kurioje siunta skaidoma, muitinė (-ės). 2. Produktus arba siuntas galima saugoti, jeigu juos prižiūri trečiosios (-iųjų) tranzito šalies (-ių) muitinė (-ės). 3. Nedarant poveikio šio priedėlio V antraštinės dalies nuostatų taikymui, siuntas galima skaidyti, jei jas prižiūri trečiosios (-iųjų) šalies (-ių), kurioje (-ose) jos skaidomos, muitinė (-ės). 4. Kilus abejonių, importuojanti Susitariančioji Šalis gali prašyti, kad importuotojas arba jo atstovas bet kuriuo metu pateiktų visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad laikomasi šio straipsnio; tai gali būti bet kokie patvirtinamieji dokumentai, visų pirma:
15 straipsnis Parodos 1. Kilmės statusą turintiems produktams, eksponavimo tikslais siunčiamiems į šalį, išskyrus šalis, kurioms pagal 7 ir 8 straipsnius taikoma kumuliacija, ir po parodos parduodamiems importuoti į Susitariančiąją Šalį, importo metu taikomas atitinkamas susitarimas, jeigu muitinei priimtinu būdu įrodoma, kad:
2. Kilmės įrodymas išduodamas arba surašomas pagal šio priedėlio V antraštinę dalį ir įprastu būdu pateikiamas importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei. Jame nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus patvirtinamuosius dokumentus, kuriuose nurodomos produktų eksponavimo sąlygos. 3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma bet kuriai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam viešojo demonstravimo renginiui, kurie nėra organizuojami parduotuvėse ar verslo patalpose asmeniniais tikslais parduodant užsieninius produktus ir kurių metu produktus prižiūri muitinė. IV ANTRAŠTINĖ DALIS SĄLYGINIS APMOKESTINIMAS ARBA NEAPMOKESTINIMAS MUITAIS 16 straipsnis Sąlyginis apmokestinimas arba neapmokestinimas muitais 1. Kilmės statuso neturinčioms medžiagoms, panaudotoms 50–63 skirsniams priskiriamiems Susitariančiosios Šalies kilmės produktams, dėl kurių pagal šio priedėlio V antraštinę dalį yra išduotas arba surašytas kilmės įrodymas, pagaminti, eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje netaikomas joks sąlyginis apmokestinimas arba neapmokestinimas muitais. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas taikomas bet kokiam susitarimui dėl eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje gamybai panaudotoms medžiagoms taikomų muitų arba jiems lygiaverčio poveikio privalomųjų mokėjimų dalinio ar visiško grąžinimo, atsisakymo juos išieškoti ar leidimo jų nemokėti, tuo atveju, kai toks grąžinimas, atsisakymas išieškoti ar leidimas nemokėti specialiai ar faktiškai yra taikomas tada, kai iš nurodytų medžiagų pagaminti produktai yra eksportuojami, bet netaikomas tada, kai jie paliekami vidaus vartojimui. 3. Produktų, dėl kurių išduotas arba surašytas kilmės įrodymas, eksportuotojas turi būti pasirengęs muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad kilmės statuso neturinčioms medžiagoms, panaudotoms atitinkamiems produktams gaminti, nebuvo taikytas sąlyginis apmokestinimas muitais ir kad visi šioms medžiagoms taikytini muitai ar jiems lygiaverčio poveikio privalomieji mokėjimai buvo faktiškai sumokėti. 4. Šio straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybai produktais, kurie kilmės statusą įgijo taikant 7 straipsnio 4 arba 5 dalyje nurodytą kilmės kumuliaciją. 5. Šio straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas dvišalei Šveicarijos (įskaitant Lichtenšteiną), Islandijos, Norvegijos, Turkijos arba Europos Sąjungos prekybai su bet kuria Barselonos proceso dalyve, išskyrus Turkiją ir Izraelį, jei produktai laikomi eksportuojančios arba importuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su kitos Susitariančiosios Šalies kilmės medžiagomis. 6. Šio straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas dvišalei Susitariančiųjų Šalių, kurios yra Viduržemio jūros regiono arabų šalių laisvosios prekybos susitarimo (Agadiro susitarimo) šalys, tarpusavio prekybai, jeigu produktai laikomi vienos iš šių šalių kilmės produktais, netaikant kumuliacijos su kitos Susitariančiosios Šalies kilmės medžiagomis. V ANTRAŠTINĖ DALIS KILMĖS ĮRODYMAS 17 straipsnis Bendrieji reikalavimai 1. Vienos iš Susitariančiųjų Šalių kilmės produktams, importuojamiems į kitas Susitariančiąsias Šalis, atitinkami susitarimai taikomi pateikus vieną iš šių kilmės įrodymų:
2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, kilmės statusą turintiems produktams, kaip apibrėžta Konvencijoje, 27 straipsnyje nurodytais atvejais atitinkamų susitarimų nuostatos taikomos nereikalaujant pateikti nė vieno iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų kilmės įrodymų. 3. Nedarant poveikio 1 dalies taikymui, dvi ar daugiau Susitariančiųjų Šalių gali tarpusavyje susitarti, kad joms vykdant lengvatinę tarpusavio prekybą šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išvardyti kilmės įrodymai būtų pakeisti pareiškimais apie prekių kilmę, kuriuos surašo elektroninėje duomenų bazėje pagal tų Susitariančiųjų Šalių vidaus teisės aktus registruoti eksportuotojai. 4. Taikydamos 1 dalį, dvi ar daugiau Susitariančiųjų Šalių gali tarpusavyje susitarti sukurti sistemą, kuri leistų šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išvardytus kilmės įrodymus išduoti ir (arba) pateikti elektroniniu būdu. 18 straipsnis Kilmės deklaracijos surašymo sąlygos 1. 17 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą kilmės deklaraciją gali surašyti:
2. Kilmės deklaracija gali būti surašyta, jeigu produktai gali būti laikomi Susitariančiosios Šalies kilmės produktais ir atitinka kitus Konvencijos reikalavimus. 3. Kilmės deklaraciją surašantis eksportuotojas turi būti pasirengęs bet kuriuo metu eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės prašymu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodomas atitinkamų produktų kilmės statusas ir atitiktis kitiems Konvencijos reikalavimams. 4. Rengdamas kilmės deklaraciją eksportuotojas sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu atspausdina arba antspauduoja deklaracijos tekstą, pateiktą šio priedėlio III priede; šiuo tikslu jis pasirenka tame priede pateiktą deklaracijos tekstą kuria nors kalba ir laikosi eksportuojančios šalies nacionalinės teisės nuostatų. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 5. Kilmės deklaraciją ranka pasirašo pats eksportuotojas. Tačiau nereikalaujama, kad šias deklaracijas pasirašytų 19 straipsnyje apibrėžtas patvirtintas eksportuotojas, jeigu jis eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei raštiškai įsipareigoja prisiimti visą atsakomybę už bet kurią kilmės deklaraciją, kurioje jis identifikuojamas, tarsi būtų pats tą deklaraciją pasirašęs ranka. 6. Kilmės deklaraciją eksportuotojas gali surašyti, kai joje nurodyti produktai yra eksportuojami arba jau eksportuoti (toliau – atgaline data surašyta kilmės deklaracija), jei ta deklaracija importuojančioje šalyje pateikiama per dvejus metus nuo joje nurodytų produktų importo. Jei siunta skaidoma pagal 14 straipsnio 3 dalį ir jei laikomasi to paties dvejų metų termino, kilmės deklaraciją atgaline data surašo patvirtintas produktų eksporto Susitariančiosios Šalies eksportuotojas. 19 straipsnis Patvirtintas eksportuotojas 1. Eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė, vadovaudamasi nacionaliniais reikalavimais, gali leisti toje Susitariančiojoje Šalyje įsisteigusiam eksportuotojui (toliau – patvirtintas eksportuotojas) surašyti kilmės deklaracijas, nepriklausomai nuo atitinkamų produktų vertės. 2. Tokio leidimo prašantis eksportuotojas muitinei priimtinu būdu turi pateikti visas garantijas, būtinas produktų kilmės statusui ir atitikčiai kitiems Konvencijos reikalavimams patikrinti. 3. Muitinė patvirtintam eksportuotojui suteikia muitinės leidimo numerį, kuris nurodomas kilmės deklaracijoje. 4. Muitinė tikrina, ar leidimu naudojamasi tinkamai. Ji gali panaikinti leidimą, jei patvirtintas eksportuotojas netinkamai juo naudojasi, ir jį panaikina, jei patvirtintas eksportuotojas nebeteikia šio straipsnio 2 dalyje nurodytų garantijų. 20 straipsnis EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo tvarka 1. Eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda eksportuotojui arba eksportuotojo atsakomybe jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą. 2. Tuo tikslu eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas užpildo EUR.1 judėjimo sertifikato ir prašymo formas, kurių pavyzdžiai pateikiami šio priedėlio IV priede. Tos formos pildomos viena iš kalbų, kuria sudaryta Konvencija, ir laikantis eksportuojančios šalies nacionalinės teisės nuostatų. Jei pildoma ranka, turi būti rašoma rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. Produktų aprašymas pateikiamas tam skirtame langelyje, nepaliekant tuščių eilučių. Jeigu užpildytame langelyje lieka tuščios vietos, po paskutiniąja aprašymo eilute brėžiama horizontali linija, o tuščias plotas perbraukiamas. 3. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoti prašantis eksportuotojas turi būti pasirengęs EUR.1 judėjimo sertifikatą išduodančios eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodomas atitinkamų produktų kilmės statusas ir atitiktis kitiems Konvencijos reikalavimams. 4. Jei atitinkami produktai gali būti laikomi kilmės statusą turinčiais produktais ir atitinka kitus Konvencijos reikalavimus, kilmės sertifikatą išduoda eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kompetentingos institucijos. 5. EUR.1 judėjimo sertifikatus išduodanti muitinė imasi visų būtinų priemonių produktų kilmės statusui ir atitikčiai kitiems Konvencijos reikalavimams patikrinti. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius eksportuotojo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. Be to, muitinė užtikrina, kad šio straipsnio 2 dalyje nurodytos formos būtų užpildytos tinkamai. Visų pirma ji patikrina, ar produktams aprašyti skirta vieta užpildyta taip, kad neliktų vietos apgaulingiems papildomiems įrašams. 6. EUR.1 judėjimo sertifikato išdavimo data nurodoma EUR.1 judėjimo sertifikato 11 langelyje. 7. Muitinė EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda ir perduoda eksportuotojui iš karto po to, kai produktai yra faktiškai eksportuoti arba toks jų eksportas užtikrintas. 21 straipsnis EUR.1 judėjimo sertifikatų išdavimas atgaline data 1. Nepaisant 20 straipsnio 7 dalies, EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto, jeigu:
2. Siekdamas įgyvendinti šio straipsnio 1 dalį, eksportuotojas savo prašyme nurodo produktų, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas, eksporto vietą bei datą ir prašymo pateikimo priežastis. 3. Muitinė EUR.1 judėjimo sertifikatą atgaline data gali išduoti per dvejus metus nuo produktų eksporto ir tik patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme pateikta informacija atitinka kituose atitinkamuose dokumentuose pateiktą informaciją. 4. Atgaline data išduodami EUR.1 judėjimo sertifikatai turi būti patvirtinti šiuo įrašu anglų kalba: „ISSUED RETROSPECTIVELY“. 5. 4 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas EUR.1 judėjimo sertifikato 7 langelyje. 22 straipsnis EUR.1 judėjimo sertifikato dublikato išdavimas 1. Jei EUR.1 judėjimo sertifikatas pavagiamas, pametamas ar sunaikinamas, eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią muitinę, kad pagal jos turimus eksporto dokumentus būtų surašytas dublikatas. 2. Pagal šio straipsnio 1 dalį išduotas dublikatas patvirtinamas šiuo įrašu anglų kalba: „DUPLICATE“. 3. 2 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas EUR.1 judėjimo sertifikato dublikato 7 langelyje. 4. Dublikate nurodyta EUR.1 judėjimo sertifikato originalo išdavimo data laikoma jo įsigaliojimo data. 23 straipsnis Kilmės įrodymo galiojimas 1. Kilmės įrodymas galioja dešimt mėnesių nuo išdavimo ar surašymo eksportuojančioje Susitariančiojoje Šalyje dienos ir per tą laikotarpį pateikiamas importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei. 2. Pareiškimai apie prekių kilmę, kurie importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei pateikiami pasibaigus 1 dalyje nurodytam galiojimo laikotarpiui, gali būti priimami lengvatinių muitų tarifų taikymo tikslais, jei šie dokumentai nebuvo pateikti iki nustatyto galutinio termino dėl išimtinių aplinkybių. 3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė gali priimti kilmės įrodymus, jei produktai jai buvo pateikti iki minėtojo galutinio termino. 24 straipsnis Laisvosios zonos 1. Susitariančiosios Šalys imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Susitariančiosios Šalies kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, gali būti išduotas arba surašytas naujas kilmės įrodymas, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvenciją. 25 straipsnis Importo reikalavimai Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei toje Susitariančioje Šalyje galiojančia tvarka. 26 straipsnis Importavimas dalimis Jeigu, importuotojo prašymu ir laikantis importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės nustatytų sąlygų, išmontuoti arba nesurinkti produktai, apibrėžti Suderintos sistemos 2 bendrosios aiškinimo taisyklės a punkte ir priskiriami XVI ir XVII skyriams arba 7308 ir 9406 pozicijoms, yra importuojami dalimis, importuojant pirmąją siuntos dalį muitinei gali būti pateiktas bendras tokių produktų kilmės įrodymas. 27 straipsnis Atleidimas nuo reikalavimo pateikti kilmės įrodymą 1. Produktai, kuriuos privatūs asmenys mažose siuntose siunčia kitiems privatiems asmenims arba kurie yra keleivių asmeninio bagažo dalis, pripažįstami kilmės statusą turinčiais produktais; pateikti kilmės įrodymo nereikalaujama, jei tokie produktai nėra importuojami prekybos tikslais ir dėl jų pateiktas pareiškimas, kad jie atitinka Konvencijos reikalavimus, be to, nėra abejonių dėl tokio pareiškimo teisingumo. 2. Importas nelaikomas prekybiniu importu, jeigu paisoma visų šių sąlygų:
3. Bendra tų produktų vertė mažų siuntų atveju neturi viršyti 500 EUR, o produktų, kurie yra keleivių asmeninio bagažo dalis, atveju – 1 200 EUR. 28 straipsnis Neatitikimai ir formalios klaidos 1. Aptikus nedidelių kilmės įrodyme pateiktų duomenų ir duomenų dokumente, kuris muitinės įstaigai pateikiamas produktų importo formalumams atlikti, neatitikimų, kilmės įrodymas ipso facto netampa niekiniais, jeigu tinkamai nustatoma, kad tame dokumente pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti dokumentai neturi būti atmetami dėl akivaizdžiai formalių kilmės įrodymo klaidų (pvz., spausdinimo klaidų), jeigu dėl šių klaidų nekyla abejonių dėl tuose dokumentuose pateiktų duomenų teisingumo. 29 straipsnis Tiekėjo deklaracijos 1. Kai EUR.1 judėjimo sertifikatas yra išduodamas arba kilmės deklaracija yra surašoma Susitariančiojoje Šalyje kilmės statusą turintiems produktams, kuriems pagaminti pagal 7 straipsnio 3 arba 4 dalį buvo panaudotos iš kitos Susitariančiosios Šalies įvežtos prekės, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos tose Susitariančiose Šalyje, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį surašytą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Susitariančiojoje Šalyje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi eksportuojančios Susitariančiosios Šalies kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus šio priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją VI priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės pakankamai išsamiai apibūdintos, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Susitariančiojoje Šalyje kurį laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip dvejus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato Susitariančiosios Šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo VII priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ta deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodytos tiekėjo deklaracijos spausdinamos spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudaryta Konvencija, ir laikantis Susitariančiosios Šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs Susitariančiosios Šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 30 straipsnis Eurais apskaičiuotos sumos 1. Taikant 18 straipsnio 1 dalies b punktą ir 27 straipsnio 3 dalį, kai sąskaitose faktūrose produktų kainos nurodomos ne eurais, o kita valiuta, kiekvienais metais nacionaline Susitariančiųjų Šalių valiuta kiekviena atitinkama šalis nustato sumas, lygiavertes eurais apskaičiuotoms sumoms. 2. 18 straipsnio 1 dalies b punktas arba 27 straipsnio 3 dalis siuntai taikomos atsižvelgiant į tą valiutą, kuri buvo nurodyta sąskaitoje faktūroje, pagal atitinkamos šalies nustatytą sumą. 3. Sumos, kurios turi būti nurodytos bet kuria nacionaline valiuta, ta valiuta turi būti lygiavertės sumoms, apskaičiuotoms eurais pirmąją spalio mėn. darbo dieną. Tos sumos Europos Komisijai pranešamos iki spalio 15 d. ir taikomos nuo kitų metų sausio 1 d. Europos Komisija atitinkamas sumas praneša visoms suinteresuotosioms šalims. 4. Šalis gali suapvalinti sumą, gautą konvertavus eurais apskaičiuotą sumą į jos nacionalinę valiutą, iki didesnio arba mažesnio skaičiaus. Suapvalinta suma nuo sumos, gautos po konvertavimo, negali skirtis daugiau kaip 5 %. Šalis gali išlaikyti nepakeistą savo ekvivalentą nacionaline valiuta, atitinkantį eurais apskaičiuotą sumą, jei 3 dalyje nurodyto metinio patikslinimo metu konvertuojant tą sumą prieš jos suapvalinimą ekvivalentas nacionaline valiuta padidėja mažiau nei 15 %. Ekvivalentas nacionaline valiuta gali likti nepakeistas, jeigu po konvertavimo ekvivalento vertė sumažėtų. 5. Susitariančiajai Šaliai paprašius Jungtinis komitetas peržiūri eurais apskaičiuotas sumas. Atlikdamas tą peržiūrą, Jungtinis komitetas įvertina, ar pageidautina faktiškai išlaikyti atitinkamų ribų poveikį. Tuo tikslu jis gali nuspręsti pakeisti eurais apskaičiuotas sumas. VI ANTRAŠTINĖ DALIS BENDRADARBIAVIMO PRINCIPAI IR PATVIRTINAMIEJI DOKUMENTAI 31 straipsnis Patvirtinamieji dokumentai, kilmės įrodymų ir papildomų dokumentų saugojimas 1. Kilmės deklaraciją surašęs arba prašymą išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatą pateikęs eksportuotojas ne mažiau kaip trejus metus nuo kilmės deklaracijos išdavimo arba surašymo saugo šių kilmės įrodymų ir visų produkto kilmės statusą patvirtinančių dokumentų spausdintą kopiją arba elektroninę versiją. 2. Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ta deklaracija, kopijas ir 29 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus saugo ne trumpiau kaip trejus metus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir 29 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus saugo ne trumpiau kaip trejus metus. Tas laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 3. Taikant 1 dalį, kilmės statusą patvirtinantys dokumentai yra, inter alia:
4. EUR.1 judėjimo sertifikatus išduodanti eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė 20 straipsnio 2 dalyje nurodytą prašymo formą saugo ne trumpiau kaip trejus metus. 5. Importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė jai pateiktus EUR.1 judėjimo sertifikatus ir kilmės deklaracijas saugo ne trumpiau kaip trejus metus. 6. Tiekėjo deklaracijos, kuriomis įrodomas Susitariančiojoje Šalyje atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kurios yra surašytos toje Susitariančiojoje Šalyje, laikomos 18 straipsnio 3 dalyje, 20 straipsnio 3 dalyje ir 29 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi tos Susitariančiosios Šalies kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus šio priedėlio reikalavimus. 32 straipsnis Ginčų sprendimas Jeigu dėl 34 ir 35 straipsniuose nurodytų tikrinimo procedūrų kyla ginčų, kurių negali išspręsti tikrinimo prašanti muitinė ir už to tikrinimo atlikimą atsakinga muitinė, tie ginčai perduodami spręsti pagal atitinkamą susitarimą įsteigtam dvišaliam organui. Jeigu kyla kitų ginčų, susijusių ne su 34 ir 35 straipsniuose nurodytomis tikrinimo procedūromis, o su Konvencijos aiškinimu, jie perduodami spręsti Jungtiniam komitetui. Importuotojo ir importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinės ginčai visais atvejais sprendžiami pagal tos Susitariančiosios Šalies teisės aktus. VII ANTRAŠTINĖ DALIS ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS 33 straipsnis Pranešimas ir bendradarbiavimas 1. Susitariančiųjų Šalių muitinės pateikia viena kitai antspaudų, kuriuos jų muitinės įstaigos naudoja išduodamos EUR.1 judėjimo sertifikatus, pavyzdžius, patvirtintiems eksportuotojams suteikiamų leidimų numerių pavyzdžius ir muitinių, kurios atsakingos už tų sertifikatų ir kilmės deklaracijų tikrinimą, adresus. 2. Siekdamos užtikrinti tinkamą Konvencijos taikymą, Susitariančiosios Šalys, naudodamosi kompetentingomis muitinės institucijomis, padeda viena kitai tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų ir tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir tuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 34 straipsnis Kilmės įrodymų tikrinimas 1. Kilmės įrodymų paskesnis tikrinimas atliekamas atsitiktine tvarka arba kai importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo, atitinkamų produktų kilmės statuso arba kitų Konvencijos reikalavimų vykdymo. 2. Kai importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė pateikia prašymą atlikti paskesnį tikrinimą, ji grąžina EUR.1 judėjimo sertifikatą ir sąskaitą faktūrą (jei ji pateikta), kilmės deklaraciją arba tų dokumentų kopijas eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinei ir prireikus nurodo prašymo atlikti tikrinimą priežastis. Kartu su prašymu atlikti tikrinimą siunčiami visi turimi dokumentai ir informacija, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka eksportuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius eksportuotojo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Jei importuojančios Susitariančiosios Šalies muitinė, laukdama tikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti lengvatinių muitų tarifų taikymą atitinkamiems produktams, importuotojui leidžiama išleisti produktus, laikantis visų būtinų atsargumo priemonių. 5. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar dokumentai yra autentiški, ar atitinkami produktai gali būti laikomi vienos iš Susitariančiųjų Šalių kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos reikalavimus. 6. Jeigu, kilus pagrįstų abejonių, per dešimt mėnesių nuo prašymo atlikti tikrinimą pateikimo dienos negaunama atsakymo arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad būtų galima nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą arba tikrąją produktų kilmę, tikrinimo prašanti muitinė atsisako suteikti teisę taikyti lengvatinius muitų tarifus, išskyrus išimtinėmis aplinkybėmis. 35 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai Susitariančiosios Šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos Susitariančiosios Šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją arba ilgalaikę tiekėjo deklaraciją ir sąskaitas faktūras, pristatymo pranešimus ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje arba ilgalaikėje tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka Susitariančiosios Šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija arba ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje arba ilgalaikėje tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 36 straipsnis Sankcijos Kiekviena Šalis numato taikyti baudžiamąsias, civilines arba administracines sankcijas už jos nacionalinės teisės aktų, susijusių su Konvencija, pažeidimus. VIII ANTRAŠTINĖ DALIS PRIEDĖLIO TAIKYMAS 37 straipsnis Europos ekonominė erdvė Europos ekonominei erdvei (EEE), kaip apibrėžta Europos ekonominės erdvės susitarimo 4 protokole, priklausančių šalių kilmės prekės laikomos Europos Sąjungos, Islandijos, Lichtenšteino arba Norvegijos (EEE Šalių) kilmės prekėmis, kai jos eksportuojamos atitinkamai iš Europos Sąjungos, Islandijos, Lichtenšteino arba Norvegijos į Susitariančiąją Šalį, išskyrus EEE Šalis, jeigu taikomi importuojančios Susitariančiosios Šalies ir EEE Šalių laisvosios prekybos susitarimai. 38 straipsnis Lichtenšteinas Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, Lichtenšteino kilmės produktai pagal Šveicarijos ir Lichtenšteino muitų sąjungos reikalavimus laikomi Šveicarijos kilmės produktais. 39 straipsnis San Marino Respublika Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, San Marino Respublikos kilmės produktai pagal Europos Sąjungos ir San Marino Respublikos muitų sąjungos reikalavimus laikomi Europos Sąjungos kilmės produktais. 40 straipsnis Andoros Kunigaikštystė Nedarant poveikio 2 straipsnio taikymui, Andoros Kunigaikštystės kilmės produktai, priskiriami 25–97 skirsniams, pagal Europos Sąjungos ir Andoros Kunigaikštystės muitų sąjungos reikalavimus laikomi Europos Sąjungos kilmės produktais. 41 straipsnis Seuta ir Melilja 1. Šioje Konvencijoje terminas „Europos Sąjunga“ neapima Seutos ir Meliljos. 2. Į Seutą ir Melilją importuojamiems Susitariančiosios Šalies, išskyrus Europos Sąjungą, kilmės produktams visais atžvilgiais taikomas toks pats muitų režimas, koks taikomas Europos Sąjungos muitų teritorijos kilmės produktams pagal Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimo ir sutarčių suderinimo (2) 2 protokolą. Pagal atitinkamą susitarimą importuojamiems Seutos ir Meliljos kilmės produktams Susitariančiosios Šalys, išskyrus Europos Sąjungą, taiko tokį patį muitų režimą, koks yra taikomas iš Europos Sąjungos importuojamiems Europos Sąjungos kilmės produktams. 3. Taikant 2 dalį, Konvencija Seutos ir Meliljos kilmės produktams taikoma mutatis mutandis, laikantis V priede nustatytų specialiųjų sąlygų. „I PRIEDAS II PRIEDO SĄRAŠO ĮVADINĖS PASTABOS 1 pastaba. Bendroji informacija Sąraše išdėstytos sąlygos, kurias įvykdžius visi produktai laikomi pakankamai apdorotais ar perdirbtais vadovaujantis I priedėlio II antraštinės dalies 4 straipsniu. Yra keturių rūšių taisyklės, kurios skiriasi priklausomai nuo produkto:
2 pastaba. Sąrašo struktūra
3 pastaba. Taisyklių taikymo pavyzdžiai
4 pastaba. Bendros nuostatos dėl tam tikrų žemės ūkio prekių
5 pastaba. Tam tikrų tekstilės gaminių srities terminologija
6 pastaba. Iš tekstilės medžiagų mišinio pagamintiems produktams taikomi leistinieji nuokrypiai
7 pastaba. Kiti tam tikriems tekstilės gaminiams taikomi leistinieji nuokrypiai
8 pastaba. Tam tikriems 27 skirsniui priskiriamiems produktams taikomų specifinių procesų ir paprastų operacijų apibrėžtys
9 pastaba. Tam tikriems produktams taikomų specifinių procesų ir paprastų operacijų apibrėžtys
„II PRIEDAS APDOROJIMO AR PERDIRBIMO OPERACIJŲ, KURIAS REIKIA ATLIKTI SU KILMĖS STATUSO NETURINČIOMIS MEDŽIAGOMIS, KAD PAGAMINTAS PRODUKTAS ĮGYTŲ KILMĖS STATUSĄ, SĄRAŠAS
„III PRIEDAS KILMĖS DEKLARACIJOS TEKSTAS Kilmės deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, surašoma remiantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. Tekstas albanų kalba Eksportuesi i produkteve të mbuluara nga ky dokument (autorizim doganor Nr. … (6)) deklaron që përveç rasteve kur tregohet qartësisht ndryshe, këto produkte janë me origjine preferenciale … (7) Tekstas arabų kalba ![]() Tekstas bosnių kalba Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. … (6)) izjavljuje da su, osim ako je to drugačije izričito navedeno, ovi proizvodi … (7) preferencijalnog porijekla. Tekstas bulgarų kalba Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (6)) декларира, че освен където ясно е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (7). Tekstas kroatų kalba Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. … (6)) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi … (7) preferencijalnog podrijetla. Tekstas čekų kalba Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (6)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (7) Tekstas danų kalba Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (6)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (7) Tekstas nyderlandų kalba De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (6)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (7). Tekstas anglų kalba The exporter of the products covered by this document (customs authorization No … (6)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (7) preferential origin. Tekstas estų kalba Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr. … (6)) deklareerib, et need tooted on … (7) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti. Tekstas farerų kalba Ùtflytarin av vørunum, sum hetta skjal fevnir um (tollvaldsins loyvi nr. … (6)) váttar, at um ikki nakað annað er tilskilað, eru hesar vørur upprunavørur … (7). Tekstas suomių kalba Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o … (6)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … alkuperätuotteita (7) Tekstas prancūzų kalba L’exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière no … (6)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (7) Tekstas vokiečių kalba Der Ausführer (ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (6)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte … (7) Ursprungswaren sind. Tekstas gruzinų kalba ![]() Tekstas graikų kalba Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ’ αριθ. … (6)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (7) Tekstas hebrajų kalba ![]() Tekstas vengrų kalba A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (6)) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk kedvezményes … (7) származásúak. Tekstas islandų kalba Útflytjandi framleiðsluvara sem skjal þetta tekur til (leyfi tollyfirvalda nr … (6)), lýsir því yfir að vörurnar séu, ef annars er ekki greinilega getið, af … fríðindauppruna (7). Tekstas italų kalba L’esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. … (6)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (7) Tekstas latvių kalba Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. … (6)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no … (7) Tekstas lietuvių kalba Šiame dokumente nurodytų produktų eksportuotojas (muitinės leidimo Nr. … (6)) deklaruoja, kad, jeigu aiškiai nenurodyta kitaip, šie produktai turi … (7) lengvatinės kilmės statusą. Tekstas maltiečių kalba L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (6)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (7). Tekstas juodkalniečių kalba Извозник производа обухваћених овом исправом (царинско овлашћење бр. … (6)) изјављује да су, осим ако је тo другачије изричито наведено, ови производи … (7) преференцијалног поријекла. Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlašćenje br … (6)) izjavljuje da su, osim ako je to drugačije izričito navedeno, ovi proizvodi … (7) preferencijalnog porijekla. Tekstas norvegų kalba Eksportøren av produktene omfattet av dette dokument (tollmyndighetenes autorisasjons nr … (6)) erklærer at disse produktene, unntatt hvor annet er tydelig angitt, har … preferanseopprinnelse (7). Tekstas lenkų kalba Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (6)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (7) preferencyjne pochodzenie. Tekstas portugalų kalba O abaixo assinado, exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no. … (6)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (7). Tekstas rumunų kalba Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. … (6)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (7). Tekstas serbų kalba Извозник производа обухваћених овом исправом (царинско овлашћење бр. … (6)) изјављује да су, осим ако је тo другачије изричито наведено, ови производи … (7) преференцијалног порекла. Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlašćenje br … (6)) izjavljuje da su, osim ako je to drugačije izričito navedeno, ovi proizvodi … (7) preferencijalnog porekla. Tekstas slovakų kalba Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (6)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (7). Tekstas slovėnų kalba Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št … (6)), izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (7) poreklo. Tekstas ispanų kalba El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera no … (6)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial … (7). Tekstas švedų kalba Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. … (6)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (7). Tekstas turkų kalba İșbu belge (gümrük onay No: … (6)) kapsamındaki maddelerin ihracatçısı aksi açıkça belirtilmedikçe, bu maddelerin … tercihli menșeli (7) maddeler olduğunu beyan eder. Tekstas ukrainiečių kalba Експортер продукцiї, на яку поширюється цей документ (митний дозвiл № … (6)), заявляє, що за винятком випадкiв, де цеявно зазначено, цi товари є товарами преференцiйного походження … (7). Tekstas makedonų kalba Извозникот на производите што ги покрива овоj документ (царинскo одобрение бр. … (6)) изјавува дека, освен ако тоа не е јасно поинаку назначено, овие производи се со … (7) преференцијално потекло. … (Vieta ir data) (8) … (Eksportuotojo parašas; be to, turi būti įskaitomai nurodytas deklaraciją pasirašiusio asmens vardas ir pavardė) (9) „IV PRIEDAS EUR.1 JUDĖJIMO SERTIFIKATO IR PRAŠYMO IŠDUOTI EUR.1 JUDĖJIMO SERTIFIKATĄ PAVYZDŽIAI Spausdinimo nurodymai
EUR.1 JUDĖJIMO SERTIFIKATAS ![]() 1. Eksportuotojas (pavadinimas (vardas, pavardė), tikslus adresas, šalis) EUR.1 Nr. A 000.000 Prieš pildydami šią formą, perskaitykite pastabas kitoje lapo pusėje. 2. Sertifikatas naudojamas lengvatinei prekybai tarp … ir … (įrašyti atitinkamas šalis, šalių grupes arba teritorijas) 3. Gavėjas (pavadinimas (vardas, pavardė), tikslus adresas, šalis) (nurodyti neprivaloma) 4. Produktų kilmės vieta laikoma šalis, šalių grupė arba teritorija 5. Paskirties šalis, šalių grupė arba teritorija 6. Informacija apie transportą (nurodyti neprivaloma) 7. Pastabos 8. Prekės numeris; ženklai ir numeriai; pakuočių skaičius ir rūšis (1); prekių aprašymas 9. Bruto masė (kg) arba kitas matavimo vienetas (litrai, m3 ir kt.) 10. Sąskaitos faktūros (nurodyti neprivaloma) 11. MUITINĖS PATVIRTINIMAS Deklaracija patvirtinta Eksporto dokumentas (2) Forma … Nr. … …(data) Muitinės įstaiga: … Dokumentą išduodanti šalis arba teritorija: … … … Vieta ir data: … … … (Parašas) Antspaudas 12. EKSPORTUOTOJO DEKLARACIJA Aš, toliau pasirašęs asmuo, pareiškiu, kad pirmiau aprašytos prekės atitinka šio sertifikato išdavimo sąlygas. Vieta ir data: … … (Parašas) (1) Jeigu prekės nesupakuotos, nurodykite jų skaičių arba pažymėkite „nepakuotos prekės“. (2) Pildykite tik jeigu to reikalaujama eksporto šalies arba teritorijos teisės aktuose. ![]() 13. PRAŠYMAS ATLIKTI PATIKRINIMĄ, skirtas 14. PATIKRINIMO REZULTATAI Atlikus patikrinimą nustatyta, kad šis sertifikatas (1) išduotas nurodytoje muitinės įstaigoje ir kad jame pateikta informacija yra tiksli; neatitinka autentiškumo ir tikslumo reikalavimų (žr. pridedamas pastabas). … (Vieta ir data) Antspaudas … (Parašas) (1) Tinkamą langelį pažymėti kryželiu (X). Prašome patikrinti šio sertifikato autentiškumą ir tikslumą. … (Vieta ir data) Antspaudas … (Parašas) PASTABOS
PRAŠYMAS IŠDUOTI EUR.1 JUDĖJIMO SERTIFIKATĄ ![]() 1. Eksportuotojas (pavadinimas (vardas, pavardė), tikslus adresas, šalis) EUR.1 Nr. A 000.000 Prieš pildydami šią formą, perskaitykite pastabas kitoje lapo pusėje. 2. Prašymas išduoti sertifikatą, skirtą lengvatinei prekybai tarp … ir … (įrašyti atitinkamas šalis, šalių grupes arba teritorijas) 3. Gavėjas (pavadinimas (vardas, pavardė), tikslus adresas, šalis) (nurodyti neprivaloma) 4. Produktų kilmės vieta laikoma šalis, šalių grupė arba teritorija 5. Paskirties šalis, šalių grupė arba teritorija 6. Informacija apie transportą (nurodyti neprivaloma) 7. Pastabos 8. Prekės numeris; ženklai ir numeriai; pakuočių skaičius ir rūšis (1); prekių aprašymas 9. Bruto masė (kg) arba kitas matavimo vienetas (litrai, m3 ir kt.) 10. Sąskaitos faktūros (nurodyti neprivaloma) (1) Jeigu prekės nesupakuotos, nurodykite jų skaičių arba pažymėkite „nepakuotos prekės“. EKSPORTUOTOJO DEKLARACIJA Aš, toliau pasirašęs kitoje lapo pusėje aprašytų prekių eksportuotojas, PAREIŠKIU, kad prekės atitinka pridedamo sertifikato išdavimo sąlygas; NURODAU aplinkybes, dėl kurių šios prekės atitinka pirmiau nurodytas sąlygas: … … … … PATEIKIU šiuos deklaraciją papildančius dokumentus (10): … … … … ĮSIPAREIGOJU atitinkamų institucijų prašymu pateikti visus patvirtinamuosius įrodymus, kurių gali prireikti šioms institucijoms išduodant pridedamą sertifikatą, ir įsipareigoju, jei reikia, sutikti, kad minėtos institucijos atliktų bet kokius mano sąskaitų ir pirmiau minėtų prekių gamybos procesų patikrinimus; PRAŠAU išduoti pridedamą toms prekėms skirtą sertifikatą. … (Vieta ir data) … (Parašas) „V PRIEDAS SU SEUTOS IR MELILJOS KILMĖS PRODUKTAIS SUSIJUSIOS SPECIALIOSIOS SĄLYGOS Vienintelis straipsnis 1. Jei toliau nurodyti produktai atitinka I priedėlio 14 straipsnyje nustatytą nekeitimo taisyklę, jie laikomi:
2. Seuta ir Melilja laikomos viena teritorija. 3. Eksportuotojas arba jo įgaliotasis atstovas EUR.1 judėjimo sertifikatų 2 langelyje arba kilmės deklaracijose įrašo eksportuojančios arba importuojančios Susitariančiosios Šalies pavadinimą ir „Seuta ir Melilja“. Be to, jeigu tai Seutos ir Meliljos kilmės produktai, tai nurodoma EUR.1 judėjimo sertifikatų 4 langelyje arba kilmės deklaracijose. 4. Ispanijos muitinė yra atsakinga už Konvencijos taikymą Seutoje ir Meliljoje. „VI PRIEDAS TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos Susitariančiosiose Šalyse, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs prekių, nurodytų pridedamame dokumente, tiekėjas, pareiškiu, kad:
„VII PRIEDAS ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos Visos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių preferencinių kilmės taisyklių regioninės konvencijos Susitariančiosiose Šalyse, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs šiame dokumente nurodytų prekių, reguliariai tiekiamų (15) …, tiekėjas, pareiškiu, kad:
Ši deklaracija galioja visoms vėlesnėms tų prekių siuntoms, išsiųstoms nuo … iki … (20). Jei ši deklaracija nustotų galioti, įsipareigoju nedelsdamas apie tai informuoti … (15).
„VIII PRIEDAS SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ, PASIRINKUSIŲ GALIMYBĘ IŠPLĖSTI 7 STRAIPSNIO 3 DALIES TAIKYMO SRITĮ – ĮTRAUKTI 50–63 SKIRSNIAMS PRISKIRIAMŲ PRODUKTŲ IMPORTĄ – SĄRAŠAS Šia galimybe besinaudojančios Susitariančiosios Šalys išvardytos toliau. |
6. |
II priedėlis pakeičiamas taip: „II priedėlis SPECIALIOSIOS NUO I PRIEDĖLIO NUOSTATŲ NUKRYPTI LEIDŽIANČIOS NUOSTATOS TURINYS Vienintelis straipsnis
Vienintelis straipsnis Šiame priedėlyje išdėstytos tam tikrų Susitariančiųjų Šalių tarpusavyje taikomos specialiosios nuostatos, dėl kurių susitarta iki 2019 m. sausio 1 d. ir kuriomis nukrypstama nuo I priedėlio nuostatų. „I PRIEDAS EUROPOS SĄJUNGOS IR STABILIZACIJOS IR ASOCIACIJOS PROCESO DALYVIŲ TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Toliau išvardytiems produktams I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija netaikoma, jeigu:
„II PRIEDAS EUROPOS SĄJUNGOS IR ALŽYRO LIAUDIES DEMOKRATINĖS RESPUBLIKOS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šio priedo nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija Europos Sąjungoje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Maroke, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Europos Sąjungoje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Europos Sąjungoje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Europos Sąjungos kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Alžyre Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Europos Sąjungoje, Maroke arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Alžyre, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Alžyre. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Alžyro kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Europos Sąjungos valstybės narės arba Alžyro muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Alžyro kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Alžyro kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai Europos Sąjungoje arba Alžyre išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Alžyro, Maroko, Tuniso arba Europos Sąjungos įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Alžyro kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją A priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo B priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas Europos Sąjungoje, Tunise, Maroke arba Alžyre atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš šių šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Alžyro kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, Europos Sąjunga ir Alžyras, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vienas kitam tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. Europos Sąjunga ir Alžyras imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Europos Sąjungos arba Alžyro kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „III PRIEDAS EUROPOS SĄJUNGOS IR MAROKO KARALYSTĖS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija Europos Sąjungoje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Maroke, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Europos Sąjungoje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Europos Sąjungoje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Europos Sąjungos kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Maroke Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Europos Sąjungoje, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Maroke, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Maroke. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Maroko kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Europos Sąjungos valstybės narės arba Maroko muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Maroko kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Maroko kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai Europos Sąjungoje arba Maroke išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Alžyro, Maroko, Tuniso arba Europos Sąjungos įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Maroko kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją A priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo B priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas Europos Sąjungoje, Tunise, Maroke arba Alžyre atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Maroko kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, Europos Sąjunga ir Marokas, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vienas kitam tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. Europos Sąjunga ir Marokas imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Europos Sąjungos arba Maroko kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „IV PRIEDAS EUROPOS SĄJUNGOS IR TUNISO RESPUBLIKOS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija Europos Sąjungoje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Maroke, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Europos Sąjungoje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Europos Sąjungoje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Europos Sąjungos kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Tunise Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Europos Sąjungoje, Maroke arba Alžyre atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Tunise, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Tunise. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Tuniso kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Europos Sąjungos valstybės narės arba Tuniso muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai Europos Sąjungoje arba Tunise išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Alžyro, Maroko, Tuniso arba Europos Sąjungos įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Tuniso kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją A priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Alžyre, Maroke, Tunise arba Europos Sąjungoje ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo B priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas Europos Sąjungoje, Tunise, Maroke arba Alžyre atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi Europos Sąjungos arba Tuniso kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, Europos Sąjunga ir Tunisas, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vienas kitam tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. Europos Sąjunga ir Tunisas imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Europos Sąjungos arba Tuniso kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „V PRIEDAS TURKIJOS RESPUBLIKOS IR STABILIZACIJOS IR ASOCIACIJOS PROCESO DALYVIŲ TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Toliau išvardytiems produktams I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija netaikoma, jeigu:
„VI PRIEDAS TURKIJOS RESPUBLIKOS IR MAROKO KARALYSTĖS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija Turkijoje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Maroke, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Turkijoje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Turkijoje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Turkijos kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Maroke Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Turkijoje, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Maroke, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Maroke. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Maroko kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Turkijos arba Maroko muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Turkijos arba Maroko kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Turkijos arba Maroko kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai Turkijoje arba Maroke išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Alžyro, Maroko, Tuniso arba Turkijos įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Alžyre, Maroke, Tunise arba Turkijoje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi Turkijos arba Maroko kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją C priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Alžyre, Maroke, Tunise arba Turkijoje ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo D priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas Turkijoje, Tunise, Maroke arba Alžyre atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi Turkijos arba Maroko kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, Turkija ir Marokas, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vienas kitam tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. Turkija ir Marokas imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Turkijos arba Maroko kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „VII PRIEDAS TURKIJOS RESPUBLIKOS IR TUNISO RESPUBLIKOS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija Turkijoje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Maroke, Alžyre arba Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Turkijoje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Turkijoje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Turkijos kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Tunise Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Turkijoje, Maroke arba Alžyre atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Tunise, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Tunise. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų šalių, jie laikomi Tuniso kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Turkijos arba Tuniso muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Turkijos arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi Turkijos arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai Turkijoje arba Tunise išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Alžyro, Maroko, Tuniso arba Turkijos įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Alžyre, Maroke, Tunise arba Turkijoje, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi Turkijos arba Tuniso kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją C priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Alžyre, Maroke, Tunise arba Turkijoje ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo D priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas Turkijoje, Tunise, Maroke arba Alžyre atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi Turkijos arba Tuniso kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, Turkija ir Tunisas, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vienas kitam tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. Turkija ir Tunisas imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai Turkijos arba Tuniso kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „VIII PRIEDAS ELPA VALSTYBIŲ IR TUNISO RESPUBLIKOS TARPUSAVIO PREKYBA 1 straipsnis Prekėms, įgijusioms kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 7 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kumuliacija ELPA valstybėje Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Tunise atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu ELPA valstybėje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti ELPA valstybėje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų Šalių, jie laikomi ELPA valstybės kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kumuliacija Tunise Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, ELPA valstybėse atliktas apdorojimas ar perdirbimas laikomas atliktu Tunise, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti Tunise. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau susijusių Susitariančiųjų Šalių, jie laikomi Tuniso kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 4 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 20 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda ELPA valstybės arba Tuniso muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi ELPA valstybės arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus Konvencijos I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašoma, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi ELPA valstybės arba Tuniso kilmės produktais taikant šio priedo 2 ir 3 straipsniuose nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 5 straipsnis Tiekėjo deklaracija 1. Kai ELPA valstybėje arba Tunise išduodamas EUR.1 judėjimo sertifikatas arba surašoma kilmės deklaracija, skirti kilmės statusą turintiems produktams, kuriems gaminti buvo panaudotos iš Tuniso arba ELPA valstybių įvežtos prekės, kurios tose šalyse buvo apdorotos ar perdirbtos, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį pateiktą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos Tunise arba ELPA valstybėse, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi ELPA valstybių arba Tuniso kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją E priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas Tunise arba ELPA valstybėse ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo F priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ši deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. 3 ir 4 dalyse nurodyta tiekėjo deklaracija spausdinama spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu viena iš kalbų, kuria sudarytas šis susitarimas, ir laikantis šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 6 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracija, kuria įrodomas ELPA valstybėse arba Tunise atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų šalių, laikoma I priedėlio 20 straipsnio 3 dalyje bei 18 straipsnio 3 dalyje ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi ELPA valstybės arba Tuniso kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 7 straipsnis Tiekėjo deklaracijos saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Šis laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 8 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Siekdami užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, ELPA valstybės ir Tunisas, naudodamiesi kompetentingomis muitinėmis, padeda vieni kitiems tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 9 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama 1 dalies nuostatas, 1 dalyje nurodytos šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją ir sąskaitą (-as) faktūrą (-as), pristatymo pranešimą (-us) ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 10 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 11 straipsnis Laisvosios zonos 1. ELPA valstybės ir Tunisas imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad produktai, kuriais prekiaujama pateikus kilmės įrodymą ir kuriuos vežant naudojamasi jų teritorijoje esančia laisvąja zona, nebūtų pakeisti kitomis prekėmis ir su jais nebūtų atliekamos jokios operacijos, išskyrus įprastas operacijas, skirtas tam, kad jų būklė nesuprastėtų. 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai ELPA valstybės arba Tuniso kilmės produktai importuojami į laisvąją zoną su kilmės įrodymu ir yra apdorojami ar perdirbami, atitinkamos institucijos eksportuotojo prašymu gali išduoti naują EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos atitinka Konvencijos nuostatas. „IX PRIEDAS PREKYBA PAGAL SUSITARIMĄ, KURIUO NUSTATOMA LAISVOSIOS PREKYBOS ZONA TARP VIDURŽEMIO JŪROS REGIONO ARABŲ ŠALIŲ (AGADIRO SUSITARIMĄ) Produktams, gautiems šalyse, kurios yra Susitarimo, kuriuo nustatoma laisvosios prekybos zona tarp Viduržemio jūros regiono arabų šalių (Agadiro susitarimo), narės, iš medžiagų, priskiriamų 1–24 skirsniams, įstrižinė kumuliacija su kitomis Susitariančiosiomis Šalimis netaikoma tuo atveju, kai prekyba šiomis medžiagomis nėra liberalizuota pagal galutinės paskirties šalies ir medžiagų, panaudotų tiems produktams gaminti, kilmės šalies sudarytus laisvosios prekybos susitarimus. „X PRIEDAS PREKYBA, KURIAI TAIKOMAS VIDURIO EUROPOS LAISVOSIOS PREKYBOS SUSITARIMAS (VELPS), KURIO ŠALYS YRA MOLDOVOS RESPUBLIKA IR EUROPOS SĄJUNGOS STABILIZACIJOS IR ASOCIACIJOS PROCESO DALYVĖS 1 straipsnis Kilmės kumuliacijos netaikymas Produktams, įgijusiems kilmės statusą taikant šiame priede numatytas nuostatas, netaikoma I priedėlio 3 straipsnyje nurodyta kumuliacija. 2 straipsnis Kilmės kumuliacija Įgyvendinant I priedėlio 2 straipsnio 1 dalies b punktą, Moldovos Respublikoje arba Europos Sąjungos stabilizacijos ir asociacijos proceso dalyvėse (VELPS Šalyse) atliktos apdorojimo ar perdirbimo operacijos laikomos atliktomis VELPS Šalyje, jeigu gauti produktai buvo vėliau apdoroti ar perdirbti toje VELPS Šalyje. Jeigu pagal šią nuostatą kilmės statusą turintys produktai yra gauti dviejose ar daugiau minėtų Šalių, jie laikomi VELPS Šalies kilmės produktais tik jei jų apdorojimo ar perdirbimo operacijų mastas yra didesnis nei I priedėlio 6 straipsnyje nurodytų operacijų mastas. 3 straipsnis Kilmės įrodymai 1. Nedarant poveikio I priedėlio 16 straipsnio 4 ir 5 dalių taikymui, EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda VELPS Šalies muitinė, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi VELPS Šalies kilmės produktais taikant šio priedo 2 straipsnyje nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 2. Nedarant poveikio I priedėlio 21 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymui, kilmės deklaracija gali būti surašyta, jeigu atitinkami produktai gali būti laikomi VELPS Šalies kilmės produktais taikant šio priedo 2 straipsnyje nurodytą kumuliaciją ir atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 4 straipsnis Tiekėjo deklaracijos 1. Kai EUR.1 judėjimo sertifikatas yra išduodamas arba kilmės deklaracija yra surašoma VELPS Šalyje kilmės statusą turintiems produktams, kuriems pagaminti buvo panaudotos iš kitų VELPS Šalių įvežtos prekės, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos jose, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso, atsižvelgiama į pagal šį straipsnį surašytą šioms prekėms skirtą tiekėjo deklaraciją. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta tiekėjo deklaracija yra naudojama kaip įrodymas, kad atitinkamos prekės buvo apdorotos ar perdirbtos VELPS Šalyse, siekiant nustatyti, ar produktai, kuriuos gaminant buvo panaudotos šios prekės, gali būti laikomi VELPS Šalių kilmės produktais ir ar jie atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 3. Išskyrus šio straipsnio 4 dalyje nurodytus atvejus, tiekėjas kiekvienai prekių siuntai surašo atskirą tiekėjo deklaraciją šio priedėlio G priede nustatyta forma popieriaus lape, pridedamame prie sąskaitos faktūros, pristatymo pranešimo ar kurio nors kito komercinio dokumento, kuriame atitinkamos prekės apibūdinamos pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. 4. Jeigu tiekėjas konkrečiam klientui reguliariai tiekia prekes, kurių apdorojimas ar perdirbimas VELPS Šalyse ilgą laiką, tikėtina, nesikeis, jis gali pateikti bendrą tiekėjo deklaraciją, kuri taikoma ir vėlesnėms tų prekių siuntoms (toliau – ilgalaikė tiekėjo deklaracija). Ilgalaikė tiekėjo deklaracija paprastai gali galioti ne ilgiau kaip vienus metus nuo jos surašymo. Ilgesnio deklaracijos galiojimo sąlygas nustato VELPS Šalies, kurioje ji surašoma, muitinė. Tiekėjas ilgalaikę tiekėjo deklaraciją surašo šio priedėlio H priede nustatyta forma ir apibūdina atitinkamas prekes pakankamai išsamiai, kad jas būtų galima identifikuoti. Atitinkamam klientui ji pateikiama prieš išsiunčiant jam pirmąją prekių, kurioms ta deklaracija skirta, siuntą arba kartu su pirmąja siunta. Jeigu ilgalaikė tiekėjo deklaracija tiekiamoms prekėms nebegalioja, tiekėjas apie tai nedelsdamas praneša savo klientui. 5. Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytos tiekėjo deklaracijos spausdinamos spausdinimo mašinėle ar spausdintuvu anglų kalba, ir laikantis VELPS Šalies, kurioje ta deklaracija surašoma, nacionalinės teisės nuostatų; deklaraciją ranka pasirašo pats tiekėjas. Deklaracija taip pat gali būti surašoma ranka. Jei deklaracija surašoma ranka, reikia rašyti rašalu ir spausdintinėmis raidėmis. 6. Deklaraciją surašantis tiekėjas turi būti pasirengęs VELPS Šalies, kurioje surašoma deklaracija, muitinės prašymu bet kuriuo metu pateikti visus reikiamus dokumentus, kuriais įrodoma, kad toje deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga. 5 straipsnis Papildomi dokumentai Tiekėjo deklaracijos, kuriomis įrodomas VELPS Šalyse atliktas panaudotų medžiagų apdorojimas arba perdirbimas ir kuri yra surašyta vienoje iš tų Šalių, laikoma I priedėlio 16 straipsnio 3 dalyje bei 21 straipsnio 5 dalyje ir šio priedo 4 straipsnio 6 dalyje nurodytu dokumentu, naudojamu siekiant įrodyti, kad produktai, kuriems skirtas EUR.1 judėjimo sertifikatas ar kilmės deklaracija, gali būti laikomi VELPS Šalies kilmės produktais ir kad jie atitinka kitus I priedėlio reikalavimus. 6 straipsnis Tiekėjo deklaracijų saugojimas Tiekėjas, surašantis tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, prie kurių pridedama ši deklaracija, kopijas ir šio priedo 4 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tiekėjas, surašantis ilgalaikę tiekėjo deklaraciją, ne trumpiau kaip trejus metus saugo deklaracijos ir visų sąskaitų faktūrų, pristatymo pranešimų ar kitų komercinių dokumentų, susijusių su prekėmis, kurioms skirta minėta atitinkamam klientui išsiųsta deklaracija, kopijas ir šio priedo 4 straipsnio 6 dalyje nurodytus dokumentus. Tas laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo pabaigos dienos. 7 straipsnis Administracinis bendradarbiavimas Nedarant poveikio I priedėlio 31 ir 32 straipsnių taikymui, siekdamos užtikrinti tinkamą šio priedo taikymą, VELPS Šalys, naudodamosi kompetentingomis muitinėmis, padeda viena kitai tikrinti EUR.1 judėjimo sertifikatų, kilmės deklaracijų arba tiekėjo deklaracijų autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą. 8 straipsnis Tiekėjo deklaracijų tikrinimas 1. Tiekėjo deklaracijų arba ilgalaikių tiekėjo deklaracijų paskesnis tikrinimas gali būti atliekamas atsitiktine tvarka arba kai VELPS Šalies, kurioje į šias deklaracijas buvo atsižvelgta išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą arba surašant kilmės deklaraciją, muitinė turi pagrįstų abejonių dėl tų dokumentų autentiškumo arba juose pateiktos informacijos teisingumo. 2. Įgyvendindama šio straipsnio 1 dalies nuostatas, šio straipsnio 1 dalyje nurodytos VELPS Šalies muitinė grąžina tiekėjo deklaraciją arba ilgalaikę tiekėjo deklaraciją ir sąskaitas faktūras, pristatymo pranešimus ar kitus komercinius dokumentus, susijusius su prekėmis, kurioms tokia deklaracija skirta, VELPS Šalies, kurioje buvo surašyta ta deklaracija, muitinei, nurodydama, jei reikia, esmines prašymo atlikti tikrinimą priežastis arba formą. Kartu su prašymu atlikti paskesnį tikrinimą muitinė perduoda visus turimus dokumentus ir informaciją, kuriais remiantis galima daryti prielaidą, kad tiekėjo deklaracijoje arba ilgalaikėje tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra neteisinga. 3. Tikrinimą atlieka VELPS Šalies, kurioje buvo surašyta tiekėjo deklaracija arba ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinė. Tuo tikslu ji turi teisę reikalauti pateikti bet kokius įrodymus ir atlikti bet kokius tiekėjo apskaitos registrų patikrinimus ar bet kokias kitas patikras, kurios, jos nuomone, yra būtinos. 4. Tikrinimo prašanti muitinė kuo skubiau informuojama apie jo rezultatus. Iš tų rezultatų turi būti aiškiai matyti, ar tiekėjo deklaracijoje arba ilgalaikėje tiekėjo deklaracijoje pateikta informacija yra teisinga ir pagal juos muitinei turi būti galima nustatyti, ar į tokią tiekėjo deklaraciją galima atsižvelgti išduodant EUR.1 judėjimo sertifikatą ar surašant kilmės deklaraciją ir kiek į ją galima atsižvelgti. 9 straipsnis Sankcijos Kiekvienam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams taikomu lengvatiniu režimu, parengia dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija, arba dėl kurio kaltės toks dokumentas parengiamas, taikomos sankcijos. 10 straipsnis Draudimas taikyti sąlyginį apmokestinimą arba neapmokestinimą muitais I priedėlio 14 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas dvišalei VELPS Šalių tarpusavio prekybai. „A PRIEDAS PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS ARBA PERDIRBTOS EUROPOS SĄJUNGOJE, ALŽYRE, MAROKE AR TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs prekių, nurodytų pridedamame dokumente, tiekėjas, pareiškiu, kad:
„B PRIEDAS ILGALAIKĖ PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS EUROPOS SĄJUNGOJE, ALŽYRE, MAROKE ARBA TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs šiame dokumente nurodytų prekių, reguliariai tiekiamų … (25), tiekėjas, pareiškiu, kad:
Ši deklaracija galioja visoms vėlesnėms šių prekių siuntoms, išsiųstoms nuo… iki… (30) Jei ši deklaracija nustotų galioti, įsipareigoju nedelsdamas apie tai informuoti… (25).
„C PRIEDAS PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS TURKIJOJE, ALŽYRE, MAROKE ARBA TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs prekių, nurodytų pridedamame dokumente, tiekėjas, pareiškiu, kad:
„D PRIEDAS ILGALAIKĖ PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS TURKIJOJE, ALŽYRE, MAROKE ARBA TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos arba perdirbtos Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs šiame dokumente nurodytų prekių, reguliariai tiekiamų … (35), tiekėjas, pareiškiu, kad:
Ši deklaracija galioja visoms vėlesnėms šių prekių siuntoms, išsiųstoms nuo… iki… (40) Jei ši deklaracija nustotų galioti, įsipareigoju nedelsdamas apie tai informuoti… (35).
„E PRIEDAS PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS ELPA VALSTYBĖJE ARBA TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos ELPA valstybėje arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs prekių, nurodytų pridedamame dokumente, tiekėjas, pareiškiu, kad:
„F PRIEDAS ILGALAIKĖ PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS ELPA VALSTYBĖJE ARBA TUNISE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos ELPA valstybėje arba Tunise, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs šiame dokumente nurodytų prekių, reguliariai tiekiamų … (45), tiekėjas, pareiškiu, kad:
Ši deklaracija galioja visoms vėlesnėms šių prekių siuntoms, išsiųstoms nuo… iki… (50) Jei ši deklaracija nustotų galioti, įsipareigoju nedelsdamas apie tai informuoti… (45).
„G PRIEDAS PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS VELPS ŠALYSE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos VELPS Šalyse, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs prekių, nurodytų pridedamame dokumente, tiekėjas, pareiškiu, kad:
„H PRIEDAS ILGALAIKĖ PREKIŲ, KURIOS BUVO APDOROTOS AR PERDIRBTOS VELPS ŠALYSE, BET NEĮGIJO LENGVATINĖS KILMĖS STATUSO, TIEKĖJO DEKLARACIJA Tiekėjo deklaracija, kurios tekstas pateikiamas toliau, turi būti surašoma vadovaujantis išnašomis. Tačiau išnašų teksto pateikti nereikia. ILGALAIKĖ TIEKĖJO DEKLARACIJA skirta prekėms, kurios buvo apdorotos ar perdirbtos VELPS Šalyse, bet neįgijo lengvatinės kilmės statuso Aš, toliau pasirašęs šiame dokumente nurodytų prekių, reguliariai tiekiamų … (55), tiekėjas, pareiškiu, kad:
Ši deklaracija galioja visoms vėlesnėms šių prekių siuntoms, išsiųstoms nuo… iki… (60). Jei ši deklaracija nustotų galioti, įsipareigoju nedelsdamas apie tai informuoti… (55).
|
(1) Paaiškinimus, įskaitant termino „paprastas surinkimas“ apibrėžtį, nustatys Susitariančiosios Šalys.
(2) ES OL L 302, 1985 11 15, p. 23.
(3) Dėl specialiųjų su specifiniu (-ais) procesu (-ais) susijusių reikalavimų žr. 8.1–8.3 įvadines pastabas.
(4) Dėl specialiųjų reikalavimų gaminiams, pagamintiems iš tekstilės medžiagų mišinio, žr. 6 įvadinę pastabą.
(5) Žr. 7 įvadinę pastabą
(6) Jei kilmės deklaraciją surašo patvirtintas eksportuotojas, šioje vietoje turi būti įrašytas patvirtinto eksportuotojo leidimo numeris. Jei kilmės deklaraciją surašo ne patvirtintas eksportuotojas, žodžiai skliausteliuose praleidžiami arba vieta paliekama tuščia.
(7) Nurodoma produktų kilmės šalis. Jei kilmės deklaracija visiškai arba iš dalies susijusi su Seutos ir Meliljos kilmės produktais, eksportuotojas turi juos aiškiai nurodyti dokumente, kuriame surašoma deklaracija, naudodamas simbolį CM.
(8) Galima nenurodyti, jei ši informacija pateikiama pačiame dokumente.
(9) Jei nereikalaujama, kad eksportuotojas pasirašytų, nereikia nurodyti ir pasirašančio asmens vardo ir pavardės.
(10) Tokius kaip importo dokumentai, judėjimo sertifikatai, sąskaitos faktūros, gamintojų deklaracijos ir kt., susiję su gamyboje naudojamais produktais arba prekėmis, kurios reeksportuojamos tokios pat būklės.
(11) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje yra nevienodas kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(12) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Alžyre naudoja iš Europos Sąjungos importuotą audinį, kuris buvo ten išaustas iš kilmės statuso neturinčių verpalų, ES tiekėjui pakanka savo deklaracijoje aprašyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tų verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(13) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas [nurodyti atitinkamos (-ų) Susitariančiosios (-ųjų) Šalies (ių) pavadinimą].
Nurodoma kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(14) Bendra pridėtinė vertė – visos ne [nurodyti atitinkamos Susitariančiosios Šalies pavadinimą] patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne [nurodyti atitinkamos (-ų) Susitariančiosios (-ųjų) Šalies (-ių)], gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(15) Kliento pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas.
(16) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje yra nevienodas kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(17) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Alžyre naudoja iš Europos Sąjungos importuotą audinį, kuris buvo ten išaustas iš kilmės statuso neturinčių verpalų, Europos Sąjungos tiekėjui pakanka savo deklaracijoje aprašyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tų verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(18) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas [nurodyti atitinkamos (-ų) Susitariančiosios (-ųjų) Šalies (-ių) pavadinimą].
Nurodoma kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(19) Bendra pridėtinė vertė – visos ne [nurodyti atitinkamos Susitariančiosios Šalies pavadinimą] patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne [nurodyti atitinkamos (-ų) Susitariančiosios (-ųjų) Šalies (-ių) pavadinimą], gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(20) Įrašyti datas. Ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laikotarpis paprastai neturėtų viršyti 12 mėnesių, atsižvelgiant į šalies, kurioje surašoma ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinės nustatytas sąlygas.
(21) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(22) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Alžyre naudoja iš Europos Sąjungos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Europos Sąjungos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(23) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise. Nurodoma kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(24) Bendra pridėtinė vertė – visos ne Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(25) Kliento pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas
(26) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(27) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Alžyre naudoja iš Europos Sąjungos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Europos Sąjungos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(28) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise. Turi būti nurodyta kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(29) Bendra pridėtinė vertė – visos ne Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne Europos Sąjungoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(30) Įrašyti datas. Ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laikotarpis paprastai neturėtų viršyti 12 mėnesių, atsižvelgiant į šalies, kurioje surašoma ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinės nustatytas sąlygas.
(31) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(32) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Tunise naudoja iš Turkijos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Turkijos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(33) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise. Turi būti nurodyta kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(34) Bendra pridėtinė vertė – visos ne Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(35) Kliento pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas
(36) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(37) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Tunise naudoja iš Turkijos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Turkijos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(38) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise. Turi būti nurodyta kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(39) Bendra pridėtinė vertė – visos ne Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne Turkijoje, Alžyre, Maroke arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(40) Įrašyti datas. Ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laikotarpis paprastai neturėtų viršyti 12 mėnesių, atsižvelgiant į šalies, kurioje surašoma ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinės nustatytas sąlygas.
(41) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(42) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Tunise naudoja iš ELPA valstybės importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, ELPA valstybės tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(43) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas ELPA valstybėje arba Tunise. Turi būti nurodyta kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(44) Bendra pridėtinė vertė – visos ne ELPA valstybėje arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne ELPA valstybėje arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(45) Kliento pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas
(46) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(47) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Tunise naudoja iš ELPA valstybės importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, ELPA valstybės tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(48) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas ELPA valstybėje arba Tunise. Turi būti nurodyta kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(49) Bendra pridėtinė vertė – visos ne ELPA valstybėje arba Tunise patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne ELPA valstybėje arba Tunise, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(50) Įrašyti datas. Ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laikotarpis paprastai neturėtų viršyti 12 mėnesių, atsižvelgiant į šalies, kurioje surašoma ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinės nustatytas sąlygas.
(51) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(52) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Serbijoje naudoja iš Juodkalnijos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Juodkalnijos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina.
Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(53) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas vienoje iš VELPS Šalių. Nurodoma kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(54) Bendra pridėtinė vertė – visos ne VELPS Šalyse patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne VELPS Šalyse, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(55) Kliento pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas
(56) Jei sąskaitoje faktūroje, pristatymo pranešime ar kitame komerciniame dokumente, prie kurio pridedama deklaracija, nurodytos įvairių rūšių prekės arba prekės, kurių sudėtyje esančių kilmės statuso neturinčių medžiagų kiekis skiriasi, tiekėjas turi jas aiškiai atskirti.
Pavyzdys.
Dokumente nurodyti skirtingų modelių 8501 pozicijai priskiriami elektros varikliai, skirti naudoti gaminant 8450 pozicijai priskiriamas skalbykles. Skirtingų modelių variklių gamyboje naudojamų kilmės statuso neturinčių medžiagų pobūdis ir vertė skiriasi. Todėl pirmoje skiltyje turi būti nurodyti skirtingi modeliai, o kitose skiltyse informacija turi būti pateikiama atskirai apie kiekvieną modelį, kad skalbyklių gamintojas galėtų tinkamai įvertinti savo produktų kilmės statusą, atsižvelgdamas į naudojamą elektros variklio modelį.
(57) Šiose skiltyse prašoma informacija turėtų būti pateikiama tik tuo atveju, jei ji būtina.
Pavyzdžiai.
Gaminant ex 62 skirsniui priskiriamus drabužius, taisyklė leidžia naudoti kilmės statuso neturinčius verpalus. Jeigu tokių drabužių gamintojas Serbijoje naudoja iš Juodkalnijos importuotą audinį, kuris buvo ten gautas audžiant kilmės statuso neturinčius verpalus, Juodkalnijos tiekėjui pakanka jo deklaracijoje nurodyti kilmės statuso neturinčią medžiagą, kuri naudojama kaip verpalai, o tokių verpalų pozicijos ir vertės nurodyti nebūtina. Gamintojas, iš kilmės statuso neturinčių geležies juostų gaminantis 7217 pozicijai priskiriamą geležinę vielą, antroje skiltyje turėtų įrašyti „geležies juostos“. Jei ši viela skirta naudoti gaminant mašiną, kuriai skirtoje taisyklėje yra nustatyta procentinė visų kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės riba, trečioje skiltyje būtina nurodyti kilmės statuso neturinčių juostų vertę.
(58) Medžiagų vertė – panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas vienoje iš VELPS Šalių.
Nurodoma kiekvienos kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą, tiksli vertė.
(59) Bendra pridėtinė vertė – visos ne VELPS Šalyse patirtos sąnaudos, įskaitant visų ten panaudotų medžiagų vertę. Nurodoma tiksli bendra pridėtinė vertė, įgyta ne VELPS Šalyse, gaminant pirmoje skiltyje nurodytų prekių vienetą.
(60) Įrašyti datas. Ilgalaikės tiekėjo deklaracijos galiojimo laikotarpis paprastai neturėtų viršyti 12 mėnesių, atsižvelgiant į šalies, kurioje surašoma ilgalaikė tiekėjo deklaracija, muitinės nustatytas sąlygas.