ISSN 1725-5090 |
||
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267 |
|
![]() |
||
Magyar nyelvű kiadás |
Jogszabályok |
47. évfolyam |
Tartalom |
|
I Kötelezően közzéteendő jogi aktusok |
Oldal |
|
|
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
A Bizottság 1450/2004/EK rendelete (2004. augusztus 13.) az innovációs statisztikák előállításáról és kidolgozásáról szóló, 1608/2003/EK határozat végrehajtásáról ( 1 ) |
|
|
|
|
|
II Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező |
|
|
|
Tanács |
|
|
* |
||
|
|
Bizottság |
|
|
* |
|
|
|
(1) EGT vonatkozású szöveg |
HU |
Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban. Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
I Kötelezően közzéteendő jogi aktusok
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/1 |
A BIZOTTSÁG 1446/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
az egyes gyümölcs- és zöldségfélék belépési árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gyümölcs és zöldség behozatalára vonatkozó intézkedések alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1994. december 21-i 3223/94/EK (1) bizottsági rendeletre és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1) |
Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően a 3223/94/EK rendelet a mellékletében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azon szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket. |
(2) |
A fenti szempontokat figyelembe véve, a behozatali átalányértékeket az e rendelet mellékletében szereplő szinteken kell meghatározni, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 3223/94/EK rendelet 4. cikkében említett behozatali átalányértékeket a mellékletben található táblázat határozza meg.
2. cikk
Ez a rendelet 2004. augusztus 14-én lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. január 13-án.
a Bizottság részéről
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
mezőgazdasági főigazgató
(1) HL L 337., 1994.12.24., 66. o. A legutóbb az 1947/2002/EK rendelettel (HL L 299., 2002.11.1., 17. o.) módosított rendelet.
MELLÉKLET
az egyes gyümölcs- és zöldségfélék belépési árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról szóló, 2004. augusztus 13-i bizottsági rendelethez
(EUR/100 kg) |
||
KN-kód |
Országkód (1) |
Behozatali átalányérték |
0707 00 05 |
052 |
92,6 |
999 |
92,6 |
|
0709 90 70 |
052 |
78,8 |
999 |
78,8 |
|
0805 50 10 |
382 |
55,0 |
388 |
51,3 |
|
508 |
46,6 |
|
524 |
62,3 |
|
528 |
60,2 |
|
999 |
55,1 |
|
0806 10 10 |
052 |
95,4 |
204 |
87,5 |
|
220 |
100,7 |
|
400 |
179,8 |
|
624 |
139,6 |
|
628 |
137,6 |
|
999 |
123,4 |
|
0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 |
388 |
76,7 |
400 |
104,4 |
|
404 |
117,3 |
|
508 |
69,7 |
|
512 |
88,3 |
|
528 |
108,5 |
|
720 |
46,7 |
|
800 |
167,5 |
|
804 |
77,2 |
|
999 |
95,1 |
|
0808 20 50 |
052 |
141,8 |
388 |
95,3 |
|
528 |
87,0 |
|
999 |
108,0 |
|
0809 30 10, 0809 30 90 |
052 |
150,2 |
999 |
150,2 |
|
0809 40 05 |
052 |
101,8 |
066 |
32,0 |
|
093 |
41,6 |
|
094 |
33,4 |
|
400 |
240,6 |
|
624 |
135,6 |
|
999 |
97,5 |
(1) Az országok nómenklatúráját a 2081/2003/EK bizottsági rendelet határozza meg (HL L 313., 2003.11.28., 11. o.). A „999” jelentése „egyéb származás”.
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/3 |
A BIZOTTSÁG 1447/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
a tenyésztett lazacok behozatalával szembeni ideiglenes védintézkedések bevezetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a behozatalra vonatkozó közös szabályokról, valamint az 518/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. december 22-i 3285/94/EK (1) tanácsi rendeletre, annak a 2474/2000/EK (2) tanácsi rendelet által történt utolsó módosítására és különösen annak 6. és 8. cikkére,
tekintettel az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról, valamint az 1765/82/EGK, 1766/82/EGK és 3420/83/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. március 7-i 519/94/EK tanácsi rendeletre (3), annak a 427/2003/EK (4) tanácsi rendelet által történt utolsó módosítására és különösen annak 5. és 6. cikkére,
a 3285/94/EK és az 519/94/EK rendelet 4. cikke alapján létrehozott tanácsadó bizottsággal folytatott konzultáció után,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1) |
2004. február 6-án Írország és az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a tenyésztett atlanti-óceáni lazac behozatalának tendenciái védintézkedések bevezetését teszik szükségessé a 3285/94/EK és az 519/94/EK rendelet alapján; a 3285/94/EK rendelet 10. cikkében és az 519/94/EK rendelet 8. cikkében előírt bizonyítékokat tartalmazó információt nyújtottak be; felkérték a Bizottságot, hogy tegyen védintézkedéseket ezeknek a jogszabályoknak az alapján. |
(2) |
Írország és az Egyesült Királyság bizonyítékot adott át arról, hogy a tenyésztett atlanti-óceáni lazac behozatala az Európai Közösségbe mind abszolút értékben, mind pedig a közösségi termeléshez és fogyasztáshoz képest gyorsan nő. |
(3) |
Feltételezték, hogy a tenyésztett atlanti-óceáni lazac behozatali mennyiségének növekedése több más következmény mellett kedvezőtlen hatást gyakorolt a hasonló vagy közvetlen versenytárs termékek árára a Közösségben és a közösségi termelők piaci részesedésére, így kárt okozva a közösségi termelőknek. |
(4) |
Írország és az Egyesült Királyság továbbá arról tájékoztatott, hogy a közösségi termelők által nyújtott tájékoztatás alapján az Európai Közösség által bármilyen késlekedés a védintézkedések elfogadása során nehezen helyrehozható kárt okozna, ezért tehát az intézkedések elfogadása sürgős. |
(5) |
A Bizottság minden tagállamot tájékoztatott a helyzetről és tekintettel a kérdéses közösségi termékre, konzultált velük a behozatal feltételeiről, a behozatal tendenciáiról, a súlyos kárra vonatkozó bizonyítékról, valamint a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző szempontjairól. |
(6) |
2004. március 6-án a Bizottság vizsgálatot kezdeményezett a filézett vagy filézetlen, friss, hűtött vagy fagyasztott tenyésztett lazacként (a továbbiakban „vizsgált termék”) (5) meghatározott importált termékhez hasonló vagy közvetlen versenytárs termékek közösségi termelőit fenyegető súlyos kárral kapcsolatban, amint azt az alábbiakban megmagyarázzuk. |
(7) |
A Bizottság hivatalosan tájékoztatta a vizsgálatról az exportőr termelőket, az importőröket, valamint az őket képviselő szervezeteket, az exportőr országok képviselőit, továbbá a közösségi termelőket. A Bizottság kérdőívet küldött mindezeknek, a közösségi lazactenyésztőket képviselő szervezeteknek, és azoknak a feleknek, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül megkeresték a Bizottságot. A Bizottság ezenkívül az 519/94/EK tanácsi rendelet 5. cikke és a 3285/94/EK tanácsi rendelet 6. cikke alapján a közvetlenül érintett feleknek lehetőséget adott arra, hogy írásban kifejtsék álláspontjukat és meghallgatást kérjenek. |
(8) |
Egyes kormányok, egyes exportőr termelők és az őket képviselő szervezetek, a közösségi termelők, a beszállítók, feldolgozók és importőrök, valamint az őket képviselő szervezetek írásos megjegyzéseket tettek. A felek által megtett szóbeli és írásbeli megjegyzéseket a Bizottság megfontolta és figyelembe vette az ideiglenes ténymegállapításnál. A Bizottság az ideiglenes ténymegállapításhoz szükségesnek ítélt minden információt felkutatott és ellenőrzött. Nyolc közösségi termelő létesítményeiben ellenőrző látogatásra is sor került. |
(9) |
Valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a lényeges tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a javasolt ideiglenes intézkedések formájában ideiglenes védintézkedéseket szándékoztak bevezetni. A felek lehetőséget kaptak arra, hogy észrevételeket tegyenek, amelyeket megvizsgáltak, valamint – amennyiben szükségesnek tartották – figyelembe vettek az előzetes megállapításokban. |
2. AZ EGYÜTTMŰKÖDŐ FELEK FELSOROLÁSA
3. VIZSGÁLT TERMÉK
(10) |
A kérdéses termék, amellyel kapcsolatban a Bizottságot tájékoztatták, hogy behozatalának tendenciái védintézkedések bevezetését teszik szükségessé, a filézett vagy filézetlen, friss, hűtött vagy fagyasztott, tenyésztett atlanti-óceáni lazac. |
(11) |
A Bizottságnak az a véleménye, hogy a vizsgált termék a tenyésztett atlanti-óceáni lazacra való korlátozása túl szűken határozná meg a vizsgált terméket. A különböző lazacfajták fizikai jellemzőit (nagyság, forma, íz stb.), feldolgozási folyamatát és a tenyésztett lazac minden fajtájának a fogyasztó szempontjából való felcserélhetőségét alapul véve a Bizottság úgy véli, hogy az összes tenyésztett lazac ugyanaz a termék. Hasonlóképpen, bár a tenyésztett lazacot különféle feldolgozottsági fokon érékesítik (egészben és kibelezve, egészben, fej nélkül és kibelezve vagy kifilézve) ezek az egymástól eltérő készítmények ugyanazt a végfelhasználást szolgálják és egymással helyettesíthetők. |
(12) |
Néhány fél úgy érvelt, hogy a fagyasztott lazac más termék, mint a friss lazac, ezért nem szabad a vizsgált termék részének tekinteni. Az egyik fél érvelése szerint a feldolgozók ezt, míg a fogyasztók a friss lazacot részesítik előnyben. Egy másik fél azt állította, hogy a fagyasztott lazac nem megfelelő nyersanyag a lazacfüstöléshez. A Bizottság ezeket a véleményeket megalapozatlannak találta. A feldolgozók friss és fagyasztott tenyésztett lazacot is felhasználnak, a különbségek minimálisak. Továbbá mindkét készítmény ugyanazt a végfelhasználási célt szolgálja. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította. |
(13) |
Ezért a tenyésztett (nem vadon élő) lazacot (akár friss, hűtött vagy fagyasztott) különböző készítményeiben azonos termékként határozták meg. Jelenleg az ex 0302 12 00 KN, az ex 0303 11 00 KN, az ex 0303 19 00 KN, az ex 0303 22 00 KN, az ex 0304 10 13 KN és az ex 0304 20 13 KN-kódok alá sorolják be. |
4. HASONLÓ VAGY KÖZVETLEN VERSENYTÁRS TERMÉKEK
(14) |
A Bizottság előzetes vizsgálatot folytatott annak megállapítása érdekében, hogy a közösségi termelők által előállított termék (a továbbiakban „hasonló termék”) hasonló-e vagy közvetlen versenytársa-e a vizsgált terméknek. |
(15) |
Az előzetes ténymeghatározás során különösen a következő előzetes megállapításokat vették figyelembe. |
(16) |
|
(17) |
Ezért a Bizottságnak az az előzetes ténymegállapítása, hogy az importált termék és a közösségi termék „hasonló egymáshoz vagy közvetlen versenytársa egymásnak”. |
5. BEHOZATAL
5.1. A behozatal növekedése
5.1.1. Bevezetés
(18) |
A legutóbbi időszakra összpontosítva, amelyről adatok állnak rendelkezésre, a 2000–2003 közötti időszakra vonatkozó adatok alapján előzetes vizsgálatra került sor azzal a céllal, hogy a Bizottság megállapítsa, a vizsgált terméket a közösségi termeléshez képest abszolút vagy relatív mértékben annyira megnőtt mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel hozzák-e be a Közösségbe, hogy az súlyos kárt okoz vagy azzal fenyegeti a közösségi termelőket. Az egyik fél azt állította, hogy a behozatal növekedése annak tulajdonítható, hogy az importadatokba belevették a vadon élő lazac behozatalát is. Az Eurostat-adat nem különbözteti meg a vadon élő lazacot és a tenyésztett lazacot. A rendelkezésre álló információk (egyesült államokbeli és kanadai kiviteli statisztikai adatok) azonban azt mutatják, hogy a vadon élő lazacnak a Közösségbe történő behozatala csekély és mindenképpen csökkent a 2000–2003 közötti időszakban. Az egyik fél azt is állította, hogy a 2000. év nem megfelelő bázisév, mivel abban az évben a lazac ára rendkívül magas volt. Ennek ellenére a vizsgálat a legutóbbi időszak legfontosabb fejleményeit helyezi a középpontba, a bázisév megváltoztatása 1999-re vagy 2000-re pedig nem módosítaná a vizsgálat eredményét. |
(19) |
Az alábbi ideiglenes ténymegállapítás ennélfogva 2000–2003 közti adatokon alapul. |
5.1.2. A behozatal mennyisége
(20) |
A behozatal a 2000. évi 372 789 tonnáról 2003-ban 455 948 tonnára nőtt, ami 22 %-os növekedés. 2002–2003 között a behozatal 15 %-kal nőtt. |
(21) |
A közösségi termeléshez képest a behozatal a 2000. évi 254 %-ról 2001-ben 235 %-ra esett vissza, de azóta 252 %-ra nőtt 2003-ban. |
(22) |
A 2002. és 2003. évi negyedéves adatok azt mutatják, hogy a 2003-as negyedéves behozatal nagyobb volt, mint a 2002 azonos negyedévi, valamint, hogy a legnagyobb (20,8 %-ot elérő) növekedés a 2003 második félévében történt. Forrás: Eurostat
|
5.1.3. Következtetés
(23) |
A 2000–2003 közti behozatal adatai alapján a Bizottság előzetes következtetése szerint a közelmúltban a behozatal mind abszolút, mind relatív mértékben hirtelen, élesen és jelentékenyen megnőtt a termeléshez képest. |
5.2. Importárak
(24) |
A Bizottság az Eurostat-adat alapján a behozatal feltételeit is áttekintette. Bár az adat magában foglal egy kis mennyiségű vadon élő lazacot is, úgy gondolták, hogy ennek nincs észrevehető hatása az árra. |
(25) |
Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy 1997 szeptembere és 2003 májusa között a Norvégiából származó tenyésztett lazac behozatalának jelentős részére (mely a Közösség piacának mintegy 55 %-át fedi le) minimum importár (MIÁ) vonatkozott. 2002-ben a MIÁ-vállalások egyes norvég exportőr termelők által történt megsértése kezdte aláásni az intézkedés hatékonyságát és árcsökkenéshez vezetett. A Norvégiából származó behozatallal szembeni dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések hatályon kívül helyezését 2002 decemberében jelentették be, majd 2003 májusában hajtották végre. Az importárak 2002-ben és 2003 első felében részben a MIÁ egyes norvég exportőrök általi megsértése, részben a MIÁ alkalmazásának saját kezdeményezésű megszüntetése miatt estek. |
(26) |
2000 és 2003 között az importárak 28,5 %-kal csökkentek. A Bizottság ezt a rendes piaci áringadozást meghaladó mértékűnek tekinti a csökkenés abszolút mértéke miatt és mert az exportőr termelők nem jutottak rendkívüli nyereséghez 2000-ben, továbbá a termelési költségek nem csökkentek számottevően 2000 és 2003 között.
|
(27) |
A közelmúlt fejleményeit az árakat illetően világosabban illusztrálják a negyedéves adatok. Miután 2002-ben 2,83–2,93 EUR között viszonylag stabilak voltak, az importárak 2003 első negyedévében 2,87 EUR-ról 2003 harmadik negyedévére 2,24 EUR-ra estek vissza, mielőtt 2003 negyedik negyedévében újra 2,48 EUR-ig emelkedtek. Forrás: Eurostat
|
(28) |
Bár teljesen megbízható Eurostat-adat 2004 első negyedévéről még nem áll rendelkezésre, információk szerint az árak 2,53 EUR/kg-ra nőttek 2004 első negyedévében. Ez kissé elmarad a 2003. évi átlagtól és a legutóbbi, rendelkezésre álló információk szerint az árak újra lefelé mozdulnak el és nagyon alacsonyak. Bár egyesek azt állítják, hogy a következő hónapokban áremelkedés következik be, ezt semmi nem támasztja alá, és a jelenlegi nagyon alacsony árakat az exportáló országok ágazati forrásai is megerősítették. |
5.3. A behozatal piaci részesedése
(29) |
A behozatal piaci részesedése a 2000. évi 73,5 %-ról 2001-ben 71,9 %-ra csökkent és nagyjából ezen a szinten stabilizálódott 2002-ben (72 %). 2003-ban a behozatal piaci részesedése a 2002-es 72 %-ról 75 %-ra nőtt, amely 3 százalékpontos emelkedés és a vizsgált időszakban a legmagasabb érték.
|
6. A KÖZÖSSÉGI TERMELŐK MEGHATÁROZÁSA
(30) |
A vizsgált terméket a Közösségben csaknem teljes egészében Skóciában és Írországban állítják elő, bár Franciaországban legalább két, Lettországban legalább egy termelő működik. |
(31) |
2003-ban a vizsgált termék közösségi össztermelése 180 593 tonna volt, melyből az ideiglenes vizsgálati szakaszban teljes mértékben együttműködő termelők 85 231 tonnát állítottak elő, ami a közösségi össztermelés 47 %-ával egyenlő. Ezért a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikke (1) bekezdése értelmében a közösségi össztermelés jelentős részét képviselik. Az ideiglenes ténymegállapítás céljaira ezzel összhangban közösségi termelőknek minősülnek. |
7. ELŐRE NEM LÁTOTT FEJLEMÉNYEK
(32) |
A 2002 végi norvég előrejelzések 2003-ra összesen 446 000 tonna lazac termelését vetítették előre. 2003 februárjában a Kontali-felmérés (egy ágazati információszolgáltató) 475 000 tonna betakarításával számolt. Ez 30 000 tonnával volt több, mint a 2002-es norvég termelés, ám a várakozások szerint ennek java részét az olyan felemelkedő piacok vették volna majd fel, mint Oroszország és Lengyelország, valamint a távol-keleti piacok, úgy mint Japán, Hongkong, Tajvan és Kína. 2000 óta a távol-keleti növekedés negatív volt, de Norvégia 2003-ban a hanyatlás megállására számított a kínai piac megnyitása miatt. |
(33) |
Valójában a tényleges norvég termelés 2003-ban 509 000 tonna volt (mintegy 63 000 tonnával több, mint a norvég kormány által előrejelzett), 6 %-kal több, mint a Kontali betakarítási előrejelzése. A termelés 64 000 tonnával (vagyis 14 %-kal) több volt, mint a 2002. évi norvég termelés. Ugyanakkor a távol-keleti visszaesés nem hogy megfordult volna, de üteme még nőtt is, -6 %-ra. Ráadásul a felemelkedő piacok növekedése is visszaesett 47 %-ról 32 %-ra Oroszország, 50 %-ról 30 %-ra a többi európai ország esetében, a Közösséget leszámítva. A világfogyasztás csak 6 %-kal nőtt a 2002-es 9 % és a 2001-es 14 %-hoz képest. A termelés, mint kiderült hibás előrejelzése a világfogyasztás fejleményeivel együtt előre nem látott tényező volt. |
(34) |
Következésképpen Norvégia súlyos túltermelési problémával küzdött, amit úgy tűnik, felismert. 2003 augusztusában a túltermelés a piacról való eltüntetése érdekében a egyes norvég termelők 30 000 tonna tenyésztett lazac lefagyasztását fontolgatták. Az ötletet azonban később elvetették, ezért folytatódott a piaci túlkínálat. |
(35) |
Ráadásul a Bizottság 2002 decemberében bejelentette, hogy hatályon kívül készül helyezni a Norvégiával szembeni dömpingellenes és szubvenció-ellenes intézkedéseket. Ezt követően ezeket 2003 májusában hatályon kívül helyezték. Az intézkedések nagyrészt MIÁ-k voltak, melyek minimum árat biztosítottak az exportőr termelőknek. Amikor bejelentették az intézkedések tervezett visszavonását, sok norvég exportőr termelő önként feladta vállalásait vagy egyszerűen nem vette figyelembe többé őket. A norvég lazactenyésztők összességében súlyosan el vannak adósodva a norvég bankoknak. Az árak csökkenésével és a MIÁ-k hiányában a norvég termelőknek hitelező bankok elkezdtek lépéseket tenni a kárveszély csökkentése érdekében a visszafizetés követelése révén. Ez ördögi kört hozott létre, mely a termelés növeléséhez, az pedig az árakra nehezedő nyomás és a kiviteli igény fokozódásához vezetett. Bár bizonyos ideiglenes és csekély kiigazításokra az importárakban számítani lehetett a Norvégia elleni intézkedések hatályon kívül helyezése miatt, az árcsökkenés mértékét (súlyosbítva a túltermelés okozta problémával) és a bankrendszer fent leírt működése miatt létrejött ördögi kört senki sem látta előre. |
(36) |
2003-ban a norvég korona árfolyama 13 %-ot zuhant az euróhoz, 12 %-ot a dán koronához és 14 %-ot a svéd koronához képest. Noha a devizamozgásokra számítani lehet, ez viszonylag nagy mértékű és tartós ingadozás, ami túlmegy a devizaárfolyamok rendes ingadozásán. Bár az euró az angol fonthoz képest is erősödött, a font csak 6 %-ot esett, ami az Egyesült Királyságban termelt tenyésztett lazacot a norvég behozatalhoz viszonyítva drágábbá tette az euró-zónában, mint az az év elején volt. A norvég tenyésztett lazac fő importőrei a Közösségben Dánia, Svédország, Németország és Lengyelország. Ennek a behozatalnak a jelentős részét azonban közvetlenül olyan euró-zónabeli országokba szállítják, mint Franciaország és Spanyolország. Ráadásul a Dániába szállított tenyésztett lazac több, mint a felét és a Lengyelországba és az új tagállamokba szállított mennyiséget csaknem teljes egészében feldolgozás után az euró-zónában értékesítik. Következésképpen a norvég korona értékének az euróhoz viszonyított csökkenése nemcsak a közvetlenül az euró-zónába történő norvég behozatalt, hanem az olyan országokba, mint Dánia és Lengyelország irányuló behozatalt is érintette, amelyek az euró-zónában történő továbbértékesítés céljából feldolgozzák a tenyésztett lazacot. Ezeknek a devizaárfolyam-ingadozásoknak a hatására a norvég exportőr termelők számára az Európai Közösség piaca egészében vonzóbbá vált, bizonyos mértékig elszigetelve őket euróban és koronában kifejezett áraik csökkenése következményeitől és segítve őket abban, hogy fenntartsák exportbevételeiket a hazai valutában. Ennek ellenére az egységár még norvég koronában is csökkent. Ugyanakkor ezek az árfolyammozgások olcsóbbá tették az importált lazacot az Európai Közösségben és vonzóbbá tették a behozatalt az importőrök és az olyan felhasználók szemében, mint például a feldolgozóipar. Következésképpen a norvégiai túltermelés jelentős részét az Európai Közösségbe vitték ki. |
(37) |
Az előzetes vizsgálat eredménye az, hogy az előre nem látott fejlemény, amely a behozatal növekedését okozta a jelentős norvég túltermelés (az alacsonyabb előrejelzések ellenére), amit súlyosbított, hogy a norvég ágazatnak nem sikerült a Közösségen kívüli piacokon a tervezett növekedést elérni, a Norvégiával szembeni piacvédelmi intézkedések megszüntetése hatásának váratlan nagysága, és a norvég bankrendszer fent leírt működése az euró árfolyamának az emelkedésével együtt, ami vonzóbbá tette a norvég kivitel számára a Közösség piacát. Ezeket a fejleményeket és hatásukat az eljárás végleges részében részletesebben vizsgáljuk meg. |
8. SÚLYOS KÁR
8.1. Bevezetés
(38) |
A célból, hogy a hasonló termék közösségi termelői számára okozott súlyos kár ténye ideiglenes megállapítást nyerjen, tájékozódva a termelők helyzetéről a Bizottság minden lényeges tényezőt tárgyilagosan és számszerűsített jelleggel előzetesen értékelt. Különösen a vizsgált terméket illetően értékelte a fogyasztási, termelőkapacitásra vonatkozó, termelési, kapacitáskihasználást illető, foglalkoztatási, termelékenységi, átfogó értékesítési és a piaci részesedésre vonatkozó átfogó közösségi adatok változásait. Ezeket az átfogó adatokat az Egyesült Királyság és Írország gyűjtötte össze az ágazat nagy részére kiterjedő felmérések segítségével. Ami az egyes vállalatokra vonatkozó adatokat illeti, ezek az együttműködő közösségi termelők által a 2000–2003 közti időszakban a pénzforgalomra, a tőkemegtérülésre, a készletekre, az árakra, az árrombolásra és a nyereségességre vonatkozóan szolgáltatott adatokon alapulnak. |
(39) |
Meg kell jegyezni már az induláskor, hogy a közösségi lazactenyésztő ágazatban, csakúgy, mint másutt, hosszú és viszonylag rugalmatlan termelési ciklus vezet a lehalászásig, a tenyésztett lazacot pedig lehalászás után azonnal értékesíteni kell, mert fagyasztva is csak néhány napig tárolható. A fagyasztás drága és a Közösségben bármely esetben csak korlátozott fagyasztókapacitás áll rendelkezésre. Következésképpen a termelési szintet legalább két évre előre kell tervezni és azután már csak bizonyos határokon belül lehet módosítani. Ezért a túlkínálat késleltetett hatást gyakorol a termelésre, de azonnali és súlyos hatást az árakra. |
8.2. A közösségi termelők helyzetének vizsgálata
8.2.1. Fogyasztás
(40) |
A vizsgált termék fogyasztásának nagyságát a Közösségben ideiglenesen a Közösség összes termelője termelésének, plusz az Eurostat által a vizsgált termék a Közösségbe történt összimportjáról szolgáltatott adatoknak és az Európai Közösség exportjának a különbsége alapján állapították meg. |
(41) |
2000 és 2003 között a fogyasztás 507 705 tonnáról 607 728 tonnára, azaz 19,7 %-kal nőtt a Közösségben. |
(42) |
Meg kell jegyezni. hogy a lazac árrugalmassága viszonylag magas és a jelentős fogyasztásnövekedés 2003-ban legalább részben a nagykereskedelmi ár csökkenésének tudható be. |
8.2.2. Termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(43) |
Az Európai Közösségben a tenyésztett lazac termelését hatékonyan korlátozzák az állami engedélyek, melyek megadják az élőhal-állomány maximális mennyiségét, melyet az adott helyen bármely időpontban tartani szabad. A kapacitásra vonatkozó számok az összes engedélyezett mennyiségre vonatkoznak, nem a közösségi termelők által üzemeltetett haltartó ketrecek fizikai kapacitására. Az engedélyek megpályázásának és meghosszabbításának költsége viszonylag alacsony, ezért a fölös kapacitás fenntartásának költsége is alacsony. |
(44) |
Az előzetes vizsgálat kimutatta, hogy miután 2000–2002 között stabil volt, az elméleti termelési kapacitás 2000 és 2003 között 2,2 %-kal nőtt. |
(45) |
A kapacitáskihasználás (a vízben levő halak mennyisége az engedélyezetthez képest) 2000-es 43 %-ról 2001-ben 48 %-ra nőtt, majd folyamatosan emelkedett, 2003-ra elérve az 52 %-ot. Ez azt a tényt tükrözi, hogy a termelés 2000 és 2003 között 23 %-kal nőtt, míg az engedélyezett kapacitás csak 2,2 %-kal bővült. |
8.2.3. Termelés
(46) |
A termelés (a kifogott halakat értve ez alatt) 23 %-kal nőtt a 2000. évi 146 664 tonnáról 2003-ra 180 593 tonnára, egyetlen év alatt 7 %-os bővülést követően. |
(47) |
Meg kell jegyezni, hogy a hosszú termelési ciklus miatt a termelést legalább két évre előre kell tervezni és ha a termelési ciklus elindult, a termelési szinteket már csak bizonyos határokon belül lehet módosítani. |
8.2.4. Foglalkoztatás
(48) |
A vizsgált termékhez kapcsolódó foglalkoztatás 6 %-kal esett vissza a 2000. évi 1 269-ről a 2003-as 1 193-ra. 2001-ben csökkent a foglalkoztatás, ami 2002-ben részben kiegyenlítődött, majd 2003-ban stabil maradt. |
8.2.5. Termelékenység
(49) |
A mérlegelt időszakban a termelékenység egyenletesen nőtt a 2000-es 115 tonnáról a 2003-as 151 tonnára. Ez az önműködő etetőrendszereknek és egyéb munkaerő-megtakarító módszereknek és a növekvő pénzügyi veszteségek miatti nyomás következtében történt költségmegtakarításnak volt köszönhető. |
8.2.6. Értékesített mennyiség
(50) |
2000 és 2002 között a közösségi termelők által értékesített hasonló termék mennyisége 14,3 %-kal, 134 916-ról 154 171 tonnára nőtt. Ez a növekedés ugyanabban az időszakban 8,5 %-os fogyasztásbővülés mellett történt. 2002–2003 között a közösségi termelők értékesítései 1,6 %-kal, 154 171-ről 151 780 tonnára estek vissza, a 2002 és 2003 közti 10,35 %-os fogyasztásbővülés ellenére. |
8.2.7. Piaci részesedés
(51) |
A közösségi termelők piaci részesedése a 2000. évi 26,5 %-ról 2001-ben 28,1 %-ra nőtt, 2002-ben nagyjából ezen a szinten maradt, majd 3 százalékponttal 25 %-ra esett vissza 2003-ban, ami a vizsgált időszak legalacsonyabb értéke. Ez arra utal, hogy a behozatal nemcsak abszolút mértékben, de a fogyasztáshoz képest is nőtt 2003-ban. |
8.2.8. Pénzforgalom
(52) |
A pénzforgalmat csak a vizsgált terméket termelő együttműködő vállalatok szintjén lehetett vizsgálni, nem pedig a vizsgált termékkel kapcsolatban. Ezt a mutatót a Bizottság ezért kevésbé jelentőségteljesnek tekinti, mint a többit. Mindamellett látható, hogy 2001-ben, 2002-ben és 2003-ban erőteljesen negatív volt a pénzforgalom. |
8.2.9. Tőkemegtérülés
(53) |
A tőkemegtérülést is csak a vizsgált terméket termelő együttműködő vállalatok szintjén lehetett vizsgálni, nem pedig a vizsgált termékkel kapcsolatban. Ezért ezt a mutatót is kevésbé jelentőségteljesnek tekintik, mint a többit. Mindamellett látható, hogy a tőkemegtérülés a 2000. évi 34 %-ról 2001-ben és 2002-ben majdnem nullára esett vissza, mielőtt 2003-ban -20 %-ra zuhant. |
8.2.10. A hasonló termék ára
(54) |
A hasonló termék átlagos ára folyamatosan csökkenve 2000 és 2003 között 20,3 %-kal visszaesett az időszakban. Az árak a legalacsonyabb pontot 2003-ban érték el (2,79 EUR/kg). |
(55) |
2004 első negyedévére vonatkozóan a rendelkezésre álló információk azt mutatják, hogy enyhén emelkedett a közösségi termelők értékesítéseinél az átlagos egységnyi ár, összhangban az átlagos importárak enyhe növekedésével. A legfrissebb információk szerint azonban az árak ismét csökkennek. Az egyik fél (az éves átlagárfolyamokra hivatkozva) azzal érvelt, hogy az árcsökkenés font sterlingben kevésbé jelentős. Mindazonáltal úgy ítélték, hogy a Bizottságnak nem kell eltérnie a kereskedelemvédelmi esetekben következetesen alkalmazott gyakorlattól, azaz az euró mint pénzegység alkalmazásától. |
8.2.11. Költségek
(56) |
Az árak változásai mellett a költségek változásait is meg kell fontolni. A költségek 2000-től 2003-ig 3 és 3,2 EUR/kg között ingadoztak. |
8.2.12. Nyereségesség
(57) |
A közösségi termelők a Közösségben történt értékesítéseinek nyereségessége a 2000-es 7,3 %-ról 2001-ben – 3,3 %-ra estek vissza. A veszteség kisebb volt 2002-ben (– 2,5 %), de 2003-ban – 17,1 %-ra nőtt. 2003-ban, mivel a behozatal a legmagasabb szintet érte el és az átlagos importár a legalacsonyabbra zuhant vissza (2,54 EUR/kg), a közösségi termék ára is a legkisebb szintre esett (2,79 EUR/kg). A közösségi termelők nyereségszintje 2000 és 2003 között ugyanakkor szintén visszaesett, mert a közösségi termelők termékének a kilónkénti ára 3,50 EUR-ról 2,79 EUR-ra zuhant. |
8.2.13. Készletek
(58) |
Ebben az összefüggésben a készlet a vízben levő eleven halakat jelöli. A közösségi termelőknek, mint mindenki másnak elhanyagolható nagyságú készletük van kifogott halakból, mert azokat azonnal értékesíteni kell. Ezért a zárókészlet csökkenése a következő két évben növekedő, illetve kifogható élőhal-állomány mennyiségének csökkenését is jelenti. Ezért ebben az esetben a csökkenő zárókészlet a kár növekedését jelenti. |
(59) |
A készletnagyság a 2000-es 36 332 tonnáról 2002-ben 53 178 tonnára nőtt, majd 2003-ban 43 024 tonnára esett vissza. Ez 2002–2003-ban 19,1 %-os készletcsökkenést jelent. |
8.2.14. Következtetés
(60) |
Emlékeztetőül a vizsgálat kimutatta, hogy 2000 és 2003 között, de elsősorban 2002-2003-ban a vizsgált termék a Közösségbe történő behozatala nagyobb mennyiségben és tételekben történt. |
(61) |
Ami a közösségi termelők helyzetét illeti, 2000 és 2002 között az elméleti termelési kapacitás többé-kevésbé stabil maradt, miközben a termelés 14,8 %-kal nőtt. Következésképpen a kapacitáskihasználás 43 %-ról 50 %-ra nőtt ebben az időszakban. Az élőhal-állomány nagysága is nőtt. A foglalkoztatás némileg csökkent, miközben a termelékenység főleg az automatizálás nagyobb mérvű használatának köszönhetően nőtt. |
(62) |
Az értékesített mennyiség 2000 és 2002 közt 14,3 %-kal nőtt (összevetve a 8,5 %-os fogyasztás-növekedéssel) és a közösségi termelők piaci részesedése 26,5 %-ról 28 %-ra emelkedett. |
(63) |
Azonban még ha ebben az időszakban, 2000 és 2002 között 13,7 %-kal csökkentek is az árak és annak ellenére, hogy a költségek 2002-ben kis mértékben csökkentek (részben a nagyobb fokú kapacitás-kihasználásnak és a jobb termelékenységnek köszönhetően), úgy tűnik, hogy ez a nyereségesség visszaeséséhez vezetett a 2000-es 7,3 %-ról – 3,3 %-ra 2001-ben és – 2,5 %-ra 2002-ben. A tőkemegtérülés és a pénzforgalom is negatív irányban fejlődött ebben az időszakban. |
(64) |
2002 és 2003 között a közösségi termelők helyzete számottevően romlott. Bár a korábban kidolgozott termelési terveknek megfelelően nőtt a termelési kapacitás és a termelékenység (7,3 %-kal) és ez jobb kapacitáskihasználáshoz és nagyobb termelékenységhez vezetett, minden egyéb mutató negatív irányban fejlődött. Az élőhal-állomány 19,1 %-kal csökkent. A 10,3 %-os fogyasztás-növekedéssel szemben a közösségi termelők értékesítései 1,6 %-kal csökkentek és veszítettek piaci részesedésükből. Ezenkívül az árak további 7,6 %-kal csökkentek, míg a költségek a négy éves időszak átlagának megfelelő ütemben nőttek. Ez a nyereségesség hirtelen visszaesését eredményezte, a közösségi termelők 17,1 %-os veszteséget könyvelhettek el. Ezek a veszteségek a -20 %-os tőkemegtérülésben tükröződtek. Míg a pénzforgalom úgy tűnik, javult, ez valójában az élőhal-állomány csökkenését és a reinvesztálásra való képtelenséget jelentette. |
(65) |
Mindezeket a tényezőket figyelembe véve a Bizottság előzetes következtetése szerint a közösségi termelőket súlyos kár érte a közösségi termelők helyzetének jelentős, átfogó romlása következtében. |
9. OKSÁGI ÖSSZEFÜGGÉS
(66) |
A behozatal növekedése és a súlyos kár közötti okozati összefüggés vizsgálatához, valamint annak biztosítására, hogy a más tényezők okozta kárt ne tulajdonítsák a behozatal növekedésének, a Bizottság megkülönböztette egymástól a károsnak ítélt tényezők káros hatásait, ezeket a káros hatásokat azokhoz a tényezőkhöz rendelte, amelyek azokat okozták, és miután a kárt hozzárendelte valamennyi meglévő károkozó tényezőhöz, meghatározta, hogy a behozatal növekedése képezi-e a komoly kár „valódi és alapvető” okát. |
9.1. Az oksági tényezők vizsgálata
9.1.1. A megnövekedett behozatal hatása
(67) |
Amint azt a fentiekben kimutattuk, a vizsgált termék behozatala 2000 és 2003 között, de különösen 2002 és 2003 közt nagy mennyiségben és tételben történt a Közösség piacára. |
(68) |
A tenyésztett lazac lényegében tömegáru, a vizsgált termék és a hasonló termék főleg árban versenyez egymással. Általánosan elfogadott, hogy az elsősorban Norvégiából érkező behozatal a piac meghatározója és ez diktálja az árakat. Következésképpen még a kis mértékű árrombolás is a közösségi termelők árainak a zuhanását idézi elő. |
(69) |
A jelen esetben a behozatal növekedésének legfontosabb káros hatása a közösségi termelők nagy pénzügyi vesztesége volt. A behozatal piac- és ármeghatározó hatása miatt a behozatal növekedése a Közösségben mindenütt lenyomta az árakat. Ha a behozatal kisebb mértékben nőtt volna, az árakra nehezedő nyomás is kisebb lett volna. Ha a kereslet a Közösség piacán olyan lett volna, hogy a behozatal növekedését lényegesen magasabb árakon tartja fenn, akkor lehetséges, hogy, jóllehet az ilyen növekedés alacsonyabb értékesítést és kisebb piaci részesedést jelentett volna a közösségi termelőknek, a közösségi termelők nem szenvedtek volna súlyos kárt. |
(70) |
2000 és 2002 között az importár 19 %-kal csökkent, amit hűen követtek a közösségi termelők árai. Míg a közösségi termelők piaci részesedése a Közösségben nőtt ebben az időszakban, ez a korábbi évek során tett termelési döntések hatását tükrözte, és mind 2001-ben, mind 2002-ben a közösségi termelők veszteséggel értékesítettek. |
(71) |
2002 és 2003 közt 15 %-kal nőtt a behozatal. A behozatal piaci részesedése 72 %-ról 75 %-ra bővült, miközben a közösségi termelők piaci részesedése 28 %-ról 25 %-ra esett vissza. Ugyanabban az időszakban a behozatal a közösségi termelés 236 %-áról 252 %-ra emelkedett. Így a behozatal mind a közösségi termeléshez, mind a fogyasztáshoz viszonyítva a közösségi termelők rovására nőtt. |
(72) |
Azonban a behozatal megnövekedésének legfontosabb következménye a közösségi termelők áraira és nyereségességére gyakorolt hatása volt. Amint föntebb megjegyeztük, általánosan elfogadott, hogy a Közösség piacán a behozatal (elsősorban Norvégiából) a tenyésztett lazac árának a meghatározója. Emiatt a Bizottság megvizsgálta, fennáll-e árrombolás, hogy megállapítsa, csakugyan az alacsony árú behozatal nyomta-e le a közösségi termelők árait. |
(73) |
A célból, hogy előzetesen megállapíthassa az árrombolás mértékét, a Bizottság árinformációt gyűjtött az összevethető időszakokra, azonos kereskedelmi mennyiségben, hasonló fogyasztók részére történt értékesítésre vonatkozóan. A közösségi termelők által kért átlagos ex-Glasgow ár és a Közösségbe exportáló termelők árainak (CIF az Európai Közösség határáig, vámmal terhelve) az összehasonlítása alapján, az utóbbi három évben a belföldi áraknak 3,1 % és 7,1 % közti értékben ígértek alá. Úgy tűnik, hogy ez eredményezte a közösségi termelők árainak a csökkenését, mert köszönhetően nagy piaci részesedésének, az árakat a behozatal határozza meg. Különösen az tűnik ki, hogy 2003 harmadik negyedévéig a példátlanul alacsony árak arra kényszerítették a közösségi termelőket, hogy folyamatosan csökkentsék áraikat, mely veszteségeiket tartóssá tette. |
(74) |
Az importárak és a közösségi termelők árainak a közvetlen összehasonlítása megerősíti ezt az értékelést. Az importárak 2000 és 2003 között 3,62 EUR/kg-ról 2,59 EUR/kg-ra, 28,5 %-kal csökkentek, a vámot is beleértve. Ugyanabban az időszakban a hasonló termék átlagos ára folyamatos árcsökkenéssel 3,50 EUR/kg-ról 2,79 EUR/kg-ra, 20 %-kal esett vissza. |
(75) |
2000 és 2003 között az import vámmal terhelt átlagos egységnyi ára 2,93 EUR/kg-ról 2,59 EUR/kg-ra csökkent. Amint a behozatal a legmagasabb szint felé növekedett és az átlagos importár a legalacsonyabb szint felé csökkent (2,59 EUR/kg vámmal terhelve), az importárak lefelé irányuló ártrendbe kényszerítették a közösségi termelőket és a közösségi termék átlagos ára elérte a minimumot (2,79 EUR/kg). A közösségi termék átlagos egységnyi ára (ex-Glasgow helyesbítve) 3,02 EUR/kg-ról 2,79 EUR/kg-ra csökkent, ami 8 %-os visszaesés.
|
(76) |
Úgy tűnik, hogy a közösségi termelők árainak csökkenése volt nyereségességük jelentős visszaesésének a fő oka. 2000-ben, amikor egy kg-ra jutó költségük 3,1 EUR volt és ex-Glasgow helyesbített érékesítési áruk 3,50 EUR volt, a közösségi termelők 7,3 %-os nyereséget könyvelhettek el. 2001-ben és 2002-ben, bár kapacitás-kihasználásuk, termelésük, termelékenységük, élőhal-állományuk, eladásaik és piaci részesedésük nőttek, pénzügyileg veszteségesek voltak, csökkent átfogó tőkemegtérülésük, pénzforgalmuk negatív volt, mert ex-Glasgow helyesbített eladási áraik 3,23, illetve 3,02 EUR-ra estek vissza, költségeik pedig 2001-ben előbb felmentek 3,2 EUR-ra, majd 2002-ben 3 EUR-ra csökkentek. A foglalkoztatás is visszaesett. |
(77) |
2003-ban, amikor az ex-Glasgow helyesbített árak 2,79 EUR-ra estek vissza az olcsó behozatal miatt és amikor költségeik a 2000-es, 3,1 EUR-s szinten álltak, a közösségi termelőknek 17,1 %-os veszteségük volt. Ez a negatív átfogó tőkemegtérülésben és pénzforgalomban is tükröződött. Ugyanakkor az általuk értékesített mennyiség 1,6 %-kal csökkent, piaci részesedésük pedig 3 százalékponttal esett vissza, amint az import mennyisége és piaci részesedése nőtt. Jóllehet a kapacitás, a kapacitáskihasználás, a termelés és a termelékenység nőtt és a foglalkoztatási szint stabil maradt, az olcsó árú behozatal növekedésének következményei a kapacitáskihasználásra, a termelésre és a foglalkoztatásra csak később jelentkeznek. Az, hogy a termelés csökkenése várható a behozatal növekedésének következtében, az élőhal-állomány 2003-ban történt csökkenése jelzi. |
(78) |
Az előbbi okokból a Bizottság azt az előzetes következtetést vonja le, hogy a behozatal növekedése és a közösségi termelők súlyos kára között kapcsolat áll fenn és hogy az alacsony árú behozatal növekedése káros hatást gyakorolt a közösségi termelőkre, különösen az árak csökkentésével a Közösség piacán, ami a közösségi termelők nagy pénzügyi veszteségéhez vezetett. |
9.1.2. Az egyesült királysági fogyasztás megváltozásának a hatásai
(79) |
Az egyik fél érvelése szerint az Egyesült Királyságban 2003-ban visszaesett a fogyasztás és ez kárt okozott a közösségi termelőknek. Az Egyesült Királyság piaca azonban nem különíthető el a teljes közösségi piactól, az Európai Közösség fogyasztása pedig 19,7 %-kal nőtt 2000 és 2003, 10,3 %-kal 2002 és 2003 között. Ezért a közösségi termelők 2003. évi jelentős vesztesége az alacsony áraknak, nem pedig a fogyasztás feltételezett csökkenésének tudható be. |
9.1.3. Az exportteljesítmény változásainak a hatása
(80) |
A Bizottság a kivitel változásainak a hatását is megvizsgálta. A kivitel az egész mérlegelési időszakban nőtt, 2002 és 2003 között megkettőződött, ezért a Bizottság az egyik fél ellenkező állítása ellenére arra a következtetésre jutott, hogy nem az export változásai voltak a közösségi termelők által elszenvedett súlyos kár okai. Bármely esetben a nyereségességi adatok csak a Közösségen belüli értékesítéssel állnak kapcsolatban. |
9.1.4. Az esetleges fölös kapacitás hatása
(81) |
A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a kár nem a közösségi termelők fölös kapacitásainak a következménye-e. Az elméleti kapacitás a vizsgálati időszak során, 2000 és 2003 között 2,2 %-kal nőtt – jelentősen kisebb mértékben, mint a termelés és a fogyasztás. Továbbá, amint azt korábban megjegyeztük, az elméleti kapacitás az az összes halmennyiség, amelyre az állam engedélyt adott. Az engedélyek megpályázásának és meghosszabbításának költsége viszonylag alacsony. A fő költségtényező a halivadék, a táp és a munkaerő költsége. Ezért a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy az elméleti kapacitás növekedése nem gyakorolt káros hatást a közösségi termelőkre. |
9.1.5. A közösségi termelők egymás közti versenyének a hatása
(82) |
Egyes exportőrök érvelése szerint a lazac árának zuhanása a Közösség piacán a közösségi termelők túlkínálatának volt köszönhető. Azonban 2003-ban a behozatal nőtt 15 %-kal, miközben a közösségi termelők értékesítései a Közösségben csökkentek. Továbbá ezen a piacon a behozatal határozza meg az árakat, nem pedig a közösségi termelők. Az összes fél árazási gyakorlatának vizsgálata egyértelműen megmutatja, hogy 2002-ben és 2003-ban az importot következetesen alacsonyabb áron értékesítették, mint a közösségi termelők termelését, és hogy a közösségi termelők árai követték a csökkenő importárakat. A közösségi termelők egymás közti versenyének a hatása kiegyenlíti saját magát – az egyik által elszenvedett veszteség a másik nyeresége azonos feltételek mellett. Ezért a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a közösségi termelők közti verseny nem volt a megfigyelt súlyos kár oka. |
9.1.6. A megnövekedett arányú halpusztulás hatása a termelési költségekre
(83) |
Az egyik fél érvelése szerint a rendesnél nagyobb halpusztulási arány Írországban és a 2002-ben és 2003-ban az Egyesült Királyságban és Írországban kitört járványok növelhették meg a termelési költségeket és egyes termelők esetében megzavarták a rendes termelési ciklust. A jelenleg rendelkezésre álló információk azt sugallják, hogy ezek a jelenségek csak néhány halgazdaságra korlátozódtak. Továbbá, amint azt a lenti táblázat is mutatja, a közösségi termelők költségei 2002-ben csökkentek, 2003-ban pedig közel álltak a négy éves átlaghoz. Ezért a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a rendesnél nagyobb halpusztulási arány nem volt a megfigyelt súlyos kár oka. Mindazonáltal a Bizottság a végleges vizsgálat során mélyebben megvizsgálja ezt az érvet.
|
9.1.7. A magasabb termelési költségek általános hatása
(84) |
Az egyik fél érvelése szerint a norvég ágazat alacsonyabb termelési költségekkel dolgozik, mint a közösségi termelők és ez az oka a megnőtt behozatalnak és a súlyos kárnak. A jelenleg rendelkezésre álló információk azt sugallják, hogy amíg Norvégia bizonyos költségtényezők tekintetében előnyt élvez, addig a közösségi termelők másokkal kapcsolatban élveznek előnyt. Általánosságban a Bizottság azt észlelte, hogy miközben a közösségi termelők jelentős veszteségeket szenvednek a jelenlegi piacon, a norvég termelők is ugyanúgy járnak. Amint azt a 8.2.12. szakaszban megjegyeztük, a közösségi termelők vesztesége 2002-ben -2,5 % volt. A norvég kormány adatai szerint 2002-ben egy 151, lazacot és szivárványos pisztrángot tenyésztő gazdaságot tartalmazó mintában a veszteségek -13 %-osak voltak. (2003-ra vonatkozóan még nem tettek közzé összehasonlítható adatokat.) Ráadásul súlyos adósságteher alatt működtek, ami összköltségük jelentős részét tette ki. Összes adósságuk 6,8 milliárd NOK volt (részvényeket és céltartalékot leszámítva), összehasonlítva 5,7 milliárd NOK összes forgalmukkal (9). Ez a helyzet néhány esetben arra vitte rá a norvég bankokat, hogy átvegyék egyes norvég termelők tulajdonjogát. Ezért a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a norvég termelők nem hatékonyabbak, mint a közösségi termelők, de a végleges vizsgálat során mélyebben megvizsgálja ezt az érvet. |
9.1.8. Nagyobb szállítási költségek Skóciában
(85) |
Az egyik fél érvelése szerint Skócia távoli területein kevésbé fejlett az infrastruktúra és ez megnöveli a költségeket és kárt okoz a közösségi termelőknek. E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy a haltenyésztés Norvégiában, amely a Közösségben piacvezető, gyakran távoli helyszíneken folyik, ahol viszonylag kevéssé fejlett a közlekedési infrastruktúra. |
(86) |
A szállítási költségek nem képezik nagy részét a tenyésztett lazac termelési költségeinek és az áru eredetétől és célállomásától függ a nagyságuk. Nincs jelentős különbség a Közösség piacára történő szállítási költségeket illetően Norvégia, az Egyesült Királyság és Írország között. Továbbá az exportőr termelők (akik meghatározásuk alapján az Európai Közösségeken kívül helyezkednek el) szállítási költségei általában nagyobbak, amikor a Közösség piacára értékesítenek. Ezért a Bizottság nem jutott arra az előzetes következtetésre, hogy a nagyobb szállítási költségek Skóciában káros hatást gyakoroltak volna a közösségi termelőkre. |
(87) |
Továbbá semmilyen bizonyítékkal nem szolgáltak arra vonatkozóan, hogy a szállítási költségek Skóciában az elmúlt években megnőttek volna, és ezért a magasabb szállítási költségek nem magyarázhatták a közösségi termelők a közelmúltban megnőtt pénzügyi veszteségeit. |
9.1.9. Egyéb tényezők
(88) |
A vizsgálat ideiglenes szakaszában nem tártak fel egyéb, lényeges oksági tényezőt. |
9.2. A káros hatások hozzárendelése az okokhoz
(89) |
A behozatal növekedése csak korlátozottan kedvezőtlen hatást gyakorolt a közösségi termelők által értékesített mennyiségekre, bár az eladások és a piaci részesedés valamelyest csökkentek 2003-ban. A legfontosabb azonban az, hogy úgy tűnik, a behozatal jelentős növekedése az azt kísérő árcsökkenés miatt megsemmisítő hatást gyakorolt a közösségi termelők nyereségességére. Mivel a behozatal (70-75 %-os piaci részesedéssel) piacvezető helyzetben van, az importárak csökkenése jelentős mértékben lenyomta a közösségi termelők árait. Ez jelentős veszteséget okozott a közösségi termelőknek. Ebben a szakaszban a Bizottság nem határozott meg más tényezőt, amely az alacsony árú behozatalon kívül hozzájárulhatott volna a kárhoz. |
9.3. Következtetés
(90) |
Ezért a Bizottság, miután meghatározta, hogy a többi ismert tényezőből nem származott káros anyagi hatás, arra az előzetes következtetésre jutott, hogy valódi és alapvető kapcsolat áll fenn az alacsony árú behozatal megnövekedése és a közösségi termelőket ért súlyos kár között. |
10. KRITIKUS HELYZET
(91) |
Az előzetes ténymegállapítás alapján kritikus helyzet áll fenn, amelyben a késlekedés nehezen helyrehozható kárt okozna a közösségi termelőknek. A vizsgált termék megnövekedett, alacsony árú behozatala miatt súlyos visszaesést szenvedtek el nevezetesen az élőhal-állományt, az egységnyi árat, a nyereségességet és a tőkemegtérülést illetően. |
(92) |
A közösségi termelők pénzügyi helyzete hihetetlenül ingatag. 2003-ban jelentős veszteségeket szenvedtek (-17,1 %). Emiatt számos közösségi termelő máris csődbe ment vagy csődgondnokság alá került és számos másik tervezi vagy a termelése csökkentését vagy teljes egészében a kivonulást a piacról. Számos közösségi termelő próbálja üzletágát nyereségesként értékesíteni. Veszteségeik, a közelmúlt csődjei és csődgondnoki eljárásai miatt azonban a lehetséges vásárlók érdeklődése kicsi. Mások egyszerűen bezárnak, hogy ne termeljenek több veszteséget. |
(93) |
2003-ban és 2004 első hónapjaiban öt közösségi termelő ment csődbe vagy került csődgondnokság alá. További kettő haltáp-vállalatok tulajdonába került (amelyeknek igen el voltak adósodva) és jelenleg erőforrásaikat élik fel. Ezenkívül hét másik közösségi termelő zárt be vagy készül bezárni. |
(94) |
2003 komoly veszteségei egyes közösségi termelőket – kivált azokat, amelyek független vállalatok és nem áll mögöttük egy pénzügyi támogatást biztosító, nagyobb csoport – arra kényszerítette, hogy a haltáp-vállalatoktól hosszabb fizetési határidőket kérjenek és a közép- és hosszú távú finanszírozáshoz folyószámlahiteleket használjanak. Egyes vállalatok arra kényszerültek, hogy feláldozzák a nyereségességet az elégséges pénzforgalom biztosítása érdekében és ezáltal teljesítsék pénzügyi vállalásaikat (például kifogják a halakat, mielőtt azok elérnék a megfelelő méretet). Míg ez a stratégia biztosíthatja rövid távú túlélésüket, tovább csökkenti a nyereségességet és így a közép- és hosszú távú életképességet. |
(95) |
A közösségi lazactenyésztés kilátásainak azonnali és jelentős javulása nélkül még több közösségi termelő kényszerül majd csődöt jelenteni vagy csődgondnokság alá, amint a haltáp-vállalatok és a bankok igyekeznek korlátozni a kétes követelések okozta kárveszélyt. Egyes közösségi termelőknek máris megszüntették vagy korlátozták a folyószámla-hitelkeretét. Az Egyesült Királyságban az országos hatóságok tárgyalásokat folytattak a bankokkal arról, hogy meghatározzák a támogatások megvonásának a feltételeit. A bankok azonban hangsúlyozták, hogy üzleti szempontok alapján kell működniük. |
(96) |
Előre látható, hogy az Európai Közösség piacán ideiglenes védintézkedések alkalmazása nélkül a vizsgált termék a Közösségbe történő behozatala továbbra is magas szintű lesz, és különösen az ez által továbbra is okozott árcsökkenés miatt a közösségi termelők továbbra is veszteségeket fognak elszenvedni és még több kerül majd közülük csődbe. Az okozott kárt nehéz volna helyrehozni, hiszen a vállalatok addigra bezárnak, az alkalmazottak arra kényszerülnek, hogy munkát keresve máshová költözzenek, a hitelezők pedig nem szívesen nyújtanak majd hitelt az egyszer már csődbe ment vállalkozásoknak. Ha mindezt el akarjuk kerülni, ideiglenes védintézkedések bevezetésére lesz szükség. |
10.1. Következtetés
(97) |
Ezért, szem előtt tartva a közösségi termelők az elszenvedett komoly veszteségek miatti ingatag gazdasági helyzetét és az exportőr termelők által jelentett folyamatos veszélyt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy kritikus helyzet áll fenn, amelyben minden késlekedés, ami az ideiglenes védintézkedések elfogadása során történik, nehezen helyrehozható kárt okozhat. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az ideiglenes védintézkedéseket késlekedés nélkül el kell fogadni. |
11. ZÁRÓ MEGFONTOLÁSOK
(98) |
A vizsgálat ténymegállapításainak előzetes vizsgálata megerősíti a kritikus helyzet fennállását és a közösségi termelők további, nehezen helyrehozható kárának a megakadályozása érdekében ideiglenes védintézkedések bevezetésének szükségességét. |
11.1. Az ideiglenes védintézkedések formája és szintje
(99) |
A tenyésztett lazac közösségi termelése nem elégséges a kereslet kielégítéséhez, ezért szükséges annak biztosítása, hogy a bevezetett intézkedések ne szorítsák ki teljes egészében az exportőr termelőket a Közösség piacáról. Mivel a közösségi termelők kára fő okának az alacsony árú, nagy mennyiségű behozatal tűnik, amely alacsony és nyomott árakhoz vezet, a bevezetendő intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy az árak növekedéséhez vezessenek, de ne szükségtelenül korlátozzák a keresletet. |
(100) |
A 3285/94/EK és az 519/94/EK rendeletek rendelkezései szerint az ideiglenes védintézkedéseknek vámemelésnek kell lenniük. Ezért lehetőség szerint a vámalapú intézkedéseket kell alkalmazni. A jelen helyzetben, azért, hogy a Közösség piaca nyitott maradjon és rendelkezésre álljon a kereslet kielégítéséhez a kínálat, a hagyományos behozatali szint alapján kialakított, védvámok nélküli kvóták létrehozása a megfelelő lépés. E kvóták fölött kiegészítő vámot kell kivetni a behozatalra. A tenyésztett lazac hagyományos behozatali szintjéig semmilyen kiegészítő vámot nem kell fizetni, korlátlan mennyiségben pedig a kiegészítő vám megfizetése után lehet majd behozni. |
(101) |
Azért, hogy megőrizzük a hagyományos kereskedelmet és biztosítsuk, hogy a Közösség piaca a kisebb szereplők előtt is nyitva maradjon, a vámkvótát ketté kell osztani azok között az országok vagy régiók közt, amelyeknek jelentős érdekük fűződik a vizsgált termék kiviteléhez, és a többi ország között. A jelentős mértékben érdekelt és jelentős importrészesedéssel rendelkező Norvégiával és Feröer-szigetekkel folytatott konzultáció után a Bizottság úgy véli, hogy e két országnak a 2001–2003 között behozott termékmennyiség alapján külön vámkvótát nyit. Ebben az időszakban a behozatal túlnyomó része Norvégiából és a Feröer-szigetekről származott, ezért országspecifikus vámkvótát kell alkalmazni ezeknek az országoknak az esetében, és egy másik vámkvótát az összes többi ország esetében. A szükségtelen adminisztratív teher elkerülése érdekében a vámkvótákat kérelmezési sorrendben kell kiosztani. |
(102) |
Úgy tűnik, hogy rendes körülmények között a tenyésztett lazac fogyasztása a Közösségben évente 4-5 %-kal nő, tekintetbe véve a gyors növekedést az új tagállamokban. Azért, hogy ezt a növekedést figyelembe vegyék, a 2001–2003 közti átlagos behozatalon alapuló vámkvótáknak 5 %-kal kell növekedniük. Mivel a lazacpiac szezonális, ahol a nagyobb behozatal és értékesítés inkább a második, mint az első félévben történik, a vámkvótákat szezonálisan ki kell igazítani. A kvótákat az egész hal egyenérték (EHÉ) alapján számították ki, a filézett és a filézetlen hal átváltási arányszáma 1:0,65 illetve 1:0,9. |
(103) |
A kiegészítő vámtételt olyan szinten kell megállapítani, hogy megfelelő könnyebbséget biztosítson a közösségi termelők számára, ugyanakkor ne okozzon szükségtelen terhet az importőrök és a felhasználók számára. Az értékvámot a Bizottság alkalmatlannak ítéli, mert a vám nélkül számított importárak csökkenését eredményezné, és reálértéken növekedne az árak emelkedése esetén. Ezért átalányösszegű vámot kell kivetni. |
(104) |
Az árrombolás mértéke, amely azt tükrözi, mennyivel alacsonyabb a behozott termék ára annál, amennyire a közösségi termelők számíthatnának olyan helyzetben, amikor nincs károkozás, a Bizottság véleménye szerint ésszerű alapja lehet a vámtétel meghatározásának. Az arányosság elvének a figyelembevétele érdekében ebben a konkrét esetben (amikor a vizsgált termék 70-75 %-a importált) az árrombolás mértékét ideiglenesen a közösségi termék károkozás nélküli tonnánkénti ára súlyozott átlaga alapján számolták ki, amit a közösségi termék előállítási költsége, plusz az ágazatra jellemző minimális szintű nyereség (5 %) alapján állapítottak meg. Ezt az árat hasonlították össze a vizsgált importált termék 2004 első negyedévére előzetesen megállapított tonnánkénti ára súlyozott átlagával (10). A két ár közti különbséget az importált termék CIF a Közösség határáig ára százalékában adták meg és így 17,8 %-os árrombolást állapítottak meg, ami 469 EUR tonnánkénti vámtételt jelent (EHÉ), amely a fent megadott átváltási aránynak megfelelően 522 EUR/tonnát jelent belezett, 722 EUR/tonnát filézett hal esetén. |
(105) |
Rendelkezni kell az intézkedések a Bizottság által történő felülvizsgálatáról, ha a körülmények megváltoznak. |
(106) |
A közösségi jogalkotással és a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel összhangban az ideiglenes védintézkedések nem alkalmazhatók semmilyen fejlődő országgal szemben mindaddig, amíg a Közösségbe történő behozatala túl nem lépi a 3 %-ot. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Chiléből származó behozatal abban a legutóbbi időszakban, amelyről megbízható adat áll rendelkezésre (2003. második félév) 3 % alatt maradt, ezért helyénvaló Chile kizárása az ideiglenes védintézkedések alapján a kiegészítő vámtétel alkalmazásának és helyzetének a vizsgálat végleges szakaszában történő áttekintése hatálya alól. Azoknak a fejlődő országoknak a felsorolását, amelyekre az ideiglenes intézkedések nem érvényesek, ezért meg kell adni, ami a 2. mellékletben történik meg. |
11.2. Nyomon követési rendszer
(107) |
Amint azt föntebb megjegyeztük, a Bizottság ténymegállapítása szerint a vizsgált termék behozatalának tendenciái súlyos kárt okoztak a közösségi termelőknek. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy a Közösség érdekében visszamenőleges felügyeleti rendszert kell felállítani a 3285/94/EK rendelet 11. cikke és az 519/94/EK rendelet 9. cikke alapján a Közösség piacán szabadon forgalomba hozott vizsgált termék behozatalával kapcsolatban. Ez kiváltképp azt teszi lehetővé, hogy az ideiglenes intézkedések hatályán kívül eső országokból érkező behozatalt szoros figyelemmel kísérjék. A koherencia megőrzése érdekében a felügyeletet ugyanannyi ideig kell fenntartani, mint az ideiglenes intézkedéseket. A felügyeletet a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló (a legutóbb a 2286/2003/EK rendelettel (11) módosított) 2913/92/EGK tanácsi rendelet (12) végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 308d. cikkében meghatározott rendszer szerint kell intézni, a tagállamoknak pedig hetente el kell juttatniuk az információkat a Bizottsághoz. |
11.3. Időtartam
(108) |
Az ideiglenes intézkedések hatálya nem tarthat 200 napnál tovább. Az intézkedéseknek 2004. augusztus 15. kell hatályba lépniük és 176 napig kell hatályban maradniuk, hacsak végleges intézkedések bevezetésére nem kerül sor vagy a vizsgálatot intézkedés nélkül le nem zárják az előtt az idő előtt. |
12. KÖZÖSSÉGI ÉRDEK
12.1. Előzetes megjegyzések
(109) |
Az előre nem látott fejlemények, a megnövekedett behozatal, a súlyos kár, az oksági viszonyok és a kritikus körülmények mellett a Bizottság megvizsgálta azt is, hogy van-e olyan parancsoló érv, amely arra a következtetésre vezetne, hogy nem áll a Közösség érdekében az ideiglenes intézkedések bevezetése. E célból a lehetséges ideiglenes intézkedések az eljárás által érintett összes félre gyakorolt hatását és az ideiglenes intézkedések bevezetésének vagy be nem vezetésének a valószínű következményeit is számba vették a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján. |
12.2. A közösségi termelők érdeke
(110) |
A közösségi termelők kombinált éves forgalma több, mint 500 millió euró és az 1 450 munkahelyen felül, amelyet közvetlenül fenntartanak, becslés szerint további 8 000 munkahelyet támogatnak közvetett módon a feldolgozó és egyéb ágazatokban. Olyan növekedő, fő gazdasági ágazat részét képezik, amely 1995 és 2001 között megduplázta termelését. Fokozódó hatékonyságot érnek el egy olyan termék előállítása során, amelynek a piaca mind a Közösségen belül, mind világszerte bővül. Rendes piaci körülmények között élet- és versenyképesek és fokozódó termelékenységet mutatnak föl. |
(111) |
A közösségi termelők helyzete egyértelműen veszélyben van, hacsak ki nem igazítják az alacsony árú behozatal jelenlegi szintjét. A javasolt intézkedések a vizsgált termék minden olyan importjára vonatkoznak, amely nem olyan fejlődő országból érkezik, amelynek az Európai Közösségbe történő kivitele nem haladja meg a Közösségbe történő behozatal 3 %-át. Ezért a behozatal mintegy 95 %-ára vonatkoznak. Emiatt az intézkedések előreláthatóan hatékonyak lesznek és lehetővé teszik majd, hogy a közösségi termelők árai tisztességes szintre nőjenek. |
12.3. A függő ágazatok érdeke
(112) |
A lazactenyésztéssel foglalkozó területek általában félreesők – elsősorban Skócia és Írország nyugati partvidékén találhatók. A munkalehetőség korlátozott és a lazactenyésztés által generált gazdasági tevékenység fontos összetevője a helyi gazdasági életnek. E nélkül a kis, helyi vállalkozások, amelyek a közösségi termelőket látják el árukkal és szolgáltatásokkal, nem volnának többé életképesek. Ezért a függő ágazatok érdeke, hogy hatékony ideiglenes intézkedéseket vezessenek be. |
12.4. A halivadék és haltáp termelők érdeke
(113) |
A közösségi termelők fő ellátóinak (úgy mint a halivadék és táp termelői) az érdeke, hogy erős és kiszámítható kereslet legyen termékük iránt olyan áron, ami ésszerű nyereséget hoz nekik. Mivel számos ilyen ellátó jelentős mértékű hitelt is nyújtott a közösségi termelőknek, ezért az is érdekükben áll, hogy a közösségi termelők ne szálljanak ki az üzletből és képesek legyenek kiegyenlíteni a tartozásaikat. Ha a közösségi termelők helyzete nem javul, sok halivadéktermelőt fognak veszélyeztetni a nehezen behajtható követelések, és ez csökkenti nyereségességüket és bizonyos esetben veszélyezteti további tevékenységüket. Ugyanez vonatkozik a haltáp-termelőkre. Ezért a halivadék- és haltáp-termelők érdeke, hogy hatékony ideiglenes intézkedéseket vezessenek be. |
12.5. A közösségi felhasználók, feldolgozók és importőrök érdeke
(114) |
Az intézkedések bevezetése vagy be nem vezetése az importőrökre, feldolgozókra és felhasználókra gyakorolt hatásának értékelése érdekében a Bizottság kérdőíveket küldött ki a vizsgált termék a Közösség piacán tevékenykedő, ismert importőrei, feldolgozói és felhasználói számára. Az importőr/feldolgozó/felhasználó többnyire ugyanaz a vállalat és sokuk valójában a Közösségen kívüli, elsősorban norvég exportőr termelőkkel állnak kapcsolatban. Hat importőr/feldolgozó/felhasználótól és egy feldolgozói szövetségtől érkezett válasz. Ezenkívül több feldolgozói szövetség adta elő észrevételeit a Bizottság előtt. |
(115) |
Voltak, amelyek úgy érveltek, hogy nincs szükség intézkedések bevezetésére, mert csak egy rövid, időleges visszaesés volt a tenyésztett lazac árában a Norvégia elleni dömpingellenes intézkedések 2003 májusi visszavonását követő két-három hónapban és azóta az árak ismét rendes szintre álltak vissza. A feldolgozók hangsúlyozták, hogy az árak bármekkora növekedése növelné alapköltségeiket, csökkentené eladásaikat és nyereségességüket, továbbá munkahelyek megszűnését vagy akár telephely-áthelyezést is eredményezhetne, hangsúlyozva, hogy a halfeldolgozó ágazatban sokkal több embert foglalkoztatnak, mint a haltenyésztő ágazatban, és egyes esetekben a halfeldolgozó ágazat munkahelyeket biztosít az alacsony foglalkoztatású területeken. |
(116) |
Egyelőre még nem állnak rendelkezésre az Eurostattól teljesen megbízható áradatok 2004 első negyedévéről. A rendelkezésre álló információ azonban azt jelzi, hogy 2003 harmadik negyedéve óta mind az importárak nőttek, 2,53 EUR/kg-ra 2004 első negyedévére, mind pedig a közösségi termelők árai emelkedtek némiképp. A közösségi termelők árai azonban jelentősen elmaradnak a kárt nem okozó árszinttől. Továbbá a legutóbbi információk szerint az árak ismét lefelé indultak. |
(117) |
A feldolgozók fő költségtényezői a nyersanyag- és munkaerőköltség, és igaz, hogy a nyersanyagárak emelkedése megnöveli a feldolgozók költségeit. A feldolgozók által adott információk szerint azonban nyersanyagköltségük 2002-2003-ban 10 %-kal csökkent a 2000 és 2002 közti 18 %-os csökkenés utáni szintről. A nyersanyag 2003-ban 26 %-kal volt olcsóbb, mint 2000-ben. Ugyanakkor az általuk nyújtott információ szerint az értékesítési áraik nagyjából ugyanakkorák maradtak 2003-ban, mint 2002-ben. Három feldolgozó adott tájékoztatást a lazacfeldolgozó tevékenységük nyereségességéről. Ez azt jelzi, hogy a nyereségesség a 2000-es 15 %-ról 2002-ben 31 %-ra, 2003-ban 33 %-ra nőtt. Bár ez nem feltétlenül reprezentatív a feldolgozó ágazat egészére vonatkozóan, a Bizottság mégsem hiszi, hogy ne volna jellemző. Egyes feldolgozók kétségbe vonták ezt a nyereségességi szintet, bár nem működtek együtt és nem adták meg a saját nyereségességükre vonatkozó adatokat. Ilyen körülmények között úgy tűnik, hogy a feldolgozó ipar képes jól, munkahelyvesztés és telephely-áthelyezés nélkül alkalmazkodni a nyersanyagárak enyhe emelkedéséhez. Bármely esetben világos, hogy a jelenlegi árszint közép- és hosszú távon nem tartható fenn. |
(118) |
A feldolgozók azt is hangsúlyozták, hogy a kereskedőknek és a fogyasztóknak a fő európai piacokon továbbra is szükségük van jó minőségű, alacsony árú termékekre. Külön aggodalmukat fejezték ki a vámkontingens bevezetése után egy esetleges azonnali, spekulatív felvásárlás miatt és kijelentették, hogy ha a vámkontingens kimerül, lehetséges, hogy leállítják a termelést. Végül azt állították, hogy ha szükség van egyáltalán intézkedésekre, akkor azoknak olyanoknak kell lenniük, hogy fenntartsák a megfelelő kínálatot és hozzájáruljanak az árstabilitáshoz a piacon azért, hogy a költségeik kiszámíthatóbbak legyenek. E tekintetben, míg egyesek bármiféle beavatkozást eleve elleneztek, mások azt jelezték, hogy ha már valamilyen intézkedések bevezetésére kerül sor, akkor a vámkontingens mellett állnak, néhány pedig az engedélyezési rendszert támogatná. |
(119) |
Meg kell jegyezni, hogy a javasolt ideiglenes intézkedések a 2001–2003 közötti, a Közösségbe (beleértve az új tagállamokat is) történő átlagos behozatal plusz 5 % alapján megállapított vámkontingensből állnak, amely mennyiségen túl kiegészítő vámtételt kell kivetni. Ezért a feldolgozó ágazatnak Közösség-szerte továbbra is kiegészítő vámoktól mentesen kell hozzájutnia a megfelelő nyersanyag kínálathoz. |
(120) |
Ezért az importőrök/feldolgozók/felhasználók valószínű hátrányai, ha lesznek ilyenek egyáltalán, nem tekinthetők olyanoknak, amelyek meghaladják a közösségi termelőket érintő, a javasolt ideiglenes intézkedések következményeiből származó előnyöket, melyeket a Bizottság minimálisan szükségesnek tart ahhoz, hogy a közösségi termelők helyzetének további súlyos romlását megelőzze. |
12.6. A közösségi fogyasztók érdeke
(121) |
Mivel a vizsgált termék fogyasztási termék, a Bizottság különböző fogyasztói szervezeteket tájékoztatott a vizsgálat megkezdéséről. Nem érkezett válasz a fogyasztói szervezetektől. A halgazdaságból kikerülő egész hal ára és a feldolgozott lazactermékek kiskereskedelmi ára közti különbség nagysága miatt a Bizottság úgy véli, hogy nem valószínű, hogy az intézkedések valódi hatást gyakoroljanak a kiskereskedelmi árakra, ezért a fogyasztókra tett hatást minimálisnak tekinti. |
13. A JELENLEGI ELJÁRÁS HATÁRIDEJÉNEK KITERJESZTÉSE
(122) |
A 3285/94/EK rendelet 7. cikke és az 519/94/EK rendelet 6. cikke úgy rendelkezik, hogy ha a Bizottság úgy véli, hogy felügyeletre vagy védintézkedésekre van szükség, akkor a vizsgálat kezdeményezése után legkésőbb 9 hónappal meghozza a szükséges határozatokat, de kivételes körülmények között a határidő legfeljebb további két hónappal kiterjeszthető. |
13.1. A kiterjesztés indokai
(123) |
A Bizottság a következő indokok miatt kivételes körülmények állnak fenn, amelyek igazolják a határidő kiterjesztését a vizsgált termékhez kapcsolódó védvizsgálatok befejezése érdekében további két hónappal. |
(124) |
2004. május 1-jén az Európai Közösség tíz új tagállammal bővült. Addig az időpontig a jelenlegi eljáráshoz kapcsolódó vizsgálat az EU-15-re korlátozódott. Nagy számú érdekelt fél működött együtt addig a napig a vizsgált termékkel kapcsolatos vizsgálat során, és várható, hogy az új tagállamok gazdasági szereplői is teljes mértékben részt kívánnak venni a végrehajtandó további vizsgálatokban. A kapott további információk ellenőrzése érdekében a Bizottság további kérdőíveket küld a közösségi termelők, haltáp és halivadék termelők, importőrök, feldolgozók és felhasználók részére az új tagállamokba, hogy megismerje különleges helyzetüket. Azért, hogy a gazdasági szereplőknek lehetőségük legyen a 3285/94/EK rendelet 6. cikke és az 519/94/EK rendelet 5. cikke alapján élvezett jogaik gyakorlására, ésszerű időt kell kapniuk arra, hogy válaszoljanak a kérdőívre. Továbbá a Bizottságnak ezek után szintén időre van szüksége, hogy az érdekelt felek létesítményeiben tett helyszíni szemlék útján ellenőrizze a kérdőívre válaszul szolgáltatott információkat, mielőtt bármilyen következtetésre jutna. |
(125) |
A Bizottság további vizsgálatait követően és a vizsgált termékhez kapcsolódó esetleges végleges végintézkedések elfogadását megelőzően az Európai Közösségnek ezenkívül értesítenie kell bizonyos kereskedelmi partnereit, amelyekkel kétoldalú megállapodásai vannak, és időben értesítenie kell WTO kereskedelmi partnereit is bármilyen javasolt intézkedésről. |
(126) |
Továbbá, ha az ideiglenes intézkedések (amelyeknek a vizsgálattal párhuzamosan kell futniuk) 2004 negyedik negyedében lejárnak, ez bizonytalansághoz vezethet a piacon annak a karácsonyt megelőző, legforgalmasabb időszakában. |
13.2. A határidő kiterjesztése
(127) |
A Bizottság ezért úgy véli, hogy a fent vázolt körülmények között kivételes körülmények állnak fenn és a tenyésztett lazaccal kapcsolatos védvizsgálat befejezésének határidejét ki kell terjeszteni 2004. december 6-ról 2005. február 6-ra, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Vámkontingens-rendszer és kiegészítő vámtétel
1. 2004. augusztus 15. és 2005. február 6. közötti időszakra vámkontingens rendszer jön létre a tenyésztett (nem vadon élő) filézett vagy filézetlen, friss, hűtött vagy fagyasztott lazac a Közösségbe történő behozatalához, amelyet az ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 és ex 0304 20 13 KN-kódokhoz sorolnak be (a továbbiakban „tenyésztett lazac”). A vámkontingens nagyságát és az országok felsorolását, amelyre vonatkozik, az 1. melléklet tartalmazza. A kvótákat az egész hal egyenérték (EHÉ) alapján számították ki, a filézett és a filézetlen hal átváltási arányszáma 1:0,65 illetve 1:0,9.
2. A vadon élő lazac nem tárgya a vámkvótának és az nem vonatkozik rá. Ennek a rendeletnek az alkalmazásában vadon élő lazacnak az minősül, amelyre vonatkozóan az érdekelt felek által benyújtandó összes szükséges dokumentum átadásával igazolták annak a tagállamnak az illetékes hatóságai előtt, ahol a szabad forgalomba hozatal érdekében tett vámárunyilatkozatot elfogadták, hogy azt a tengerben fogták az atlanti-óceáni vagy csendes-óceáni lazac, illetve folyóban fogták a dunai lazac esetében.
3. A kiegészítő vámtétel szintjének a meghatározása céljából az ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00 KN-kódú tenyésztett lazac az I. melléklet 1. csoportjához tartozik, az ex 0304 10 13 és ex 0304 20 13 kódú pedig a 2. csoporthoz.
4. A 2. cikkre figyelemmel a vámkontingens szintjét meghaladó tenyésztett lazac-behozatalra az I. mellékletben, a megfelelő csoportban megadott kiegészítő vámtételt kell alkalmazni.
5. A 2658/87/EK tanácsi rendeletben (13) meghatározott szerződéses vámtétel vagy bármely preferenciális vámtétel továbbra is hatályban marad a tenyésztett lazac behozatalára vonatkozóan.
6. Ha a körülmények megváltoznak, ezeket az intézkedéseket a Bizottság felülvizsgálhatja.
2. cikk
Fejlődő országok
A II. mellékletben felsorolt fejlődő országok valamelyikéből származó tenyésztett lazac behozatalára a vámkontingens nem terjed ki és az nem sorolódik ide.
3. cikk
Általános rendelkezések
1. A tenyésztett lazac származását, amelyre ez a rendelet vonatkozik, a Közösségben hatályban levő rendelkezésekkel összhangban kell meghatározni.
2. A (3) bekezdésre figyelemmel fejlődő országból származó tenyésztett lazac a Közösségben való bármely szabad forgalomba hozatala a következők feltétele:
a) |
a 2454/93/EGK rendelet 47. cikkében megadott feltételeknek megfelelő származási bizonyítvány bemutatása, melyet az adott ország illetékes országos hatósága állított ki; és |
b) |
annak a feltételnek a teljesülése, hogy a terméket abból az országból közvetlenül a Közösségbe szállították a 4. cikk értelmében. |
3. A tenyésztett lazac behozatala esetén a (2) bekezdés a) pontjában említett származási bizonyítványra nincs szükség a preferenciális vámtarifa rendelkezésekre jogosultságot meghatározó, releváns szabályoknak megfelelően kiállított vagy kiadott származási igazolás birtokában.
4. A származási igazolás csak akkor fogadható el, ha a tenyésztett lazac megfelel a Közösségben hatályban levő rendelkezések által megadott származás-meghatározási előírásoknak.
4. cikk
Közvetlen szállítás
1. A következők minősülnek harmadik országból a Közösség területére közvetlenül történő szállításnak:
a) |
harmadik ország területének érintése nélkül szállított termékek; |
b) |
a származási hely szerinti országon kívül egy vagy több harmadik országon keresztül szállított termékek, ezekben az országokban való átrakással vagy ideiglenes raktározással vagy ezek nélkül, feltéve, hogy az áthaladást földrajzi okok indokolják vagy kizárólag a szállítási követelmények miatt történik, és feltéve, hogy a termékek:
|
2. Annak igazolását, hogy az (1) bekezdés b) pontjában említett feltételek teljesültek, a Közösség hatóságaihoz kell benyújtani. Az igazolást különösen a következő dokumentumok valamelyike formájában lehet rendelkezésre bocsátani:
a) |
a származási hely szerinti országban kiadott, a tranzitországon vagy -országokon keresztüli áthaladásra vonatkozó egységes fuvarokmány; |
b) |
a tranzitország vagy -országok vámhatóságai által kiadott bizonyítvány, amely tartalmazza:
|
5. cikk
Folyamatban levő importszállítás a Közösségbe
1. Ez a rendelet nem vonatkozik a (2) bekezdés értelmében a Közösségbe irányuló szállítás folyamatában levő termékekre.
2. A termékek akkor számítanak a Közösségbe irányuló szállítás folyamatában levőnek, ha:
— |
ennek a rendeletnek a hatálybalépése előtt elhagyták a származási országot, és |
— |
a származási ország berakodási helyétől a Közösségben levő kirakodási helyig ennek a rendeletnek a hatálybalépése előtt kiadott érvényes fuvarokmánnyal szállítják őket. |
3. Az érintett felek a vámhatóságokat kielégítő igazolást bocsátanak rendelkezésre a (2) bekezdésben foglalt feltételek teljesüléséről.
Azonban a hatóságok tekinthetik úgy a termékeket, mint amelyek ennek a rendeletnek a hatálybalépése előtt elhagyták a származási országot, ha a következő okmányok valamelyikét a rendelkezésükre bocsátják:
— |
tengeri szállítás esetén a rakodás a fenti dátum előtti megtörténtét igazoló hajóraklevél, |
— |
vasúti szállítás esetén a származási ország vasúti hatóságai által a fenti dátum előtt elfogadott fuvarlevél, |
— |
közúti szállítás esetén a CMR-szerződés az áru szállításáról vagy bármely más, a származási ország által a fenti dátum előtt kiadott fuvarokmány, |
— |
légi szállítás esetén a légi fuvarlevél, amely igazolja, hogy a légi szállítási vállalat a fenti dátum előtt vette át a terméket. |
6. cikk
A tagállamok és a Bizottság szorosan együttműködik ennek a rendeletnek a végrehajtása érdekében.
7. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba és 2005. február 6-ig marad hatályos.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
Pascal LAMY
a Bizottság tagja
(1) HL L 349., 1994.12.31., 53. o.
(2) HL L 286., 2000.11.11., 1. o.
(3) HL L 67., 1994.3.10., 89. o.
(4) HL L 65., 2003.3.8., 1. o.
(5) HL C 58., 2004.3.6., 7. o.
(6) Árak ex-Glasgow helyesbítve
(7) Árak ex-Glasgow helyesbítve
(8) Importár egyenlő CIF, 2 % vámmal terhelve.
(9) Norvég Halászati Igazgatóság Statisztikai Felmérés, 2002.
(10) Az erre az időszakra vonatkozó megbízható Eurostat-adatok hiányában a rendelkezésre álló adatok alapján.
(11) HL L 343., 2003.12.31., 1. o.
(12) HL L 253., 1993.10.11., 1. o.
(13) HL L 256., 1987.9.7., 1. o. A legutóbb a 2344/2003/EK bizottsági rendelettel (HL L 346., 2003.12.31., 38. o.) módosított rendelet.
1. MELLÉKLET
KN-kód |
TARIC-kódja |
Csoport |
Származás (az 1. és a 2. csoport esetén) |
Vámkontingens tonnában (az 1. és a 2. csoport esetén) (EHÉ) |
Tételszám – 1. csoport |
Tételszám – 2. csoport |
Kiegészitő vám EUR/tonna |
|
1. csoport |
2. csoport |
|||||||
ex 0302 12 00 |
0302120021 |
1 |
Norvégia |
163 997 |
90.780 |
90.788 |
522 |
722 |
0302120022 |
1 |
Feröerszigetek |
22 230 |
90.694 |
90.695 |
|
|
|
0302120023 |
1 |
Egyéb |
20 108 |
90.077 |
90.078 |
|
|
|
0302120029 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0302120039 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0302120099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 11 00 |
0303110019 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303110099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 19 00 |
0303190019 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303190099 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0303 22 00 |
0303220021 |
1 |
|
|
|
|
|
|
0303220022 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220023 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220029 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
0303220089 |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0304 10 13 |
0304101321 |
2 |
|
|
|
|
|
|
0304101329 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
0304101399 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
ex 0304 20 13 |
0304201321 |
2 |
|
|
|
|
|
|
0304201329 |
2 |
|
|
|
|
|
|
|
0304201399 |
2 |
|
|
|
|
|
|
II. MELLÉKLET
A fejlődő országok jegyzéke – az intézkedések hatálya alól kizárva, mivel a közösségi behozatal 3 %-ánál kisebb kivitellel rendelkeznek.
Egyesült Arab Emírségek, Afganisztán, Antigua és Barbuda, Angola, Argentína, Amerikai Szamoa, Anguilla, az Antarktisz, Barbados, Aruba, Banglades, Burkina Faso, Bahrein, Burundi, Benin, Brunei, Brazília, Bahama-szigetek, Bhután, Botswana, Belize, Bermuda, Bouvet-sziget, Brit Virgin-szigetek, Brit Indiai-óceáni Terület, Kongói Demokratikus Köztársaság, Közép-afrikai Köztársaság, Kongó, Elefántcsontpart, Chile, Kamerun, Kolumbia, Csád, Costa Rica, Kuba, Zöld-foki-szigetek, Kajmán-szigetek, Karácsony-sziget, Kókusz-szigetek (vagy Keeling-szigetek), Cook-szigetek, Dzsibuti, Dominika, Dominikai Köztársaság, Algéria, Ecuador, Egyiptom, Eritrea, Etiópia, Fidzsi-szigetek, Mikronéziai Szövetségi Államok, Falkland-szigetek, Francia Polinézia, Francia Déli Területek, Gabon, Grenada, Ghána, Gambia, Guinea, Egyenlítői-Guinea, Guatemala, Bissau-Guinea, Guyana, Gibraltár, Guam, Honduras, Hongkong, Haiti, Heard-sziget és McDonald-szigetek, Indonézia, India, Irak, Irán(i Iszlám Köztársaság), Jamaica, Jordánia, Kenya, Kambodzsa, Kiribati, Comore-szigetek, Saint Kitts és Nevis, Kuvait, Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Libanon, Saint Lucia, Sri Lanka, Libéria, Lesotho, Líbiai Arab Szocialista Népi Közösség, Marokkó, Madagaszkár, Marshall-szigetek, Mali, Mianmar, Mongólia, Mauritánia, Mauritius, Maldív-szigetek, Malawi, Mexikó, Malajzia, Mozambik, Makaó, Mayotte, Namíbia, Niger, Nigéria, Nicaragua, Nepál, Nauru, Holland Antillák, Új-Kaledónia és tartozékai, Niue-sziget, Norfolk-sziget, Északi-Mariana-szigetek, Omán, Panama, Peru, Pápua Új-Guinea, Kínai Népköztársaság, Fülöp-szigetek, Pakisztán, Palau, Paraguay, Pitcairn-szigetek, Katar, Ruanda, Szamoa, Szaúd-Arábia, Salamon-szigetek, Seychelles-szigetek, Szudán, Sierra Leone, Szenegál, Szomália, Suriname, São Tomé és Príncipe, Salvador, Szíriai Arab Köztársaság, Szváziföld, Dél-Georgia és Déli-Sandwich-szigetek, Szent Ilona és tartozékai, Saint Pierre és Miquelon, Togo, Tunézia, Tonga, Kelet-Timor, Trinidad és Tobago, Tuvalu, Tanzánia(i Egyesült Köztársaság), Kínai Taipei, Tokelau-szigetek, Turks és Caicos-szigetek, Az Amerikai Egyesült Államok Külső Szigetei, Uganda, Uruguay, Saint Vincent és a Grenadine-szigetek, Venezuela, Vietnam, Vanuatu, Amerikai Virgin-szigetek, Wallis és Futuna, Jemen, Dél-Afrika, Zambia és Zimbabwe.
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/30 |
A BIZOTTSÁG 1448/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
a vaj- és tejszínpiaci intervenció tekintetében az 1255/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2771/1999/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 10. cikkére,
mivel:
(1) |
A 2771/1999/EK bizottsági rendelet (2) 21. cikke úgy rendelkezik, hogy az eladásra kínált intervenciós vajat 2002. április 1. előtt raktárba kell szállítani. |
(2) |
A vajpiac helyzetét és az intervenciós raktározásban lévő vajmennyiségeket tekintve helyénvaló az, hogy a 2002. június 1. előtt tárolt vajat eladásra kell ajánlani. |
(3) |
Az e rendeletben foglalt rendelkezések összhangban vannak a Tej- és Tejtermékpiaci Irányítóbizottság véleményével, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2771/1999/EK rendelet 21. cikkében a „2002. április 1.” dátum helyébe a „2002. június 1.” dátum lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
Franz FISCHLER
a Bizottság tagja
(1) HL L 160., 1999.6.26., 48. o. A legutóbb a 186/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 29., 2004.2.3., 6. o.) módosított rendelet.
(2) HL L 333., 1999.12.24., 11. o. A legutóbb az 1236/2004/EK rendelettel (HL L 235., 2004.7.6., 4. o.) módosított rendelet.
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/31 |
A BIZOTTSÁG 1449/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
az 1609/88/EGK rendelet módosításáról a 3143/85/EGK és a 2571/97/EK rendelet szerint értékesítendő vaj beraktározása legkésőbbi időpontjának tekintetében
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen a 10. cikkére,
mivel:
(1) |
A vaj csökkentett áron történő értékesítéséről, valamint a cukrászati termékek, jégkrém és egyéb élelmiszerek előállítása során felhasznált tejszínre, vajra és vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás nyújtásáról szóló, 2571/97/EK bizottsági rendelet (2) 1. cikke úgy rendelkezik, hogy az eladásra kínált vajat egy később meghatározandó időpont előtt raktárba kell szállítani. |
(2) |
Tekintettel a vajpiacon érvényesülő trendekre és a rendelkezésre álló raktárkészletek mennyiségére, módosítani szükséges a 2571/97/EK rendeletben hivatkozott vajra vonatkozó, az 1609/88/EGK rendelet (3) 1. cikkében szereplő dátumot. |
(3) |
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Tej- és Tejtermékpiaci Irányítóbizottság véleményével, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1609/88/EGK rendelet 1. cikk második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A 2571/97/EK rendelet 1. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett vajat legkésőbb 2002. június 1-ig be kellett raktározni.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
Franz FISCHLER
a Bizottság tagja
(1) HL L 160., 1999.6.26., 48. o. A legutóbb a 186/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 29., 2004.2.3., 6. o.) módosított rendelet.
(2) HL L 350., 1997.12.20., 3. o. A legutóbb a 921/2004/EK rendelettel (HL L 163., 2004.4.30., 94. o.) módosított rendelet.
(3) HL L 143., 1988.6.10., 23. o. A legutóbb az 1714/2003/EK rendelettel (HL L 243., 2003.9.27., 103. o.) módosított rendelet.
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/32 |
A BIZOTTSÁG 1450/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
az innovációs statisztikák előállításáról és kidolgozásáról szóló, 1608/2003/EK határozat végrehajtásáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a közösségi tudományos és technológiai statisztikák előállításáról és kidolgozásáról (EGT vonatkozású szöveg) szóló, 2003. július 22-i 1608/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikkére,
mivel:
(1) |
Az 1608/2003/EK határozat meghatározta a tudománnyal, technológiával és innovációval kapcsolatos közösségi statisztika létrehozásához szükséges önálló statisztikai intézkedéseket. |
(2) |
Az 1608/2003/EK határozat 2. cikke szerint megállapított önálló statisztikai intézkedések végrehajtásához intézkedéseket kell elfogadni. |
(3) |
Az önálló statisztikai intézkedéseknek figyelembe kell venniük a Közösség 2003-tól 2007-ig terjedő időszakra vonatkozó statisztikai programjáról szóló, 2002. december 16-i 2367/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozatot (2), mely külön meghatározta az innovációs statisztikák előállításának és fejlesztésének a 2003-tól 2007-ig terjedő időszakra vonatkozó munkaprogramját. |
(4) |
Gondoskodni kell arról, hogy a közösségi innovációs statisztika összhangban legyen az egyéb nemzetközi szabványokkal, ami azt vonja maga után, hogy figyelembe kell venni a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) és egyéb nemzetközi szervezetek által elvégzett munkát. |
(5) |
Az 1608/2003/EK határozat végrehajtása során, a közigazgatás forrásokhoz történő hozzáférésre és a statisztikai adatokra vonatkozó titoktartásra vonatkozó rendelkezések megállapításakor figyelembe kell venni a közösségi statisztikákról szóló, 1997. február 17-i 322/97/EK tanácsi rendeletben (3) meghatározott keretet. |
(6) |
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a statisztikai programbizottság véleményével, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet megállapítja az 1608/2003/EK határozatnak a közösségi innovációs statisztika tekintetében történő végrehajtásához szükséges intézkedéseket.
2. cikk
(1) E rendelet tárgya a közösségi innovációs statisztika. E statisztikára vonatkozóan a statisztikai változók listáját, az érintett tevékenységeket és ágazatokat, az eredmények lebontását, a gyakoriságot, az adattovábbításra vonatkozó határidőket és az átmeneti időszakot a melléklet állapítja meg.
(2) Az 1608/2003/EK határozat 5. cikkének megfelelően az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz benyújtott jelentések következtetései alapján a statisztikai változók listáját, az érintett tevékenységeket és ágazatokat, az eredmények lebontását, a gyakoriságot, az adattovábbításra vonatkozó határidőket és az e rendelet mellékletében megállapított egyéb tulajdonságokat rendszeres időközönként felülvizsgálhatják.
3. cikk
A tagállamoknak a szükséges adatokat különböző források kombinációjának felhasználásával kell beszerezniük, mint pl. mintavételes felmérések, igazgatási adatok forrásai és egyéb adatforrások. A minőség és statisztikai becslési eljárások tekintetében az egyéb adatforrásoknak legalább a mintavételes felmérésekkel vagy az igazgatási adatok forrásaival megegyezőnek kell lenniük.
4. cikk
A mellékletben felsorolt közösségi innovációs statisztikák alapját az Oslo Kézikönyv legújabb változatában található összehangolt koncepcióknak és fogalmaknak kell képezniük. A tagállamoknak ezen összehangolt koncepciókat és fogalmakat kell alkalmazniuk az összeállított statisztikára.
Az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az 1608/2003/EK határozat 5. cikke alapján benyújtott jelentéseknek hivatkozniuk kell a koncepciókra és fogalmakra, illetve azok alkalmazására.
5. cikk
A Bizottság (Eurostat) által velük együttműködve megállapított egységes továbbítási formátum felhasználásával, a tagállamok kötelesek a mellékletben felsorolt összesített statisztikákat elküldeni a Bizottságnak (Eurostat), továbbá önkéntes alapon egyéni adatfeljegyzéseket is küldhetnek.
6. cikk
A tagállamok és a Bizottság (Eurostat) minőségi ellenőrzést végeznek el.
A tagállamok – a Bizottság (Eurostat) kérésére – továbbítják a Bizottságnak az e rendelet mellékletében megállapított, az 1608/2003/EK határozat 5. cikkében megállapított jelentéstételi kötelezettségek kielégítéséhez szükséges statisztikák minőségének értékeléséhez szükséges információkat.
7. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
Joaquín ALMUNIA
a Bizottság tagja
(1) HL L 230., 2003.9.16., 1. o.
(2) HL L 358., 2002.12.31., 1. o.
(3) HL L 52., 1997.2.22., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.
MELLÉKLET
INNOVÁCIÓS STATISZTIKA
1. rész
A tagállamoknak az alábbi közösségi innovációs statisztikákat kell összeállítaniuk:
Kód |
Cím |
Megjegyzések |
1 |
Innovatív vállalkozások száma |
Abszolút értékként és az összes vállalkozás %-ában |
2 |
Azon innovatív vállalkozások száma, melyek olyan új termékeket vagy jelentős mértékben továbbfejlesztett termékeket vezettek be, melyek újak a piac számára |
Abszolút értékként, az összes vállalkozás %-ában, valamint az összes innovatív vállalkozás %-ában |
3 |
Az innovációból származó árbevétel olyan új termékek vagy jelentős mértékben továbbfejlesztett termékek tekintetében, melyek újak a piac számára |
Abszolút értékként, a teljes árbevétel %-ában, valamint az innovatív vállalkozások teljes árbevétele %-ában |
4 |
Az innovációból származó árbevétel olyan új termékek vagy jelentős mértékben továbbfejlesztett termékekkel kapcsolatban, melyek a cég számára újak, de a piac számára nem |
Abszolút értékként, a teljes árbevétel %-ában, valamint az innovatív vállalkozások teljes árbevétele %-ában |
5 |
Az innovációs együttműködésben részt vevő innovatív vállalkozások száma |
Abszolút értékként és az innovatív vállalkozások %-ában |
6 |
Innovációs kiadás |
Abszolút értékként, a teljes árbevétel %-ában, valamint az innovatív vállalkozások teljes árbevétele %-ában – opcionális |
7 |
Azon innovatív vállalkozások száma, melyek az innováció kiemelten fontos hatásait jelezték |
Abszolút értékként és az összes innovatív vállalkozás %-ában |
8 |
Azon innovatív vállalkozások száma, melyek az innováció szempontjából kiemelt fontosságú információforrásokat jeleztek |
Abszolút értékként és az összes innovatív vállalkozás %-ában – opcionális |
9 |
Azon vállalkozások száma, melyek lényeges akadályozó tényezőkkel küzdenek |
Abszolút értékként, az összes vállalkozás %-ában, az összes innovatív vállalkozás %-ában, valamint a nem innovatív vállalkozások %-ában |
A fenti statisztikán túlmenően a tagállamoknak további statisztikát kell összegyűjteniük (beleértve azok lebontását) az Oslo Kézikönyvben felsorolt főbb témáknak megfelelően. E további statisztikákról szoros együttműködésben döntenek a tagállamokkal.
2. rész
Legalább a NACE Rev 1.1 C, D, E, I és J szakaszába, 1.1, 51. és 72. ágazatába, valamint 74.2 és 74.3 csoportjaiba tartozó vállalkozásokat tartalmazniuk kell.
3. rész
A kétévente jelentett 1-es, 2-es, 3-es, 4-es és 5-ös változók kivételével valamennyi változót négyévente kell jelenteni.
4. rész
Az első hivatkozási év, melyre a statisztikát össze kell gyűjteni, a 2004-es naptári év.
5. rész
(1) |
Valamennyi eredményt a gazdasági tevékenység (NACE Rev. 1.1) ágazati osztályozása alapján kell lebontani a foglalkoztatottság méretének alábbi osztályaiban: 10–49 alkalmazott, 50–249 alkalmazott, 249-nél több alkalmazott. |
(2) |
Valamennyi eredményt ágazati szintű gazdasági tevékenység (NACE Rev 1.1) alapján is le kell bontani. |
(3) |
Az 5-ös változó eredményeit az innovációs együttműködés típusai szerint kell lebontani. A 7-es változó eredményeit az innováció hatásának típusai szerint kell lebontani. A 8-as változó eredményeit az információforrás típusai szerint kell lebontani. A 9-es változó eredményeit az akadályozó tényezők típusai szerint kell lebontani. E lebontásokról szoros együttműködésben döntenek a tagállamokkal. |
6. rész
(1) |
Valamennyi eredményt a referencia időszakként megadott naptári év végétől számított 18 hónapon belül továbbítani kell. |
(2) |
A tagállamok önkéntes alapon továbbíthatják a Bizottsághoz (Eurostat) a nemzeti innovációs felméréseken belül felmért valamennyi statisztikai egységet lefedő egyénileg rögzített adatokat. |
7. rész
(1) |
A négyévente elvégzett és a 2004-es referenciaévtől kezdődő közösségi innovációs felmérésekhez használt kérdőív lefedi az Oslo Kézikönyvben felsorolt, a vállalatokon belüli innováció felmérésével kapcsolatos főbb témákat. |
(2) |
A tagállamokkal szoros együttműködésben a Bizottság (Eurostat) módszertani ajánlásokat állít össze a közösségi innovációs felmérésekhez, mely elősegíti a felmérési eredmények magas szintű összehangolását. Ezen ajánlások legalább az alábbiakra terjednek ki: célnépesség, felmérési módszertan (beleértve a regionális nézőpontokat), az összehangolt felmérési kérdőív, adatgyűjtés, adatfeldolgozás és továbbítás, valamint az adatminőségi követelmények. |
(3) |
A tagállamokkal szoros együttműködésben a Bizottság módszertani ajánlásokat állít össze a négyévente elvégzendő és a 2006-es referenciaévtől kezdődő egyéb közösségi innovációs felmérésekhez is. |
(4) |
A tagállamok a Bizottság (Eurostat) rendelkezésére bocsátják a nemzeti innovációs statisztikában használt nemzeti módszertannal kapcsolatos valamennyi szükséges információt. |
8. rész
Amennyiben a nemzeti statisztikai rendszerek főbb módosításokat igényelnek, a Bizottság a 2004-es első referenciaévre összegyűjtendő statisztikát illetően eltéréseket engedélyezhet a tagállamoknak. További eltérések engedélyezhetők a NACE Rev. 1.1-nek megfelelő gazdasági tevékenységek lefedettsége és/vagy a 2006-os referenciaévre összegyűjtendő statisztikák nagyságkategóriák szerinti lebontását illetően.
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/36 |
A BIZOTTSÁG 1451/2004/EK RENDELETE
(2004. augusztus 13.)
a gabonaágazatban 2004. augusztus 16-től alkalmazandó behozatali vámok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK tanácsi rendeletre (1),
tekintettel az 1766/92/EGK tanácsi rendeletnek a gabonaágazatban alkalmazott behozatali vámokra való alkalmazásának szabályairól szóló, 1996. június 28-i 1249/96/EK bizottsági rendeletre (2) és különösen annak 2. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1) |
Az 1784/2003/EK rendelet 10. cikke előírja, hogy az ugyanezen rendelet 1. cikkében felsorolt termékek behozatalára a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni. Azonban az ugyanezen cikk (2) bekezdésében említett termékekre vonatkozó behozatali vám az e termékek behozatalának időpontjában érvényes és 55 %-kal növelt intervenciós árral egyenlő, levonva belőle az adott szállítmányra alkalmazandó cif-importárat. E vám azonban nem haladhatja meg a közös vámtarifa szerinti vámtételt. |
(2) |
Az 1784/2003/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése értelmében a cif-importárakat az adott termékek reprezentatív világpiaci árai alapján kell kiszámítani. |
(3) |
Az 1249/96/EK rendelet a gabonaágazatban alkalmazott behozatali vámok tekintetében rögzítette az 1784/2003/EK rendelet alkalmazásának részletes szabályait. |
(4) |
A behozatali vámok mindaddig hatályban maradnak, amíg egy újabb vámtételeket rögzítő rendelkezés hatályba nem lép. |
(5) |
A behozatali vámok rendszerének megfelelő működése érdekében a vámok kiszámításához az egy adott referenciaidőszak során megállapított reprezentatív piaci árfolyamokat kell figyelembe venni. |
(6) |
Az 1249/96/EK rendelet értelmében a behozatali vámokat az e rendelet mellékletében foglaltak szerint kell rögzíteni, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1784/2003/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében említett, gabonaágazatban alkalmazott behozatali vámokat e rendelet I. melléklete határozza meg, a II. mellékletben ismertetett elemek alapján.
2. cikk
Ez a rendelet 2004. augusztus 16-án lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
mezőgazdasági főigazgató
(1) HL L 270., 2003.10.21., 78. o.
(2) HL L 161., 1996.6.29., 125. o. A legutóbb az 1110/2003/EK rendelettel (HL L 158., 2003.6.27., 12. o.) módosított rendelet.
I. MELLÉKLET
Az 1784/2003/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében említett termékek 2004. augusztus 16-tól alkalmazandó behozatali vámjai
KN-kód |
Árumegnevezés |
Behozatali vám (1) (euró/ tonnában) |
1001 10 00 |
Durumbúza, kiváló minőségű |
0,00 |
közepes minőségű |
0,00 |
|
gyenge minőségű |
3,85 |
|
1001 90 91 |
Közönséges búza, vetőmag |
0,00 |
ex 1001 90 99 |
Közönséges búza, kiváló minőségű, a vetőmag kivételével |
0,00 |
1002 00 00 |
Rozs |
27,41 |
1005 10 90 |
Kukorica, vetőmag, a hibrid kivételével |
54,93 |
1005 90 00 |
Kukorica, a vetőmag kivételével (2) |
54,93 |
1007 00 90 |
Cirokmag, a hibrid vetőmag kivételével |
37,50 |
(1) A Közösségbe az Atlanti-óceánon vagy a Szuezi-csatornán keresztül érkező árukra (az 1249/96/EK rendelet 2. cikkének (4) bekezdése) az importőr vámcsökkentésben részesülhet, amely:
— |
3 EUR/t, ha a kirakodás kikötője a Földközi-tengeren van, vagy |
— |
2 EUR/t, ha a kirakodás kikötője Írországban, az Egyesült Királyságban, Dániában, Észtországban, Lettországban, Litvániában, Lengyelországban, Finnországban, Svédországban vagy az Ibériai-félsziget atlanti partján van. |
(2) Az importőr 24 EUR/t átalány-vámcsökkentésben részesülhet, amennyiben az 1249/96/EK rendelet 2. cikkének (5) bekezdésében megállapított feltételek teljesülnek.
II. MELLÉKLET
A vámtételek kiszámításának tényezői
(a 30.7.–12.8.2004 közötti időszakban)
1. |
Az 1249/96/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott referencia-idöszakra vonatkozó átlagértékek:
|
2. |
Fuvardíjak/költségek Mexikói-öböl–Rotterdam 27,08 EUR/t; Nagy-tavak–Rotterdam 32,48 EUR/t. |
3. |
|
(1) 10 EUR/t levonás (1249/96/EK rendelet 4. cikk (3) bekezdés)
(2) 30 EUR/t levonás (1249/96/EK rendelet 4. cikk (3) bekezdés)
(3) beleértve 14 EUR/t hozzáadás (1249/96/EK rendelet 4. cikk (3) bekezdés)
(4) Fob Duluth
II Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező
Tanács
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/39 |
A TANÁCS HATÁROZATA
(2004. július 19.)
az Európai Közösségnek a FAO-Konferencia huszonkilencedik, 1997. novemberi ülése 12/97 határozatában felülvizsgált és jóváhagyott Nemzetközi Növényvédelmi Egyezményhez való csatlakozásának jóváhagyásáról
(2004/597/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére, összefüggésben annak 300. cikke (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával és 300. cikke (3) bekezdése első albekezdésével,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1) |
A Nemzetközi Növényvédelmi Egyezményt (a továbbiakban: „az IPPC-Egyezmény”) a FAO-Konferencia 1951-ben fogadta el, és az azt következő évben lépett hatályba. Ezt követően az egyezményt a FAO-Konferencia 1979-ben módosította, és a módosítások 1991-ben léptek hatályba. |
(2) |
1997-ben az IPPC-Egyezményt ismét felülvizsgálták abból a célból, hogy azt az uruguayi forduló záróokmányának az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló megállapodásához igazítsák, annak biztosítása érdekében, hogy az IPPC keretében összhangot teremtsenek a nemzetközi előírások kidolgozásának új rendszerével, és lehetővé tegyék a FAO tagszervezetei számára, hogy abban szerződő felekké váljanak. A felülvizsgált szöveget a FAO-Konferencia 1997 novemberében, a 12/97 határozatban hagyta jóvá. |
(3) |
A felülvizsgált szöveg módosításai harminc nappal azt követően lépnek hatályba, hogy azokat a szerződő felek kétharmada elfogadta. Ettől az időponttól kezdve az Európai Közösségnek joga van az IPPC-Egyezmény szerződő felévé válni. Jelenleg 43 ország, köztük négy tagállam, fogadta el a felülvizsgált szöveget. |
(4) |
Az IPPC-Egyezmény egyik fő célkitűzése „a növények és növényi termékek betegségeinek és kártevőinek behurcolása és elterjedése elleni közös és hatékony védekezés biztosítása, valamint az erre a célra szolgáló rendszabályok alkalmazásának előmozdítása”. |
(5) |
A Közösség azon hatásköre, hogy nemzetközi megállapodásokat vagy szerződéseket kössön, illetve azokhoz csatlakozzon, nemcsak a Szerződés kifejezett hatáskör-átruházásából ered, hanem a Szerződés más rendelkezéseiből, valamint a közösségi intézmények által e rendelkezések alapján elfogadott jogi aktusokból is. |
(6) |
Az IPPC-Egyezmény tárgya az e téren már létező közösségi rendeletek alkalmazási körébe is tartozik. |
(7) |
Ebből következik, hogy az IPPC-Egyezmény tárgya egyaránt a Közösség és annak tagállamai hatáskörébe is tartozik. |
(8) |
A Közösségnek a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében csatlakoznia kell az IPPC-Egyezményhez. |
(9) |
A Tanács elnökét fel kell hatalmazni arra, hogy a Közösség csatlakozási okiratát letétbe helyezze, |
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
(1) Az Európai Közösség a hatáskörébe tartozó ügykörök tekintetében kérelmezi a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezményhez (a továbbiakban: az IPPC-Egyezmény) való csatlakozását.
(2) Az IPPC-Egyezménynek a FAO-Konferencia huszonkilencedik, 1997. novemberi ülésének 12/97 határozata által jóváhagyott, felülvizsgált szövegét az I. melléklet tartalmazza.
2. cikk
(1) A Tanács elnöke felhatalmazást kap arra, hogy a csatlakozási okiratot letétbe helyezze az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének (a továbbiakban: FAO) főigazgatójánál.
(2) A II. mellékletben meghatározott nyilatkozatot a csatlakozási okirat tartalmazza.
Kelt Brüsszelben, 2004. július 19-én.
a Tanács részéről
az elnök
C. VEERMAN
(1) 2003. november 8-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).
I. MELLÉKLET
INTERNATIONAL PLANT PROTECTION CONVENTION
New revised text approved by Resolution 12/97 of the 29th Session of the FAO Conference in November 1997
The Contracting Parties,
— |
recognising the necessity for international cooperation in controlling pests of plants and plant products and in preventing their international spread, and especially their introduction into endangered areas, |
— |
recognising that phytosanitary measures should be technically justified, transparent and should not be applied in such a way as to constitute either a means of arbitrary or unjustified discrimination or a disguised restriction, particularly on international trade, |
— |
desiring to ensure close coordination of measures directed to these ends, |
— |
desiring to provide a framework for the development and application of harmonised phytosanitary measures and the elaboration of international standards to that effect, |
— |
taking into account internationally approved principles governing the protection of plant, human and animal health, and the environment, and |
— |
noting the agreements concluded as a result of the Uruguay Round of Multilateral Trade Negotiations, including the Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures, |
HAVE AGREED AS FOLLOWS:
Article I
Purpose and responsibility
1. With the purpose of securing common and effective action to prevent the spread and introduction of pests of plants and plant products, and to promote appropriate measures for their control, the Contracting Parties undertake to adopt the legislative, technical and administrative measures specified in this Convention and in supplementary agreements pursuant to Article XVI.
2. Each Contracting Party shall assume responsibility, without prejudice to obligations assumed under other international agreements, for the fulfilment within its territories of all requirements under this Convention.
3. The division of responsibilities for the fulfilment of the requirements of this Convention between Member Organisations of FAO and their Member States that are Contracting Parties shall be in accordance with their respective competencies.
4. Where appropriate, the provisions of this Convention may be deemed by Contracting Parties to extend, in addition to plants and plant products, to storage places, packaging, conveyances, containers, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading plant pests, particularly where international transportation is involved.
Article II
Use of terms
1. For the purpose of this Convention, the following terms shall have the meanings hereunder assigned to them:
‘Area of low pest prevalence’— an area, whether all of a country, part of a country, or all or parts of several countries, as identified by the competent authorities, in which a specific pest occurs at low levels and which is subject to effective surveillance, control or eradication measures;
‘Commission’— the Commission on Phytosanitary Measures established under Article XI;
‘Endangered area’— an area where ecological factors favour the establishment of a pest whose presence in the area will result in economically important loss;
‘Establishment’— perpetuation, for the foreseeable future, of a pest within an area after entry;
‘Harmonised phytosanitary measures’— phytosanitary measures established by Contracting Parties based on international standards;
‘International standards’— international standards established in accordance with Article X, paragraphs 1 and 2;
‘Introduction’— the entry of a pest resulting in its establishment;
‘Pest’— any species, strain or biotype of plant, animal or pathogenic agent injurious to plants or plant products;
‘Pest risk analysis’— the process of evaluating biological or other scientific and economic evidence to determine whether a pest should be regulated and the strength of any phytosanitary measures to be taken against it;
‘Phytosanitary measure’— any legislation, regulation or official procedure having the purpose to prevent the introduction and/or spread of pests;
‘Plant products’— unmanufactured material of plant origin (including grain) and those manufactured products that, by their nature or that of their processing, may create a risk for the introduction and spread of pests;
‘Plants’— living plants and parts thereof, including seeds and germplasm;
‘Quarantine pest’— a pest of potential economic importance to the area endangered thereby and not yet present there, or present but not widely distributed and being officially controlled;
‘Regional standards’— standards established by a regional plant protection organisation for the guidance of the members of that organisation;
‘Regulated article’— any plant, plant product, storage place, packaging, conveyance, container, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading pests, deemed to require phytosanitary measures, particularly where international transportation is involved;
‘Regulated non-quarantine pest’— a non-quarantine pest whose presence in plants for planting affects the intended use of those plants with an economically unacceptable impact and which is therefore regulated within the territory of the importing Contracting Party;
‘Regulated pest’— a quarantine pest or a regulated non-quarantine pest;
‘Secretary’— Secretary of the Commission appointed pursuant to Article XII;
‘Technically justified’— justified on the basis of conclusions reached by using an appropriate pest risk analysis or, where applicable, another comparable examination and evaluation of available scientific information.
2. The definitions set forth in this Article, being limited to the application of this Convention, shall not be deemed to affect definitions established under domestic laws or regulations of Contracting Parties.
Article III
Relationship with other international agreements
Nothing in this Convention shall affect the rights and obligations of the Contracting Parties under relevant international agreements.
Article IV
General provisions relating to the organisational arrangements for national plant protection
1. Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for an official national plant protection organisation with the main responsibilities set out in this Article.
2. The responsibilities of an official national plant protection organisation shall include the following:
(a) |
the issuance of certificates relating to the phytosanitary regulations of the importing Contracting Party for consignments of plants, plant products and other regulated articles; |
(b) |
the surveillance of growing plants, including both areas under cultivation (inter alia fields, plantations, nurseries, gardens, greenhouses and laboratories) and wild flora, and of plants and plant products in storage or in transportation, particularly with the object of reporting the occurrence, outbreak and spread of pests, and of controlling those pests, including the reporting referred to under Article VIII paragraph 1(a); |
(c) |
the inspection of consignments of plants and plant products moving in international traffic and, where appropriate, the inspection of other regulated articles, particularly with the object of preventing the introduction and/or spread of pests; |
(d) |
the disinfestation or disinfection of consignments of plants, plant products and other regulated articles moving in international traffic, to meet phytosanitary requirements; |
(e) |
the protection of endangered areas and the designation, maintenance and surveillance of pest-free areas and areas of low pest prevalence; |
(f) |
the conduct of pest risk analyses; |
(g) |
to ensure through appropriate procedures that the phytosanitary security of consignments after certification regarding composition, substitution and reinfestation is maintained prior to export; and |
(h) |
training and development of staff. |
3. Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for the following:
(a) |
the distribution of information within the territory of the Contracting Party regarding regulated pests and the means of their prevention and control; |
(b) |
research and investigation in the field of plant protection; |
(c) |
the issuance of phytosanitary regulations; and |
(d) |
the performance of such other functions as may be required for the implementation of this Convention. |
4. Each Contracting Party shall submit a description of its official national plant protection organisation and of changes in such organisation to the Secretary. A Contracting Party shall provide a description of its organisational arrangements for plant protection to another Contracting Party, upon request.
Article V
Phytosanitary certification
1. Each Contracting Party shall make arrangements for phytosanitary certification, with the objective of ensuring that exported plants, plant products and other regulated articles and consignments thereof are in conformity with the certifying statement to be made pursuant to paragraph 2(b) of this Article.
2. Each Contracting Party shall make arrangements for the issuance of phytosanitary certificates in conformity with the following provisions:
(a) |
Inspection and other related activities leading to issuance of phytosanitary certificates shall be carried out only by or under the authority of the official national plant protection organisation. The issuance of phytosanitary certificates shall be carried out by public officers who are technically qualified and duly authorised by the official national plant protection organisation to act on its behalf and under its control with such knowledge and information available to those officers that the authorities of importing Contracting Parties may accept the phytosanitary certificates with confidence as dependable documents. |
(b) |
Phytosanitary certificates, or their electronic equivalent where accepted by the importing Contracting Party concerned, shall be as worded in the models set out in the Annex to this Convention. These certificates should be completed and issued taking into account relevant international standards. |
(c) |
Uncertified alterations or erasures shall invalidate the certificates. |
3. Each Contracting Party undertakes not to require consignments of plants or plant products or other regulated articles imported into its territories to be accompanied by phytosanitary certificates inconsistent with the models set out in the Annex to this Convention. Any requirements for additional declarations shall be limited to those technically justified.
Article VI
Regulated pests
1. Contracting Parties may require phytosanitary measures for quarantine pests and regulated non-quarantine pests, provided that such measures are:
(a) |
no more stringent than measures applied to the same pests, if present within the territory of the importing Contracting Party; and |
(b) |
limited to what is necessary to protect plant health and/or safeguard the intended use and can be technically justified by the Contracting Party concerned. |
2. Contracting Parties shall not require phytosanitary measures for non-regulated pests.
Article VII
Requirements in relation to imports
1. With the aim of preventing the introduction and/or spread of regulated pests into their territories, Contracting Parties shall have sovereign authority to regulate, in accordance with applicable international agreements, the entry of plants and plant products and other regulated articles and, to this end, may:
(a) |
prescribe and adopt phytosanitary measures concerning the importation of plants, plant products and other regulated articles, including, for example, inspection, prohibition on importation, and treatment; |
(b) |
refuse entry or detain, or require treatment, destruction or removal from the territory of the Contracting Party, of plants, plant products and other regulated articles or consignments thereof that do not comply with the phytosanitary measures prescribed or adopted under subparagraph (a); |
(c) |
prohibit or restrict the movement of regulated pests into their territories; |
(d) |
prohibit or restrict the movement of biological control agents and other organisms of phytosanitary concern claimed to be beneficial into their territories. |
2. In order to minimise interference with international trade, each Contracting Party, in exercising its authority under paragraph 1 of this Article, undertakes to act in conformity with the following:
(a) |
Contracting Parties shall not, under their phytosanitary legislation, take any of the measures specified in paragraph 1 of this Article unless such measures are made necessary by phytosanitary considerations and are technically justified. |
(b) |
Contracting Parties shall, immediately upon their adoption, publish and transmit phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions to any Contracting Party or parties that they believe may be directly affected by such measures. |
(c) |
Contracting Parties shall, on request, make available to any Contracting Party the rationale for phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions. |
(d) |
If a Contracting Party requires consignments of particular plants or plant products to be imported only through specified points of entry, such points shall be so selected as not to unnecessarily impede international trade. The Contracting Party shall publish a list of such points of entry and communicate it to the Secretary, any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member, all Contracting Parties which the Contracting Party believes to be directly affected, and other Contracting Parties upon request. Such restrictions on points of entry shall not be made unless the plants, plant products or other regulated articles concerned are required to be accompanied by phytosanitary certificates or to be submitted to inspection or treatment. |
(e) |
Any inspection or other phytosanitary procedure required by the plant protection organisation of a Contracting Party for a consignment of plants, plant products or other regulated articles offered for importation, shall take place as promptly as possible with due regard to their perishability. |
(f) |
Importing Contracting Parties shall, as soon as possible, inform the exporting Contracting Party concerned or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, of significant instances of non-compliance with phytosanitary certification. The exporting Contracting Party or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, should investigate and, on request, report the result of its investigation to the importing Contracting Party concerned. |
(g) |
Contracting Parties shall institute only phytosanitary measures that are technically justified, consistent with the pest risk involved and represent the least restrictive measures available, and result in the minimum impediment to the international movement of people, commodities and conveyances. |
(h) |
Contracting Parties shall, as conditions change, and as new facts become available, ensure that phytosanitary measures are promptly modified or removed if found to be unnecessary. |
(i) |
Contracting Parties shall, to the best of their ability, establish and update lists of regulated pests, using scientific names, and make such lists available to the Secretary, to regional plant protection organisations of which they are members and, on request, to other Contracting Parties. |
(j) |
Contracting Parties shall, to the best of their ability, conduct surveillance for pests and develop and maintain adequate information on pest status in order to support categorisation of pests, and for the development of appropriate phytosanitary measures. This information shall be made available to Contracting Parties, on request. |
3. A Contracting Party may apply measures specified in this Article to pests which may not be capable of establishment in its territories but, if they gained entry, cause economic damage. Measures taken against these pests must be technically justified.
4. Contracting Parties may apply measures specified in this Article to consignments in transit through their territories only where such measures are technically justified and necessary to prevent the introduction and/or spread of pests.
5. Nothing in this Article shall prevent importing Contracting Parties from making special provision, subject to adequate safeguards, for the importation, for the purpose of scientific research, education, or other specific use, of plants and plant products and other regulated articles, and of plant pests.
6. Nothing in this Article shall prevent any Contracting Party from taking appropriate emergency action on the detection of a pest posing a potential threat to its territories or the report of such a detection. Any such action shall be evaluated as soon as possible to ensure that its continuance is justified. The action taken shall be immediately reported to Contracting Parties concerned, the Secretary, and any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member.
Article VIII
International cooperation
1. The Contracting Parties shall cooperate with one another to the fullest practicable extent in achieving the aims of this Convention, and shall in particular:
(a) |
cooperate in the exchange of information on plant pests, particularly the reporting of the occurrence, outbreak or spread of pests that may be of immediate or potential danger, in accordance with such procedures as may be established by the Commission; |
(b) |
participate, in so far as is practicable, in any special campaigns for combating pests that may seriously threaten crop production and need international action to meet the emergencies; and |
(c) |
cooperate, to the extent practicable, in providing technical and biological information necessary for pest risk analysis. |
2. Each Contracting Party shall designate a contact point for the exchange of information connected with the implementation of this Convention.
Article IX
Regional plant protection organisations
1. The Contracting Parties undertake to cooperate with one another in establishing regional plant protection organisations in appropriate areas.
2. The regional plant protection organisations shall function as the coordinating bodies in the areas covered, shall participate in various activities to achieve the objectives of this Convention and, where appropriate, shall gather and disseminate information.
3. The regional plant protection organisations shall cooperate with the Secretary in achieving the objectives of the Convention and, where appropriate, cooperate with the Secretary and the Commission in developing international standards.
4. The Secretary will convene regular Technical Consultations of representatives of regional plant protection organisations to:
(a) |
promote the development and use of relevant international standards for phytosanitary measures; and |
(b) |
encourage inter-regional cooperation in promoting harmonised phytosanitary measures for controlling pests and in preventing their spread and/or introduction. |
Article X
Standards
1. The Contracting Parties agree to cooperate in the development of international standards in accordance with the procedures adopted by the Commission.
2. International standards shall be adopted by the Commission.
3. Regional standards should be consistent with the principles of this Convention; such standards may be deposited with the Commission for consideration as candidates for international standards for phytosanitary measures if more broadly applicable.
4. Contracting Parties should take into account, as appropriate, international standards when undertaking activities related to this Convention.
Article XI
Commission on Phytosanitary Measures
1. Contracting Parties agree to establish the Commission on Phytosanitary Measures within the framework of the Food and Agriculture Organisation of the United Nations (FAO).
2. The functions of the Commission shall be to promote the full implementation of the objectives of the Convention and, in particular, to:
(a) |
review the state of plant protection in the world and the need for action to control the international spread of pests and their introduction into endangered areas; |
(b) |
establish and keep under review the necessary institutional arrangements and procedures for the development and adoption of international standards, and to adopt international standards; |
(c) |
establish rules and procedures for the resolution of disputes in accordance with Article XIII; |
(d) |
establish such subsidiary bodies of the Commission as may be necessary for the proper implementation of its functions; |
(e) |
adopt guidelines regarding the recognition of regional plant protection organisations; |
(f) |
establish cooperation with other relevant international organisations on matters covered by this Convention; |
(g) |
adopt such recommendations for the implementation of the Convention as necessary; and |
(h) |
perform such other functions as may be necessary to the fulfilment of the objectives of this Convention. |
3. Membership in the Commission shall be open to all Contracting Parties.
4. Each Contracting Party may be represented at sessions of the Commission by a single delegate who may be accompanied by an alternate, and by experts and advisers. Alternates, experts and advisers may take part in the proceedings of the Commission but may not vote, except in the case of an alternate who is duly authorised to substitute for the delegate.
5. The Contracting Parties shall make every effort to reach agreement on all matters by consensus. If all efforts to reach consensus have been exhausted and no agreement is reached, the decision shall, as a last resort, be taken by a two-thirds majority of the Contracting Parties present and voting.
6. A Member Organisation of FAO that is a Contracting Party and the Member States of that Member Organisation that are Contracting Parties shall exercise their membership rights and fulfil their membership obligations in accordance, mutatis mutandis, with the Constitution and General Rules of FAO.
7. The Commission may adopt and amend, as required, its own Rules of Procedure, which shall not be inconsistent with this Convention or with the Constitution of FAO.
8. The Chairperson of the Commission shall convene an annual regular session of the Commission.
9. Special sessions of the Commission shall be convened by the Chairperson of the Commission at the request of at least one-third of its members.
10. The Commission shall elect its Chairperson and no more than two Vice-Chairpersons, each of whom shall serve for a term of two years.
Article XII
Secretariat
1. The Secretary of the Commission shall be appointed by the Director-General of FAO.
2. The Secretary shall be assisted by such secretariat staff as may be required.
3. The Secretary shall be responsible for implementing the policies and activities of the Commission and carrying out such other functions as may be assigned to the Secretary by this Convention and shall report thereon to the Commission.
4. The Secretary shall disseminate:
(a) |
international standards to all Contracting Parties within 60 days of adoption; |
(b) |
to all Contracting Parties, lists of points of entry under Article VII paragraph 2(d) communicated by Contracting Parties; |
(c) |
lists of regulated pests whose entry is prohibited or referred to in Article VII paragraph 2(i) to all Contracting Parties and regional plant protection organisations; |
(d) |
information received from Contracting Parties on phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions referred to in Article VII paragraph 2(b), and descriptions of official national plant protection organisations referred to in Article IV paragraph 4. |
5. The Secretary shall provide translations in the official languages of FAO of documentation for meetings of the Commission and international standards.
6. The Secretary shall cooperate with regional plant protection organisations in achieving the aims of the Convention.
Article XIII
Settlement of disputes
1. If there is any dispute regarding the interpretation or application of this Convention, or if a Contracting Party considers that any action by another Contracting Party is in conflict with the obligations of the latter under Articles V and VII of this Convention, especially regarding the basis of prohibiting or restricting the imports of plants, plant products or other regulated articles coming from its territories, the Contracting Parties concerned shall consult among themselves as soon as possible with a view to resolving the dispute.
2. If the dispute cannot be resolved by the means referred to in paragraph 1, the Contracting Party or parties concerned may request the Director-General of FAO to appoint a committee of experts to consider the question in dispute, in accordance with rules and procedures that may be established by the Commission.
3. This Committee shall include representatives designated by each Contracting Party concerned. The Committee shall consider the question in dispute, taking into account all documents and other forms of evidence submitted by the Contracting Parties concerned. The Committee shall prepare a report on the technical aspects of the dispute for the purpose of seeking its resolution. The preparation of the report and its approval shall be according to rules and procedures established by the Commission, and it shall be transmitted by the Director-General to the Contracting Parties concerned. The report may also be submitted, upon its request, to the competent body of the international organisation responsible for resolving trade disputes.
4. The Contracting Parties agree that the recommendations of such a committee, while not binding in character, will become the basis for renewed consideration by the Contracting Parties concerned of the matter out of which the disagreement arose.
5. The Contracting Parties concerned shall share the expenses of the experts.
6. The provisions of this Article shall be complementary to and not in derogation of the dispute settlement procedures provided for in other international agreements dealing with trade matters.
Article XIV
Substitution of prior agreements
This Convention shall terminate and replace, between Contracting Parties, the International Convention respecting measures to be taken against the Phylloxera vastatrix of 3 November 1881, the additional Convention signed at Berne on 15 April 1889 and the International Convention for the Protection of Plants signed at Rome on 16 April 1929.
Article XV
Territorial application
1. Any Contracting Party may at the time of ratification or adherence or at any time thereafter communicate to the Director-General of FAO a declaration that this Convention shall extend to all or any of the territories for the international relations of which it is responsible, and this Convention shall be applicable to all territories specified in the declaration as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
2. Any Contracting Party which has communicated to the Director-General of FAO a declaration in accordance with paragraph 1 of this Article may at any time communicate a further declaration modifying the scope of any former declaration or terminating the application of the provisions of the present Convention in respect of any territory. Such modification or termination shall take effect as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
3. The Director-General of FAO shall inform all Contracting Parties of any declaration received under this Article.
Article XVI
Supplementary agreements
1. The Contracting Parties may, for the purpose of meeting special problems of plant protection which need particular attention or action, enter into supplementary agreements. Such agreements may be applicable to specific regions, to specific pests, to specific plants and plant products, to specific methods of international transportation of plants and plant products, or otherwise supplement the provisions of this Convention.
2. Any such supplementary agreements shall come into force for each Contracting Party concerned after acceptance in accordance with the provisions of the supplementary agreements concerned.
3. Supplementary agreements shall promote the intent of this Convention and shall conform to the principles and provisions of this Convention, as well as to the principles of transparency, non-discrimination and the avoidance of disguised restrictions, particularly on international trade.
Article XVII
Ratification and adherence
1. This Convention shall be open for signature by all States until 1 May 1952 and shall be ratified at the earliest possible date. The instruments of ratification shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall give notice of the date of deposit to each of the signatory states.
2. As soon as this Convention has come into force in accordance with Article XXII it shall be open for adherence by non-signatory States and Member Organisations of FAO. Adherence shall be effected by the deposit of an instrument of adherence with the Director-General of FAO, who shall notify all Contracting Parties.
3. When a Member Organisation of FAO becomes a Contracting Party to this Convention, the Member Organisation shall, in accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, as appropriate, notify at the time of its adherence such modifications or clarifications to its declaration of competence submitted under Article II(5) of the FAO Constitution as may be necessary in light of its acceptance of this Convention. Any Contracting Party to this Convention may, at any time, request a Member Organisation of FAO that is a Contracting Party to this Convention to provide information as to which, as between the Member Organisation and its Member States, is responsible for the implementation of any particular matter covered by this Convention. The Member Organisation shall provide this information within a reasonable time.
Article XVIII
Non-Contracting Parties
The Contracting Parties shall encourage any State or Member Organisation of FAO, not a party to this Convention, to accept this Convention, and shall encourage any non-Contracting Party to apply phytosanitary measures consistent with the provisions of this Convention and any international standards adopted hereunder.
Article XIX
Languages
1. The authentic languages of this Convention shall be all official languages of FAO.
2. Nothing in this Convention shall be construed as requiring Contracting Parties to provide and to publish documents or to provide copies of them other than in the language(s) of the Contracting Party, except as stated in paragraph 3 below.
3. The following documents shall be in at least one of the official languages of FAO:
(a) |
information provided according to Article IV paragraph 4; |
(b) |
cover notes giving bibliographical data on documents transmitted according to Article VII paragraph 2(b); |
(c) |
information provided according to Article VII(2)(b), (d), (i) and (j); |
(d) |
notes giving bibliographical data and a short summary of relevant documents on information provided according to Article VIII(1)(a); |
(e) |
requests for information from contact points as well as replies to such requests, but not including any attached documents; |
(f) |
any document made available by Contracting Parties for meetings of the Commission. |
Article XX
Technical assistance
The Contracting Parties agree to promote the provision of technical assistance to Contracting Parties, especially those that are developing Contracting Parties, either bilaterally or through the appropriate international organisations, with the objective of facilitating the implementation of this Convention.
Article XXI
Amendment
1. Any proposal by a Contracting Party for the amendment of this Convention shall be communicated to the Director-General of FAO.
2. Any proposed amendment of this Convention received by the Director-General of FAO from a Contracting Party shall be presented to a regular or special session of the Commission for approval and, if the amendment involves important technical changes or imposes additional obligations on the Contracting Parties, it shall be considered by an advisory committee of specialists convened by FAO prior to the Commission.
3. Notice of any proposed amendment of this Convention, other than amendments to the Annex, shall be transmitted to the Contracting Parties by the Director-General of FAO not later than the time when the agenda of the session of the Commission at which the matter is to be considered is dispatched.
4. Any such proposed amendment of this Convention shall require the approval of the Commission and shall come into force as from the 30th day after acceptance by two-thirds of the Contracting Parties. For the purpose of this Article, an instrument deposited by a Member Organisation of FAO shall not be counted as additional to those deposited by Member States of such an organisation.
5. Amendments involving new obligations for Contracting Parties, however, shall come into force in respect of each Contracting Party only on acceptance by it and as from the 30th day after such acceptance. The instruments of acceptance of amendments involving new obligations shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall inform all Contracting Parties of the receipt of acceptance and the entry into force of amendments.
6. Proposals for amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall be sent to the Secretary and shall be considered for approval by the Commission. Approved amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall become effective 90 days after their notification to the Contracting Parties by the Secretary.
7. For a period of not more than 12 months from an amendment to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention becoming effective, the previous version of the phytosanitary certificates shall also be legally valid for the purpose of this Convention.
Article XXII
Entry into force
As soon as this Convention has been ratified by three signatory States it shall come into force among them. It shall come into force for each State or Member Organisation of FAO ratifying or adhering thereafter from the date of deposit of its instrument of ratification or adherence.
Article XXIII
Denunciation
1. Any Contracting Party may at any time give notice of denunciation of this Convention by notification addressed to the Director-General of FAO. The Director-General shall at once inform all Contracting Parties.
2. Denunciation shall take effect one year from the date of receipt of the notification by the Director-General of FAO.
MELLÉKLET AZ I. MELLÉKLETHEZ
II. MELLÉKLET
Declaration by the European Community on the exercise of competence according to Article XVII(3) of the International Plant Protection Convention
In accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, the European Community hereby declares that its declaration of competence submitted to FAO under Article II(5) of the FAO Constitution still applies in the light of its adherence to the International Plant Protection Convention.
Bizottság
14.8.2004 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 267/54 |
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2004. augusztus 13.)
a klasszikus sertéspestis 2003-ban Luxemburgban történő felszámolására irányuló közösségi pénzügyi hozzájárulásról
(az értesítés a B(2004) 3084. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(2004/598/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az állat-egészségügyi területre fordított kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikke (3) bekezdésére és 5. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1) |
Klasszikus sertéspestisjárvány tört ki Luxemburgban 2003-ban. E betegség megjelenése komoly veszélyt jelent a Közösség állatállományára. |
(2) |
A betegség lehető leggyorsabban történő felszámolásának segítése érdekében a Közösség pénzügyileg hozzájárulhat a tagállam részéről felmerült támogatható költségekhez a 90/424/EGK határozatban előírtak szerint. |
(3) |
A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet (2) 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően a közösségi szabályokkal összhangban kivitelezett állat- és növény-egészségügyi intézkedések az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap „Garancia” részlegéből kerülnek finanszírozásra. Ezen intézkedések felülvizsgálata az említett rendelet 8. és 9. cikke szerint történik. |
(4) |
A közösségi pénzügyi hozzájárulás kifizetésének azon feltétel függvényének kell lennie, hogy a tervezett tevékenységeket ténylegesen végrehajtották, és a hatóságok az összes szükséges információt átadták bizonyos határidőkön belül. |
(5) |
2004. március 12-én Luxemburg benyújtott egy hivatalos kérelmet a területén felmerült összes költség megtérítésére vonatkozóan. E kérelem szerint 1 351 állatot selejteztek le. |
(6) |
Definiálni kell a következő kifejezések mindegyikét: „az állattenyésztő gazdák gyors és megfelelő kompenzálása” – melyet a 90/424/EGK határozat használ –, „méltányos kifizetések” és „indokolt kifizetések”, valamint az „egyéb költségek” alá tartozó támogatható költségek kategóriái a kényszerselejtezéssel összefüggésben. |
(7) |
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével, |
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
Pénzügyi hozzájárulás nyújtása a Közösség részéről Luxemburgnak
A klasszikus sertéspestis 2003-ban történő felszámolása érdekében Luxemburg közösségi pénzügyi hozzájárulásban részesülhet az alábbiak vonatkozásában felmerült költségek 50 %-áig:
a) |
azon termelők gyors és megfelelő kompenzációja, akik a klasszikus sertéspestis kitörésének 2003-ban történő felszámolására irányuló intézkedések részeként arra kényszerültek, hogy leselejtezzék az állataikat a 90/424/EK határozat 3. cikke (2) bekezdése első és hetedik francia bekezdésének megfelelően és e határozattal összhangban; |
b) |
az állatok leselejtezésével, a tetemek és a termékek megsemmisítésével, a telepek tisztításával és fertőtlenítésével, a szennyezett eszközök tisztításával és fertőtlenítésével vagy szükség esetén megsemmisítésével kapcsolatos működési költségek a 90/424/EGK határozat 3. cikke (2) bekezdése első, második és harmadik francia bekezdésének megfelelően és e határozattal összhangban. |
2. cikk
Meghatározások
Ebben a határozatban a következő meghatározások alkalmazandók:
a) |
a „gyors és megfelelő kompenzáció” az állatok leselejtezésétől számított 90 napon belüli kompenzáció céljából történő, a piaci értéknek megfelelő kifizetés a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint; |
b) |
a „méltányos kifizetések” az anyagok vagy szolgáltatások vásárlása céljából a klasszikus sertéspestis kitörése előtti piaci árakkal arányban álló árakon eszközölt kifizetések; |
c) |
az „indokolt kifizetések” azon anyagok vagy szolgáltatások vásárlása céljából eszközölt kifizetések, melyek természete és az állatok kényszerselejtezésével való közvetlen kapcsolata az 1. cikk a) pontjában említettek szerint bizonyított. |
3. cikk
A közösségi pénzügyi hozzájárulás által fedezett támogatható költségek
(1) Az állatok tulajdonosának fizetett kompenzáció állatonkénti legmagasabb összegét az állatok megfertőződés vagy leselejtezés előtti piaci értéke alapján kell megállapítani.
(2) Amikor a Luxemburg általi, az 1. cikk a) pontjának megfelelően eszközölt kompenzációs kifizetéseket a 2. cikk a) pontjában előírt 90 napos határidő után teljesítik, a támogatható összegek csökkennek a határidő után teljesített kifizetések vonatkozásában az alábbiak szerint:
— |
25 %-kal az állatok leselejtezésétől számított 91. és 105. nap között teljesített kifizetések esetén, |
— |
50 %-kal az állatok leselejtezésétől számított 106. és 120. nap között teljesített kifizetések esetén, |
— |
75 %-kal az állatok leselejtezésétől számított 121. és 135. nap között teljesített kifizetések esetén, |
— |
100 %-kal az állatok leselejtezésétől számított 135. nap után teljesített kifizetések esetén. |
Azonban a Bizottság más időbeosztást és/vagy alacsonyabb mértékű csökkentést fog alkalmazni, vagy egyáltalán nem fog csökkentést alkalmazni, ha bizonyos intézkedéseknél rendkívüli irányítási feltételek állnak elő, vagy ha más jól megalapozott indoklást terjeszt elő Luxemburg.
(3) Az 1. cikk b) pontjában említett, pénzügyi támogatásra jogosult költségek csak azok lehetnek, amelyeket a III. melléklet felsorol.
(4) A közösségi pénzügyi támogatás kiszámítása nem foglalja magában:
a) |
a hozzáadottérték-adót; |
b) |
a köztisztviselők fizetését; |
c) |
a fogyóeszközökön kívül állami anyagok felhasználását. |
4. cikk
A kifizetésre és az azt alátámasztó dokumentációra vonatkozó feltételek
(1) A közösségi pénzügyi hozzájárulás a 90/424/EGK tanácsi határozat 41. cikkében megállapított eljárással összhangban kerül meghatározásra az alábbiak alapján:
a) |
az I. és II. melléklettel összhangban a (2) bekezdésben előírt időkorlátokon belül beadott igénylés; |
b) |
az a) pontban említett igénylés számadatait megerősítő részletes dokumentumok; |
c) |
a Bizottság által az 5. cikkben említettek szerint végzett helyszíni ellenőrzések – ha sor került rájuk – eredményei. |
A b) pontban említett dokumentumokat, valamint a vonatkozó kereskedelmi információkat rendelkezésre kell bocsátani a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzéseken.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett igénylést számítógépes formában kell benyújtani az I. és II. mellékletnek megfelelően e határozat bejelentését követő 60 naptári napon belül.
Amennyiben ezeket a határidőket nem tartják be, a közösségi pénzügyi hozzájárulás 25 %-kal csökken havonta a késedelem időtartama alatt.
5. cikk
A Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzések
A Bizottság helyszíni ellenőrzéseket végezhet az illetékes nemzeti hatóságokkal együttműködésben a klasszikus sertéspestis felszámolására irányuló intézkedések és az azokkal kapcsolatosan felmerülő költségek vonatkozásában.
6. cikk
A befogadó felek
E határozatnak a Luxemburgi Nagyhercegség a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2004. augusztus 13-án.
a Bizottság részéről
David BYRNE
a Bizottság tagja
(1) HL L 224., 1990.8.18., 19. o. A legutóbb a 2003/99/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 325., 2003.12.12., 31. o.) módosított határozat.
(2) HL L 160., 1999.6.26., 103. o.
I. MELLÉKLET
A kényszervágásra került állatok költségének kompenzációjához történő hozzájárulás iránti kérelem
Fertőzött egyedek száma |
A fertőzöttekkel érintkezésbe került egyedek száma |
A gazdaság azonosító száma |
A gazdálkodó |
A gazdaság helye |
A levágás időpontja |
A megsemmisítés módja |
A megsemmisítés napja szerinti testtömeg |
Az állatlétszám kategóriánként |
A kategóriánként kifizetett összeg |
A gazdálkodónak fizetett egyéb költségek (héa nélkül) |
Összes kompenzáció (héa nélkül) |
A kifizetés időpontja |
|||||||||
Vezetéknév |
Keresztnév |
Állatifehérje-feldolgozó üzem |
Vágóhíd |
Egyéb (kérjük, nevezze meg) |
Kocák |
Kanok |
Malacok |
Sertések |
Kocák |
Kanok |
Malacok |
Sertések |
II. MELLÉKLET
A 4. cikkben említett igénylés
„Egyéb költségek”, amelyek felmerültek (amennyiben alkalmazható) a … számú gazdaság vagy lista esetében (kivéve az állatok értéke után járó kompenzációt) |
|
Tétel |
Összeg héa nélkül |
Selejtezés |
|
A tetemek megsemmisítése (szállítás és kezelés) |
|
Tisztítás és fertőtlenítés (fizetés és termékek) |
|
Takarmány (kompenzáció és megsemmisítés) |
|
Felszerelés (kompenzáció és megsemmisítés) |
|
ÖSSZESEN |
|
III. MELLÉKLET
A 3. cikk (3) bekezdésében említett támogatható költségek
1. |
Az állatok kényszerselejtezésének költsége:
|
2. |
A tetemek megsemmisítésének költsége:
|
3. |
A gazdaság tisztításának és fertőtlenítésének költsége:
|
4. |
A szennyezett takarmány megsemmisítésének költsége:
|
5. |
A szennyezett felszerelés megsemmisítéséért a kérdéses felszerelés piaci értékén járó kompenzáció költsége. A gazdasági épületek újjáépítésére vagy felújítására járó kompenzációs költségek és az infrastrukturális költségek nem támogathatók. |