ISSN 1977-0979 |
||
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35 |
|
![]() |
||
Magyar nyelvű kiadás |
Tájékoztatások és közlemények |
61. évfolyam |
Közleményszám |
Tartalom |
Oldal |
|
||
|
|
I Állásfoglalások, ajánlások és vélemények |
|
|
ÁLLÁSFOGLALÁSOK |
|
|
Európai Parlament |
|
|
2016. február 2., kedd |
|
2018/C 35/01 |
||
|
2016. február 3., szerda |
|
2018/C 35/02 |
||
2018/C 35/03 |
||
2018/C 35/04 |
||
2018/C 35/05 |
||
2018/C 35/06 |
||
2018/C 35/07 |
||
|
2016. február 4., csütörtök |
|
2018/C 35/08 |
||
2018/C 35/09 |
||
2018/C 35/10 |
||
2018/C 35/11 |
||
2018/C 35/12 |
||
2018/C 35/13 |
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a líbiai helyzetről (2016/2537(RSP)) |
|
2018/C 35/14 |
||
2018/C 35/15 |
||
2018/C 35/16 |
||
|
2016. február 25., csütörtök |
|
2018/C 35/17 |
||
2018/C 35/18 |
||
2018/C 35/19 |
||
2018/C 35/20 |
||
2018/C 35/21 |
||
2018/C 35/22 |
||
2018/C 35/23 |
||
2018/C 35/24 |
||
2018/C 35/25 |
|
II Közlemények |
|
|
AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK |
|
|
Európai Parlament |
|
|
2016. február 2., kedd |
|
2018/C 35/26 |
||
2018/C 35/27 |
||
2018/C 35/28 |
|
III Előkészítő jogi aktusok |
|
|
EURÓPAI PARLAMENT |
|
|
2016. február 2., kedd |
|
2018/C 35/29 |
||
2018/C 35/30 |
||
2018/C 35/31 |
||
2018/C 35/32 |
||
2018/C 35/33 |
||
2018/C 35/34 |
||
|
2016. február 3., szerda |
|
2018/C 35/35 |
||
2018/C 35/36 |
||
|
2016. február 25., csütörtök |
|
2018/C 35/37 |
||
2018/C 35/38 |
||
2018/C 35/39 |
||
2018/C 35/40 |
||
2018/C 35/41 |
||
2018/C 35/42 |
Jelmagyarázat
(Az eljárás típusát a tervezet által javasolt jogalap határozza meg.) A Parlament módosításai: Az új szövegrészeket félkövér és dőlt betűtípus mutatja. A törléseket a ▌jel vagy áthúzás jelöli. A módosított szövegrészeknél az új szöveget félkövér és dőlt betűtípus, a törléseket pedig törlés vagy áthúzás jelöli. |
HU |
|
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/1 |
EURÓPAI PARLAMENT
ÜLÉSSZAK: 2015–2016
2016. február 1–4-i ülések
Ezen ülések jegyzőkönyve a Hivatalos Lap következő számában jelent meg: HL C 119, 2017.4.12.
ELFOGADOTT SZÖVEGEK
2016. február 24–25-i ülések
Ezen ülések jegyzőkönyve a Hivatalos Lap következő számában jelent meg: HL C 140, 2017.5.4.
ELFOGADOTT SZÖVEGEK
I Állásfoglalások, ajánlások és vélemények
ÁLLÁSFOGLALÁSOK
Európai Parlament
2016. február 2., kedd
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/2 |
P8_TA(2016)0034
Az EU biodiverzitási stratégiájának félidei felülvizsgálata
Az Európai Parlament 2016. február 2-i állásfoglalása a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia félidős értékeléséről (2015/2137(INI))
(2018/C 035/01)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia félidős értékeléséről szóló 2015. október 2-i jelentésére (COM(2015)0478), |
— |
tekintettel a Bizottság „A természet állapota az Unióban: Jelentés az élőhelyvédelmi és madárvédelmi irányelvben említett élőhelyek és fajok helyzetéről és trendjeiről az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikkének, valamint a madárvédelmi irányelv 12. cikkének megfelelően” című, 2015. május 20-i jelentésére (COM(2015)0219), |
— |
tekintettel a madár- és élőhelyvédelmi irányelvek célravezetőségi vizsgálata keretében végzett nyilvános konzultációról szóló jelentésre (1) |
— |
tekintettel a 2015 októberében közzétett, az európai polgárok biológiai sokféleséggel kapcsolatos álláspontjáról szóló Eurobarométer-felmérésre (436. számú tematikus Eurobarométer-felmérés), |
— |
tekintettel az Európai Környezetvédelmi Ügynökség „Az európai környezet – állapot és előretekintés 2015-ben” című jelentésére (SOER 2015), |
— |
tekintettel a Bizottság vadon élő állatok és növények jogellenes kereskedelmének uniós megközelítéséről szóló, 2014. február 7-i közleményére (COM(2014)0064), |
— |
tekintettel a természeten alapuló megoldásokkal és a városok természetes környezetének megújításával foglalkozó Horizont 2020 szakértői csoport „A természeten alapuló megoldások és a városok természetes környezete megújításának uniós kutatási és innovációs politikai programja felé” című, 2015-ben közzétett végleges jelentésére, |
— |
tekintettel a természetitőke-finanszírozási eszközre, amely a környezetvédelmi célú és az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is szolgáló pénzügyi eszköz (LIFE) része, |
— |
tekintettel a Bizottság által „a biológiai sokféleség nettó csökkenésének és az ökoszisztéma-szolgáltatások romlásának megelőzése” mottójú jövőbeli uniós kezdeményezésről folytatott konzultációra, |
— |
tekintettel a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény részes felei 12. konferenciájának (COP 12) eredményeire, különösen a 2011–2020 közötti időszakra vonatkozó biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégiai cselekvési terv végrehajtásában elért haladásról szóló félidős értékelésre, beleértve „A biológiai sokféleség globális kilátásai” negyedik kiadását, a biológiai sokféleségre vonatkozó aicsi célok elérése vonatkozásában, valamint a végrehajtás javítását szolgáló intézkedésekre, |
— |
tekintettel a COP 10 konferencia biológiai sokféleségről szóló X/34. határozatára, amely hangsúlyozza a mezőgazdasági biológiai sokféleség jelentőségét az élelmezésbiztonság és a táplálkozás szempontjából, különösen az éghajlatváltozás és a természeti erőforrások korlátozott elérhetősége tükrében, ahogyan azt a 2009. évi élelmezésbiztonsági világ-csúcstalálkozón kiadott római nyilatkozat is elismerte, |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi Tanács 2014. június 12-i ülésére és különösen az EU és a tagállamok arra irányuló kötelezettségvállalására, hogy növelni fogják a haidarábádi kötelezettségvállalások megvalósítására fordított forrásokat, oly módon, hogy 2015-re megkétszerezik a biológiai sokféleségre fordított pénzügyi erőforrások teljes összegét, |
— |
tekintettel a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény titkársága és az Egészségügyi Világszervezet (WHO) „Globális prioritások összekapcsolása: biológiai sokféleség és emberi egészség – áttekintés a jelenlegi ismeretek tükrében” című, 2015-ben közzétett jelentésére, |
— |
tekintettel az ENSZ-közgyűlés 69. ülésszakán a 2015 utáni időszakra vonatkozó fejlesztési program jóváhagyása céljából „Megváltoztatjuk a világot: a fenntartható fejlődés 2030-ig tartó programja” címmel benyújtott, állásfoglalásra irányuló indítványra, |
— |
tekintettel a természet értékeinek láthatóvá tételét célul kitűző világméretű kezdeményezésnek az ökoszisztémák és a biológiai sokféleség gazdaságtanáról szóló jelentéseire, |
— |
tekintettel a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezményre (CITES) és a vándorló fajokról szóló egyezményre (CMS), |
— |
tekintettel a Természetvédelmi Világszövetség (IUCN) veszélyeztetett állatfajokra vonatkozó vörös listájára, |
— |
tekintettel az idegenhonos inváziós fajok betelepítésének vagy behurcolásának és terjedésének megelőzéséről és kezeléséről szóló, 2014. október 22-i 1143/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2), |
— |
tekintettel a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet hajók ballasztvizének és az üledékeknek a kezelésére és ellenőrzésére vonatkozó nemzetközi egyezményére, |
— |
tekintettel a 2013 utáni közös agrárpolitikára, és különösen a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3), valamint az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4), |
— |
tekintettel a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (5), |
— |
tekintettel a 2014–2020-as többéves pénzügyi keretre, |
— |
tekintettel az életbiztosításunkról, természeti tőkénkről: a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégiáról szóló, 2012. április 20-i állásfoglalására (6), |
— |
tekintettel a környezetbarát infrastruktúráról – Európa természeti tőkéjének növeléséről szóló, 2013. december 12-i állásfoglalására (7), |
— |
tekintettel az erdőket és az erdőalapú ágazatot érintő új uniós erdőgazdálkodási stratégiáról szóló, 2015. április 28-i állásfoglalására (8), |
— |
tekintettel az Európai Parlament Kutatószolgálatának „A biológiai sokféleség védelme – uniós politika és nemzetközi megállapodások” című, 2015. áprilisi tanulmányára, |
— |
tekintettel a Forest Europe „Az európai erdők helyzete 2015-ben” című jelentésére (9); |
— |
tekintettel az Európai Parlament Állampolgári Jogi és Alkotmányügyi Tematikus Főosztályának a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv, és különösen 6. cikkének végrehajtása tekintetében a tagállami jogszabályokról és gyakorlatokról szóló 2009. évi tanulmányára, |
— |
tekintettel a Régiók Bizottsága „Hozzájárulás az EU madárvédelmi és élőhelyvédelmi irányelvének célravezetőségi vizsgálatához” című, a 2015. december 3–4-i 115. plenáris ülésen elfogadott véleményére, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 52. cikkére, |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság jelentésére és a Fejlesztési Bizottság véleményére (A8-0003/2016), |
A. |
emlékeztetve arra, hogy a biológiai sokféleség a Föld ökoszisztémáinak, élőhelyeinek, fajainak és génállományainak egyedülálló változatosságát jelenti, amelytől az ember nagymértékben függ; |
B. |
mivel a biológiai sokféleség felbecsülhetetlen érték, amelyet a jövő generációk érdekében meg kell óvni; mivel a biológiai sokféleség az emberi egészség javát is szolgálja, és óriási társadalmi és gazdasági értékkel is bír, és mivel a 2020-ra kitűzött célok teljesítésének elmulasztása esetén a becslések szerint az elmaradó társadalmi-gazdasági lehetőségek költsége évi 50 milliárd euró lesz; |
C. |
mivel a mezőgazdaság nagy szerepet játszik a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célok elérésében; mivel a gyors népességnövekedés miatt szükséges hatékony élelmiszer-előállítás, valamint a biomassza mint energiahordozó fokozott felhasználásával kapcsolatos energiapolitikai célok magas követelményeket állítanak a mezőgazdaság hatékonyságával kapcsolatban; |
D. |
mivel a mezőgazdasági ágazat és az erdészet a hatályos jogszabályok végrehajtása keretében hozzájárul a biológiai sokféleség fenntartásához; |
E. |
mivel a kis- és közepes méretű mezőgazdasági üzemekben és a családi gazdaságokban hagyományosan termesztett növényfajok és változatok sokfélesége rendkívüli fontossággal bír egyrészt a vidéki közösségeken belüli különféle szükségletek és felhasználási módok kielégítése, másrészt a növények időjárási viszontagságokkal, kártevőkkel és betegségekkel szembeni kiszolgáltatottságának csökkentése szempontjából; |
F. |
mivel a fenntartható és felelős földművelés és állattenyésztés alapvetően járul hozzá a biológiai sokféleség megőrzéséhez; |
G. |
mivel a biológiai sokféleségre világszerte jelentős terhelés nehezedik, ami a természetre, a társadalomra és a gazdaságra nézve katasztrofális, visszafordíthatatlan változásokat idéz elő; |
H. |
mivel a 11. aicsi célkitűzés felszólít a szárazföldi és belvízi területek legalább 17 %-a védelmének a védett területek hatékonyan kezelt rendszerein keresztüli biztosítására; mivel az európai ökorégiók védett területeken fekvő részének 17 %-os aránya nagy mértékben csökken a kizárólag a Natura 2000 által védett területek kizárásával; |
I. |
mivel az ökoszisztémák helyreállítása pozitív hatással lehet mind az éghajlatváltozás mérséklésére, mind az ahhoz való alkalmazkodásra; |
J. |
mivel 10 uniós polgárból legalább 8 súlyosnak tartja a biológiai sokféleség csökkenésének hatásait, és mivel 552 470 polgár vett részt a természetvédelmi irányelvek célravezetőségi vizsgálatához kapcsolódó nyilvános konzultációban, ami a Bizottság által lefolytatott konzultációkra valaha adott legmagasabb válaszarány; mivel – az Eurobarométer felmérése szerint – a polgárok több információt szeretnének kapni a biológiai sokféleség csökkenéséről, és a legtöbb polgár nem ismeri a Natura 2000 hálózatot; |
K. |
mivel igen sok, saját kezdeményezésére, illetve helyi vagy regionális akciócsoportok tagjaként fellépő elhivatott polgár hoz helyi vagy regionális szintű intézkedéseket a biológiai sokféleség megőrzésének előmozdítása érdekében, és ezáltal ér el pozitív eredményeket viszonylag rövid időn belül; |
L. |
mivel az európai polgárok 65 %-a él a Natura 2000 hálózat által védett területek 5 km-es, és 98 %-a e területek 20 km-es körzetében, ami azt sugallja, hogy e területek segíthetnek a biológiai sokféleséggel kapcsolatos tudatosság növelésében és olyan ökoszisztéma-szolgáltatások nyújtásában, amelyek az európai népesség nagy részének jóllétéhez járulnak hozzá; |
M. |
mivel a biológiai sokféleségre irányuló szakpolitikáknak maradéktalanul meg kell felelniük a fenntarthatóság elvének annak érdekében, hogy a tájak és élőhelyek regionális különbségeit maradéktalanul tiszteletben tartsák; |
N. |
tekintettel a legkülső régiókban, valamint a tengerentúli országokban és területeken – amelyek az endemikus állat- és növényfajok egyedülálló rezervátumait alkotják – létező jelentős biológiai sokféleségre; mivel azonban e régiók közül többen nem hajtják végre a madárvédelmi és élőhelyvédelmi irányelveket; |
Általános észrevételek
1. |
üdvözli a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia félidős értékelését, a természet állapotáról szóló és a 2015. évi SOER-jelentést; hangsúlyozza e jelentések stratégiai jelentőségét az EU biológiai sokféleséggel kapcsolatos céljainak elérésében; |
2. |
komoly aggodalmának ad hangot a biológiai sokféleség folyamatos csökkenésével kapcsolatban; megjegyzi, hogy hogy a 2020-ra kitűzött célok további, jelentős és folyamatos erőfeszítések nélkül nem lesznek elérhetők; megállapítja ugyanakkor, hogy tudományosan bizonyított tény, hogy a természet Európában sokkal rosszabb állapotban lenne az uniós madárvédelmi és élőhelyvédelmi irányelv pozitív hatásai nélkül, és hogy a célzott és megfelelően finanszírozott erőfeszítések valóban eredményre vezetnek; hangsúlyozza azonban, hogy bőven van még mit javítani; |
3. |
rámutat, hogy az élőhelyek elpusztulása a biológiai sokféleség csökkenésének leglényegesebb oka, ezért különösen fontos ezzel foglalkozni, azaz visszaszorítani az élőhelyek pusztulását és széttöredezettségét e csökkenés megállítása érdekében; |
4. |
hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség csökkenése nem csupán a fajokat és az élőhelyeket érinti, hanem a genetikai sokféleséget is; felszólítja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki stratégiát a genetikai sokféleség megőrzésére vonatkozóan; |
5. |
hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség alapvető szerepet játszik a fenntartható fejlesztési célokon, különösen a 14. célon („Az óceánok, tengerek és tengeri erőforrások megőrzése és fenntartható hasznosítása”) és a 15. célon („A szárazföldi ökoszisztémák fenntartható használatának védelme, helyreállítása és ösztönzése, fenntartható erdőgazdálkodás, az elsivatagosodás elleni küzdelem, a talajromlás megállítása és visszafordítása, a biológiai sokféleség csökkenésének megállítása”) belül; emlékeztet arra, hogy az Unió hihetetlen biológiai sokféleséggel rendelkezik, különösen a legkülső régióinak, de a hozzá társult tengerentúli országoknak és területeknek köszönhetően is; ezért felhívja az Uniót, hogy továbbra is vállaljon kötelezettséget a biológiai sokféleségről szóló egyezmény további megerősítése mellett, és biztosítsa eredményes végrehajtását; |
6. |
megállapítja, hogy az Unión belül és határain túl a biológiai sokféleség csökkenéséhez vezető fő tényezők és mozgatórugók között az élőhelyeknek a földhasználat megváltoztatásából eredő szétaprózódása, romlása és tönkretétele, az éghajlatváltozás, fenntarthatatlan fogyasztási minták és a tengerek használata is szerepel; hangsúlyozza ennek fényében, hogy olyan mutatók megállapítására és kialakítására van szükség, amelyek egyértelműen és tudományos módon mérik a biológiai sokféleség állapotát egy adott térségben vagy régióban, és hogy mind az Unión belül, mind pedig világszinten – a fejlődő országokra is kiterjedően – támogatni kell az erőforrások ésszerű és fenntartható használatát, továbbá nyomatékosan felszólítja az Uniót, hogy a biológiai sokféleségre vonatkozó nemzetközi kötelezettségvállalásait jobban építse bele az éghajlat-változási és az Európa 2020 stratégiájába; hangsúlyozza, hogy az erőforrás-hatékonyabb gazdaság és a túlfogyasztás visszafogása lehetővé teheti az Unió számára, hogy mérsékelje a – főként Európán kívüli – természeti erőforrásoktól való függőségét; emlékeztet továbbá arra, hogy az éghajlatváltozás enyhítése és az ahhoz való alkalmazkodás ökoszisztéma-alapú megközelítése költséghatékony lehetőségeket nyújthat a technológiai megoldásokra, miközben számos alkalmazott tudomány fejlődése a természeti értékek hosszú távú elérhetőségétől és sokféleségétől függ; |
7. |
hangsúlyozza, hogy a legmagasabb szintű politikai akarat döntő jelentőséggel bír a biológiai sokféleség fenntartása, és a biológiai sokféleség csökkenésének megakadályozása terén; úgy véli, hogy elengedhetetlen a meglévő jogszabályok végrehajtása, valamint a biológiai sokféleség erőteljesebb érvényre juttatása más szakpolitikai területeken; felhívja különösen a tagállamok regionális és helyi hatóságait, hogy gondoskodjanak a biológiai sokféleséggel kapcsolatos tájékoztatásról és az azzal kapcsolatos tudatosság növeléséről; |
8. |
sajnálja, hogy Európában a vadon élő fajok közel egynegyedét a kihalás veszélye fenyegeti, és számos ökoszisztéma romlásnak indult, ami súlyos társadalmi és gazdasági károkkal jár az EU számára; |
9. |
hangsúlyozza, hogy a természet és a gazdasági fejlődés nem zárja ki egymást; meggyőződése, hogy a természetnek nagyobb teret kell biztosítani a társadalomban, többek között a gazdaságban és az üzleti életben a fenntartható gazdasági növekedés ösztönzése és a környezet védelmét, helyreállítását és jobb irányítását célzó intézkedések megtétele érdekében; úgy véli, hogy különösen az erőforrások kiaknázásának csökkentésére irányuló erőfeszítéseknek kell központi szerepet kapniuk a környezeti és gazdasági célkitűzések egymáshoz közelítésében; |
10. |
hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség csökkenése pusztító gazdasági költségekkel jár a társadalomra nézve, amelyeket eddig nem építettek be kellő mértékben a gazdasági és egyéb politikákba; úgy véli, hogy létfontosságú felismerni azt, hogy a biológiai sokféleségre fordított befektetések a társadalom és a gazdaság szempontjából is alapvető fontosságúak; az Európai Unióban hatból egy munkahely valamilyen mértékben a természettől és a biológiai sokféleségtől függ; hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség jelentősen előmozdíthatja az új készségek, munkahelyek és üzleti lehetőségek megteremtését; üdvözli a biológia sokféleség gazdasági értékelési módszereit; úgy véli, hogy ezek az eszközök segíthetnek a figyelem fokozottabb felkeltésében, a rendelkezésre álló erőforrások felhasználásának javításában, és abban, hogy megalapozottabb döntések szülessenek; |
11. |
felhívja a Bizottságot, hogy növelje a biológiai sokféleségnek és az ökoszisztémáknak a gazdasági ügyekben betöltött szerepét a zöld gazdaságra való áttérés érdekében; arra ösztönzi a Bizottságot, hogy erősítse meg az európai szemeszter környezetbarátabbá tétele érdekében vállalt intézkedéseket; hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség átfogó társadalmi felelősség, amely nem függhet kizárólag a közpénzektől; |
12. |
úgy véli, hogy a biológiai sokféleség gazdasági értékének meg kell jelennie a döntéshozatalt irányító mutatókban – anélkül, hogy azok a biológiai sokféleség áruba bocsátásához vezetnének – és a GDP-n túlmutató jelzőszámokban; meggyőződése, hogy ez támogatni fogja a fenntartható fejlesztési célok elérését is; ezzel összefüggésben kéri, hogy a biológiai sokféleség értékeit a fenntartható fejlesztési célokra vonatkozó monitoringeljárás részeként következetesen építsék be a nemzeti számviteli rendszerbe; |
13. |
hangsúlyozza, hogy az EU és a tagállamok nem teljesítették a 2010-re vonatkozó, biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégiát; felhívja a Bizottságot, hogy – mivel nem történt előrelépés a 2020-ra kitűzött, biológiai sokféleséggel kapcsolatos célkitűzések elérésével kapcsolatban – készítsen kétévente jelentést a Parlament számára, amelyben a Tanács és a Bizottság beszámol az aktuális helyzetről, az célok megvalósulása elmaradásának okairól és a jövőbeli megfelelésre irányuló stratégiáról; |
A biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia félidős értékelése
Kiemelt cél
14. |
felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy késlekedés nélkül kezdjék kiemelten kezelni a 2020-ig teljesítendő célok megvalósítását; egy több érdekelt félre figyelemmel levő megközelítést szorgalmaz, és hangsúlyozza e tekintetben a tagállami, regionális és helyi szereplők, valamint maradéktalan részvételük központi szerepét; hangsúlyozza, hogy ezzel kapcsolatban kulcsfontosságú, hogy a biológiai sokféleség védelme jobban bekerüljön a köztudatba, jobb finanszírozást és nagyobb támogatást élvezzen; úgy véli, hogy a célkitűzések elérése érdekében kulcsfontosságú a megfelelő tájékoztatási politika és valamennyi érintett szereplő, köztük a társadalmi-gazdasági szereplők korai bevonása; |
15. |
felhívja az Uniót, hogy a fejlesztési szempontú szakpolitikai koherencia elvével összhangban csökkentse a biológiai sokféleségre világszerte gyakorolt káros hatását, és szorítsa az ökoszisztémák ökológiai korlátainak megfelelő szintre azáltal, hogy eredményeket ér el a biológiai sokféleségre vonatkozó kiemelt célok és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kötelezettségvállalásainak teljesítése tekintetében; felhívja az Uniót arra is, hogy támogassa a fejlődő országokat a biológiai sokféleség megőrzését és fenntartható használatát célzó erőfeszítéseikben; |
1. cél
16. |
elítéli, hogy a tagállamok milyen lassan haladnak az EU környezetvédelmi jogszabályainak végrehajtásával; hangsúlyozza, hogy több információra van szükség a tagállami végrehajtás helyzetével kapcsolatban; |
17. |
hangsúlyozza, hogy a természetvédelmi irányelvek maradéktalan végrehajtása, érvényesítése és megfelelő finanszírozása alapvető feltétele a stratégia egésze sikerének és a kiemelt célok teljesítésének; a rendelkezésre álló idő rövidsége miatt felhív minden érdekelt felet, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt a célok teljesítése és a széles körű támogatás érdekében; |
18. |
sürgeti az uniós vezetőket, hogy hallgassanak arra a félmillió polgárra, akik a szigorú természetvédelmi jogszabályok megtartását és jobb végrehajtását kérték; |
19. |
felkéri a Bizottságot, hogy a meglévő ítélkezési gyakorlattal összhangban javítson az irányelvek teljes mértékű végrehajtását és érvényesítését segíteni hivatott iránymutatásokon; felkéri a Bizottságot, hogy tulajdonítson nagyobb jelentőséget a tagállamokkal és az összes érdekelt féllel, köztük a társadalmi-gazdasági szereplőkkel folytatott párbeszédnek és ösztönözze a bevált gyakorlatok megosztását; |
20. |
elismeri, hogy a természetvédelmi irányelvek egyik fő előnye az, amilyen mértékben EU-szerte segítenek biztosítani az azonos versenyfeltételeket azáltal, hogy alapvető normát teremtenek a környezetvédelemre vonatkozóan, amelyet a közös normákra vonatkozó követelményeikkel és az egységes piac szerinti, a kölcsönös elismerés elvével összhangban minden tagállamnak tiszteletben kell tartania; |
21. |
megjegyzi, hogy 2012-ben a Natura 2000 területek közül csupán 58 % készített gazdálkodási tervet; aggályosnak tartja a végrehajtás szintjében jelentkező különbségeket; sürgeti a tagállamokat, hogy fejezzék be a szárazföldi és tengeri Natura 2000 területek kijelölését, és az érdekeltekkel konzultálva készítsenek gazdálkodási terveket; |
22. |
hangsúlyozza, hogy a Natura 2000 területekkel folytatott gazdálkodás EU-szerte legalább 5,8 milliárd euróba került, ám azok évente 200–300 milliárd euró értékben járulnak hozzá a környezetvédelmi és társadalmi-gazdasági előnyökhöz; felhívja a tagállamokat annak biztosítására, hogy a Natura 2000 területekkel folytatott gazdálkodás átlátható módon történjen; |
23. |
elismeri, hogy a Natura 2000 hálózat keretében létrehozott védett tengeri területek létfontosságú mértékben járulnak majd hozzá a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv értelmében vett jó környezeti állapothoz és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos 11. aicsi célkitűzésben kitűzött, a védett parti és tengeri területekre vonatkozó 10 %-os globális célkitűzés 2020-i történő megvalósításához; sajnálattal állapítja meg, hogy ez a cél még messze nem valósult meg; |
24. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy – annak érdekében, hogy értékelni lehessen az e célok megvalósítása felé tett előrehaladást – fokozzák az élőhelyekkel és fajokkal kapcsolatos adatgyűjtést és nyomon követést, különösen ott, ahol nagyok a hiányosságok; |
25. |
aggodalmának ad hangot azzal kapcsolatban, hogy még mindig nem készült tagállamonkénti részletes kimutatás a természetvédelemre fordított tényleges támogatásokról és finanszírozásról; úgy véli, hogy ez jelentős hiányossághoz vezet ismereteink terén; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy haladéktalanul azonosítsák és készítsék el a megfelelő nemzeti költségvetési tételeket; |
26. |
megismétli a vidékfejlesztési, strukturális és halászati alapokon, valamint a tagállamok által rendelkezésre bocsátott finanszírozásokon kívüli, a Natura 2000 területek irányítására fordítandó kiegészítő uniós társfinanszírozásra irányuló korábbi kérését; |
27. |
sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a továbbiakban precízen tartsák be a természetvédelmi irányelveket; hangsúlyozza, hogy javítani kell az uniós jogszabályok betartását és azok érvényesítését, például arányos, hatékony és visszatartó erejű szankciók révén; |
28. |
ezzel kapcsolatban további erőfeszítésekre szólít fel a madarak illegális leölésének, csapdába ejtésének és kereskedelmének beszüntetése érdekében, és az ebből eredő helyi konfliktusok csökkentése céljából; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki új eszközöket a Natura 2000 területeken folytatott illegális tevékenységek feltárására; |
2. cél
29. |
kéri a Bizottságot, hogy 2017-ig tegyen konkrét javaslatot a környezetbarát infrastruktúra transzeurópai hálózatának (TEN-G) kifejlesztésére; szorgalmazza egy, a célfajok tekintetében létrehozandó európai vadátjárókra vonatkozó stratégia tagállamokkal együtt történő kidolgozását; |
30. |
felhívja azokat a tagállamokat, amelyek ezt még nem tették meg, hogy azonnal dolgozzák ki és valósítsák meg az ökoszisztéma-helyreállítás prioritásainak meghatározására szolgáló kereteket; |
31. |
kéri a tagállamokat, hogy helyezzék előtérbe azt a célt, miszerint a romlásnak indult ökoszisztémák 15 %-át 2020-ig helyre kell állítani, és használják fel a többéves pénzügyi keretben e célra rendelkezésre álló előirányzatokat; felhívja a Bizottságot, hogy terjesszen elő iránymutatásokat arra vonatkozóan, hogy hogyan használandók fel ezek az előirányzatok a romlásnak indult ökoszisztémák helyreállítására és általában véve a biológiai sokféleség védelmére; |
32. |
felhívja a figyelmet a mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás nagy jelentőségére e célok elérésével kapcsolatban, valamint arra, hogy fenntartható megoldásokat kell kialakítani a mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás számára; |
33. |
elismeri a légszennyezés biológiai sokféleségre és ökoszisztéma-szolgáltatásokra kifejtett negatív hatását, hiszen a természetes ökoszisztémákra és a fajok sokféleségére nehezedő nyomás mutatói – a tápanyag-nitrogén és a savasság – kritikus mennyiségűek; |
34. |
felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a vállalkozások innovációs kapacitásának támogatása érdekében fektessenek be a biológiai sokféleségbe, különösen az ökológiai tervezés területén; |
3. cél
35. |
megjegyzi, hogy a természetvédelem más szakpolitikai területekbe való beépítése továbbra is rendkívüli jelentőséggel bír, és hangsúlyozza a mezőgazdaság és erdőgazdálkodás ezzel összefüggő alapvető szerepét; |
36. |
hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség megőrzése kulcsfontosságú az élelmiszer- és takarmánytermesztés szempontjából, s mint ilyen, a mezőgazdasági termelők jól felfogott érdeke; hangsúlyozza a több érdekelt félre figyelemmel lévő megközelítés fontosságát, amelynek lényege, hogy aktívan bevonja és arra ösztönzi a mezőgazdasági termelőket és erdőgazdálkodókat, hogy az említett kihívásokra közösen keressenek választ; |
37. |
emlékeztet rá, hogy a közök agrárpolitika (KAP) már rendelkezik eszközökkel az ökoszisztémák helyreállítására, megőrzésére és javítására, ilyenek például az ökológiai jelentőségű területek; rámutat, hogy a mezőgazdasághoz és erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó, többek között a Natura 2000 területeken lévő ökoszisztémák helyreállítása, megőrzése és javítása egyike az EU 6 fő vidékfejlesztési prioritásának; |
38. |
sajnálattal állapítja meg, hogy a mezőgazdaságban nem következett be mérhető javulás a biológiai sokféleség állapotát tekintve, de elismeri, hogy egyelőre túl korai lenne a KAP reformjának tényleges hatékonyságát megítélni; üdvözli a KAP végrehajtásával kapcsolatos előrehaladás Bizottság által tervezett értékelését, és sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy továbbra is kövessék nyomon, értékeljék és szükség esetén növeljék a közös agrárpolitika környezetbarátabbá tételét szolgáló intézkedéseket – köztük a tagállamok rugalmasságának értékelését – és a KAP keretébe illeszkedő, egyéb vonatkozó vidékfejlesztési intézkedések hatékonyságát; felkéri a Bizottságot, hogy kövesse nyomon a közös agrárpolitika félidős értékelésében tett megállapításait; |
39. |
felhívja a tagállamokat, hogy jobban használják ki a KAP és a kohéziós politika mezőgazdaságot és erdőgazdálkodást támogató, már meglévő eszközeit a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célok teljesítéséhez; hangsúlyozza, hogy szükség van a növénygenetikai források és a hagyományos mezőgazdasági fajták fenntartható felhasználásának előmozdítására, valamint a mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás számára kialakított fenntartható megoldásokra; |
40. |
hangsúlyozza, hogy az ökológiai jelentőségű területeknek – főszabály szerint – az olyan agroökológiai folyamatok védelmére és előmozdítására kell szolgálniuk, mint a beporzás és a talajvédelem; kéri a Bizottságot, hogy tegyen közzé adatokat azzal kapcsolatban, hogy az 1307/2013/EU rendelet hatálybalépése óta hány tagállam engedélyezi a rovarirtó szerek és műtrágyák használatát az ökológiai jelentőségű területeken; |
41. |
felhívja a Bizottságot, hogy az átláthatóság érdekében hozza nyilvánosságra a környezetbarátabbá tételt szolgáló intézkedéseikre vonatkozó döntésekkel kapcsolatban a tagállamok által adott indokolást; |
42. |
ragaszkodik hozzá, hogy a Bizottság és a tagállamok biztosítsák a KAP-pal kapcsolatos pénzügyi forrásoknak a környezetvédelem szempontjából káros tevékenységek támogatásától a fenntartható mezőgazdasági gyakorlatok és az azokkal összefüggő biológiai sokféleség finanszírozásának támogatására történő átirányítását; |
43. |
hangsúlyozza, hogy a fejlődő országokban szükség van a mezőgazdaság biológiai sokféleségének védelmére az élelmezésbiztonság megvalósítása érdekében; ezért arra kéri a Bizottságot, hogy az élelemhez való jog kérdésével megbízott különleges ENSZ-előadó ajánlásaival összhangban eszközöljön beruházásokat a fejlődő országok agroökológiájába; |
44. |
felhívja a Bizottságot, hogy mozdítsa elő a világ erdeiben a fenntartható erdőgazdálkodást az ökológiai folyamatok, az erdők biológiai sokfélesége, valamint a termékenység biztosítása, továbbá az őslakos népek erdészeti erőforrások megőrzéséhez való jogainak tiszteletben tartása révén; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy tiltsa meg a természetes erdők irtását, óvja meg a veszélyeztetett fajokat, tiltsa be a mérgező rovarirtó szereket és a genetikailag módosított fák ültetését; |
45. |
felszólítja a Bizottságot, hogy a biológiai sokféleségről szóló stratégiája keretében nagyobb mértékben vegye figyelembe a nagy trópusi erdős területeket, tekintetbe véve az ökoszisztémák, élőhelyek és a különösen veszélyeztetett, érzékeny fajok ottani koncentrációját, azoknak a környezeti egyensúly és az éghajlat szempontjából betöltött fontos szerepét, valamint az őslakos népek szempontjából betöltött társadalmi és kulturális funkciójukat; |
46. |
felhívja a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki és hajtsanak végre erdőgazdálkodási terveket az erdei élőhelyek és fajok védettségi helyzetének javítása és az információhoz való jobb hozzáférés lehetővé tétele céljából; kéri a Bizottságot, hogy a következetesség és az összehasonlíthatóság biztosítása érdekében dolgozzon ki az erdők biológiai sokféleségével kapcsolatos információgyűjtésre vonatkozó kritériumokat és normákat; |
47. |
rámutat arra, hogy az agroüzemanyagok iránti kereslet növekedése, valamint az agroüzemanyagok előállítása tekintetében a fejlődő országokra nehezedő nyomás erősödése az élőhelyek és az ökoszisztémák – többek között a vizes élőhelyek és az erdők – szerkezeti átalakításán és pusztulásán keresztül veszélyeztetheti a biológiai sokféleséget; |
48. |
nyomatékosan kéri, hogy a biomassza-előállításra vonatkozó társadalmi és környezeti fenntarthatósági kritériumok képezzék szerves részét a megújuló energiáról szóló irányelvnek; kulcsfontosságúnak tartja fenntarthatósági standardok kidolgozását valamennyi ágazat számára, amelyben biomassza-felhasználásra kerülhet sor, akárcsak kritériumok kidolgozását a fenntartható erdőgazdálkodás számára annak biztosítása érdekében, hogy a bioenergia ne járuljon hozzá az éghajlatváltozáshoz, illetve ne váljon a földfoglalás vagy az élelmiszer-ellátás bizonytalanságának kiváltó okává; |
49. |
aggodalommal állapítja meg, hogy a világban elfogyasztott pálmaolaj 90 %-át Indonéziában és Malajziában állítják elő, a tőzeges erdők kárára, amelyeket felégetnek, hogy helyet biztosítsanak a hatalmas akác- és olajpálma-ültetvények számára; kiemeli azt a tényt, hogy a Világbank által készített tanulmány szerint Indonézia az üvegházhatású gázok tekintetében – éppen az erdőtüzek miatt – a harmadik legnagyobb kibocsátóvá vált; |
4. cél
50. |
felkéri a Bizottságot és a tagállamokat a megreformált közös halászati politika megfelelő és haladéktalan végrehajtására, a halászterületek ökoszisztémán alapuló irányítását alkalmazva, hogy érvényt szerezzenek a legnagyobb fenntartható hozam elvének, többek között a fenntartható és innovatív halászati módszerek népszerűsítésével; hangsúlyozza a szennyezés csökkentésének fontosságát többek között a tengeri biológiai sokféleség megőrzésének és az állományok megóvásának érdekében, valamint a gazdasági növekedés „kék” gazdaság révén való támogatása érdekében; |
51. |
hangsúlyozza a tengeri ökoszisztémák és erőforrások alapvető fontosságát, mivel ezek a part menti országok fenntartható fejlődésének alapját képezik; felhívja a tagállamokat, hogy teljes mértékben hajtsák végre korábbi kötelezettségvállalásaikat, és működjenek együtt a globális, regionális és nemzeti kormányzatokkal az arra irányuló törekvések és tettek mértékének jelentős megnövelésén, hogy méltányos, gazdaságilag és ökológiailag fenntartható halászatot hozzanak létre; |
52. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat annak biztosítására, hogy az EU játsszon vezető szerepet az ENSZ Tengerjogi Egyezményének keretén belül egy, a szerződő államok felségterületén kívül eső tengeri területek biológiai sokféleségének megőrzésére és fenntartható felhasználására vonatkozó megállapodás létrehozásában; |
53. |
felhívja a Bizottságot, hogy a tagállamokkal és harmadik országokkal együttműködve javítsa a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatról szóló 1005/2008/EK tanácsi rendelet végrehajtását; |
54. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy javítsák tengereink környezeti minőségét azáltal, hogy a vegyi, fizikai és mikrobiológiai szennyezés csökkentését a tengeri közlekedés fenntarthatóságának optimalizálása és a – szennyezés által elkerülhetetlenül fenyegetett – biológiai sokféleség védelme révén csökkenteni kívánó projekteket hajtanak végre; ennek kapcsán emlékeztet arra, hogy a szennyvízelvezető rendszereken, a folyóvizeken, illetve a part menti hulladéklerakókon keresztül évente 12,7 millió tonna (az össztermelés 5 %-a) műanyag kerül az óceánokba, és károsítja a környezetet és az egész föld biológiai sokféleségét; |
5. cél
55. |
sürgeti a Bizottságot, hogy késedelem nélkül és az 1143/2014/EU rendelet 4. cikkével összhangban állítson össze pontos és átfogó jegyzéket azokról az idegenhonos invazív fajokról, amelyek problémát jelentenek az Unió számára, azzal a feltétellel, hogy ennek a listának nem kell meghatározott számú fajra korlátozódnia, és a célok teljesítésére irányuló, megfelelő forrásokkal támogatott, teljes és következetes végrehajtási intézkedéseket kell tartalmaznia; hangsúlyozza, hogy fontos e lista folyamatos frissítése és ehhez kapcsolódóan a fajok jelentette kockázatok értékelése annak érdekében, hogy az idegenhonos invazív fajokra vonatkozó jogszabály hathatós eszközként betölthesse szerepét; |
56. |
felhívja a tagállamokat, hogy ratifikálják a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet ballasztvízkezelésről szóló egyezményét, hogy megakadályozzák az idegenhonos invazív fajok tengeri és belvízi közlekedéssel való terjedését, és hozzájáruljanak a cél végrehajtásához és teljesítéséhez; |
57. |
kéri a tagállamokat, hogy kísérjék figyelemmel az egzotikus fajok területükre történő behozatalát, és tegyenek erről rendszeresen jelentést a Bizottságnak és a többi tagállamnak; kéri a veszélyeztetett fajok – főemlősök, hüllők és kétéltűek – behozatalának és tartásának megszigorítását; |
6. cél
58. |
kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy 2020-ig fokozatosan szüntessék meg a környezetre káros támogatásokat, biztosítva, hogy a környezetre káros támogatások értékelése 2016-ra befejeződjön, és hogy a jelentéstételi kötelezettségeket belefoglalják a releváns uniós ágazati politikai területekbe; sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy teljes mellszélességgel támogassák és segítsék elő a körforgásos gazdaságra való átállást; |
59. |
sürgeti azokat a tagállamokat, amelyek ezt még nem tették meg, hogy még a 2016 decemberében megrendezésre kerülő COP/MOP 2 előtt ratifikálják a genetikai forrásokhoz való hozzáféréséről és a használatukból származó előnyök igazságos és méltányos megosztásáról szóló Nagojai Jegyzőkönyvet; |
60. |
emlékeztet arra, hogy az Unió világszinten jelentős mértékben hozzájárul a biológiai sokféleség csökkenése elleni küzdelemhez, és hogy a tagállamaival együtt a biológiai sokféleség megőrzését célzó források fő adományozója, továbbá a biológiai sokféleséggel kapcsolatos hivatalos fejlesztéstámogatás első számú adományozója; |
61. |
üdvözli a Bizottság B4Life (Biológiai sokféleség az életért) elnevezésű, 2014–2020-ra vonatkozó kiemelt projektjét, ám meggyőződése, hogy az Uniónak fokoznia kell hozzájárulását a biológiai sokféleség globális csökkenésének megelőzéséhez, és felhívja az Uniót és tagállamait, hogy valósítsák meg az arra vonatkozó haidarábádi kötelezettségvállalásukat, hogy 2015-re megkétszerezik a biológiai sokféleségre fordított nemzetközi pénzügyi források teljes összegét, és ezt a szintet legalább 2020-ig fenntartják; |
62. |
hangsúlyozza, hogy a vadon élő állatokkal kapcsolatos bűncselekmények és az élőhelyek csökkenése közvetlen és jelentős fenyegetést jelent a globális biológiai sokféleségre nézve; elismeri, hogy a vadon élő állatok kereskedelmének kihagyása és a CITES egyezményben való uniós részvétellel kapcsolatos cselekvések hiánya a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia komoly hiányossága; hangsúlyozza, hogy sürgősen összehangolt intézkedésre van szükség a vadon élő állatok jogellenes kereskedelme elleni küzdelem érdekében; kéri a Bizottságot, hogy terjesszen elő ambiciózus tervet a vadon élő állat- és növényfajok és a belőlük származó termékek jogellenes kereskedelmének felszámolására; és hasonló intézkedéseket kér az erdőirtás és erdőpusztulás megakadályozására; |
A természetvédelmi irányelvek célravezetőségi vizsgálata
63. |
hangsúlyozza, hogy a természetvédelmi irányelvek nemcsak az EU-ban, hanem nemzetközileg is mérföldkövet jelentenek a természetvédelmi politikában; úgy véli, hogy tömörségüknek, koherenciájuknak és egységességüknek köszönhetően ezek a természetvédelmi irányelvek úgymond az intelligens szabályozás előfutárának tekinthetők; |
64. |
hangsúlyozza, hogy a Natura 2000 még mindig egy viszonylag fiatal hálózat, amelynek teljes potenciálját még messze nem aknázták ki; úgy véli, hogy a természetvédelmi irányelvek továbbra is relevánsak, és hogy a végrehajtásnak azok a bevált gyakorlatai, amelyek hatékonysága bizonyított; hangsúlyozza, hogy a természetvédelmi irányelvek meglehetősen rugalmasak, többek között megengedik a technikai és tudományos fejlettség szerinti alkalmazkodást; megjegyzi, hogy az intelligens végrehajtás és a nemzetközi együttműködés létfontosságú a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célok eléréséhez; |
65. |
ellenzi a természetvédelmi irányelvek felülvizsgálatát, mert veszélyeztetné a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia végrehajtását, elhúzódó jogbizonytalanságot eredményezne és esetlegesen gyengítené a jogszabályokat, ami annak kockázatást hordozza magában, hogy romlana a jogszabályi védelem és a finanszírozás, és káros lenne a természet, az emberek és az üzleti élet számára; hangsúlyozza ezzel összefüggésben, hogy a természetvédelmi irányelvek folyamatban lévő REFIT ellenőrzésének a végrehajtás javítására kell összpontosítania; |
66. |
meggyőződése, hogy a természetvédelmi irányelvek és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia célkitűzéseinek elérésével összefüggő bármiféle nehézség oka nem magukban a jogszabályokban keresendő, hanem elsősorban azok hiányos, eltérő és nem megfelelő végrehajtásában, továbbá más politikai területekbe való nem megfelelő és eltérő beépítésében; |
67. |
hangsúlyozza, hogy a természetvédelmi irányelvek végrehajtásuk elősegítése érdekében meglehetősen rugalmasak, az élőhelyvédelmi irányelvben rögzítetteknek megfelelően figyelembe véve a gazdasági, társadalmi, kulturális és regionális követelményeket; mindazonáltal sürgeti a Bizottságot, hogy tegye egyértelművé ezek értelmezését és a végrehajtásra vonatkozó iránymutatásokat a problémás kérdések elakadásának elkerülése, illetve megoldásuk érdekében; |
68. |
felhív a nagytestű ragadozók szerepének pontos felmérésére, és adott esetben kiigazító intézkedések bevezetésére annak biztosítása érdekében, hogy a biológiai sokféleség, a mezőgazdasági táj és a szálas takarmánnyal táplálkozó állatokat érintő, évszázadok óta gyakorolt, hegyi legeltetéses állattartás fennmaradjon; |
69. |
elismeri, hogy az uniós természetvédelmi jog a védett helyeken kedvező hatást gyakorol az ökoszisztémák, az élőhelyek és a fajok megőrzésére; sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a fajok és ökoszisztémák egyedülálló rezervátumait, valamint a globális és az európai biológiai sokféleség egy jelentős részét alkotó francia legkülső régiókat kihagyták ebből a jogi keretből és a sajátosságaikhoz igazított valamennyi jogszabályi keretből is; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy az ezekben a régiókban a LIFE+ program által, valamint a legkülső régiókban és a tengerentúli országokban és területeken a biológiai sokféleség megőrzésének és fenntartható hasznosításának előmozdítását célzó BEST uniós kezdeményezés által finanszírozott összes projekt sikeres volt; |
70. |
felszólítja a Bizottságot, hogy a BEST előkészítő intézkedést követően vezessen be a biológiai sokféleség finanszírozására szolgáló fenntartható mechanizmust a legkülső régiókban, valamint a tengerentúli országokban és területeken; |
Az előttünk álló út: további intézkedések
71. |
a stratégia hibájának tartja, hogy a természetvédelmi területeken kívül eső biológiai sokféleség csökkenése hiányzik a stratégiából; arra ösztönzi a Bizottságot és a tagállamokat, hogy gyűjtsenek adatokat ezekre az élőhelyekre és fajokra vonatkozóan, és a helyi hatóságokkal és a civil társadalommal együttműködve dolgozzanak ki megfelelő kereteket az élőhelyek széttöredezettségének, valamint a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások nettó csökkenésének megelőzése érdekében; |
72. |
úgy véli, hogy egy ilyen keretnek számos olyan kiegészítő intézkedést kell tartalmaznia, amelyek a biológiai sokféleség csökkenésének eredendő okaival foglalkoznak, és megfelelőbben építik be a biológiai sokféleséget a többek között a mezőgazdaságra, erdészetre, halászatra, energiára és közlekedésre vonatkozó ágazati politikákba; |
73. |
arra ösztönzi a tagállamokat, hogy területi tervezési kezdeményezésekkel biztosítsák az átgondolt területhasználatot és a Natura 2000 hálózat megfelelő védelmét, óvják a szabadban található területeket, többek között annak köszönhetően, hogy a mezőgazdasági tevékenység természeti kockázatokat növelő (lavinák, sárfolyamok, földcsuszamlások) feladása helyett a legeltetést választják, és hozzák létre a vidéki és városi területek kék-zöld infrastruktúrájának összefüggő hálózatát, egyúttal teremtsék meg a gazdasági tevékenységek szükséges jogbiztonságát; felkéri a Bizottságot, hogy erre vonatkozóan készítsen áttekintést a bevált gyakorlatokról; |
74. |
úgy véli, hogy a rendelkezésre álló erőforrások hatékonyabb és célzottabb felhasználása érdekében létfontosságú, hogy a Bizottság megállapítsa a természetitőke-finanszírozási eszköz konkrét kritériumait, amelyeknek garantálniuk kell, hogy a projektek megfelelő, kedvező és tudományosan kimutatható hatással legyenek a biológiai sokféleségre; úgy véli, hogy a LIFE projekteket össze kell kapcsolni a más programtípusokhoz, például a strukturális alapokhoz tartozó finanszírozással az erőfeszítések fokozása és a sikeres projektek EU-szerte való megismétlése, valamint a nagyobb multiplikátorhatás érdekében; |
75. |
felszólítja a Bizottságot, hogy mélyítse el a biológiai sokféleség finanszírozásának alapok közötti megközelítését, és felszólít a különböző pénzügyi eszközök közötti jobb kapcsolat kialakítására; |
76. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy javítsák az érintett ágazati politikák közötti koherenciát, hogy azok tartalmazzák a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célokat, annak biztosítása mellett, hogy a következő többéves pénzügyi keret garantálja, hogy átfogóan nézve ne következzen be csökkenés a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások szintjén; |
77. |
felhívja a Bizottságot, hogy hozzon létre egy, a természeti tőkével foglalkozó magas szintű csoportot e célok elérése érdekében, valamint hogy helyezze őket jobban a politika előterébe, és kezelje őket kiemelten; |
78. |
sajnálja, hogy az uniós környezetvédelmi joghoz nem kapcsolódik koherens és hatékony környezeti ellenőrzés és felügyelet a környezetvédelmi jog különböző ágazatokbeli – többek között a természetvédelmi területeken történő – megsértésének feltárása és megelőzése érdekében; üdvözli a környezetvédelmi ellenőrzésre irányuló uniós keret kialakítására irányuló előkészítő munkálatokat, és felhívja a Bizottságot, hogy további késdelem nélkül álljon elő jogalkotási javaslattal; |
79. |
hangsúlyozza az innováció, a kutatás és a fejlesztés fontosságát a természetvédelmi irányelvek céljai elérése érdekében, és felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy összpontosítsanak különösen a biológiai sokféleség megőrzése és az emberi egészség és gazdasági jólét közötti kapcsolatokra, és hangolják össze az adatgyűjtési intézkedéseket; emlékeztet ara, hogy továbbra is rendkívül hiányosak az ismeretek a tengeri ökoszisztémák és a halászati erőforrások állapotával kapcsolatban; felhívja a tagállamokat, hogy biztosítsák a halászat és akvakultúra szélesebb környezetre gyakorolt hatásával kapcsolatos adatok gyűjtését és nyilvános hozzáférhetőségét; |
80. |
felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy késedelem nélkül hozzanak létre egy európai kezdeményezést a beporzókról – különös figyelmet fordítva a növényekben a kártevőkkel szemben kialakult, a méheket és más beporzókat érintő rezisztanciára – a már meglévő nemzeti politikákra támaszkodva, valamint terjesszenek elő javaslatot a talajvédelmi keretirányelvre, az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló irányelvre és a környezeti ellenőrzésre vonatkozó felülvizsgált uniós keretre vonatkozóan; |
81. |
aggodalommal mutat rá a neonikotinoid rovarirtó szerek által a létfontosságú szolgáltatásokra – például a beporzásra és a természetes kártevő-szabályozásra – gyakorolt negatív hatásra vonatkozó tudományos bizonyítékok növekvő mennyiségére; felhívja ezért a Bizottságot, hogy tartsa fenn a neonikotinoidok használatára vonatkozó tilalmát; |
82. |
sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a biológiai sokféleségre kifejtett negatív hatások elkerülése érdekében teljes mértékben alkalmazzák az elővigyázatosság elvét a módosított élő szervezetek alkalmazásának és természetbe való kibocsátásának engedélyezése során; |
83. |
emlékeztet arra, hogy az európai biológiai sokféleség védelmében és megerősítésében milyen fontos szerepet játszik a LIFE program, különösen a Környezetvédelem alprogram „Természet és biodiverzitás” elnevezésű területe; |
84. |
határozottan úgy véli, hogy a környezet és az innováció kiegészítik egymást, és külön felhívja a figyelmet a természeten alapuló megoldásokra, amelyek mind gazdaságilag, mind a környezet szempontjából intelligens megoldást jelentenek többek között az éghajlatváltozás, a nyersanyaghiány, a környezetszennyezés és az antimikrobiális rezisztencia kihívásaira; felkéri a tagállamokat, hogy tegyék meg a lehető legnagyobb erőfeszítést ezek kidolgozására a Horizont 2020 keretében; felkéri a tagállamokat, hogy legyenek hatékonyabbak a biológiai sokféleség szempontjából pozitív eredményeket hozó intelligens megoldások elősegítését lehetővé tevő szabályozási mozgástér megteremtése tekintetében; |
85. |
hangsúlyozza, hogy a biológiai sokféleség, az éghajlatváltozás és a nyersanyaghiány kérdései eredendően összefüggnek egymással; emlékeztet arra, hogy a biológiai sokféleség csökkenésének megelőzéséhez alapvetően fontos lesz az éghajlatváltozás mértékét az iparosodás előtti szinthez viszonyított 2 Celsius fokos emelkedésnél jóval alacsonyabb szinten tartani; emlékeztet ugyanakkor arra, hogy számos ökoszisztéma pufferként működik a természetes veszélyekkel szemben, és ezáltal hozzájárul az éghajlatváltozás enyhítését és az ahhoz való alkalmazkodást célzó stratégiákhoz; |
86. |
felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy ezt annak biztosításával vegyék figyelembe, hogy a 2020-ra kitűzött, biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégiát teljes mértékben beépítik az új nemzetközi éghajlat-változási egyezményről folytatott vitákkal kapcsolatos uniós álláspontba, különösen mivel az EU által finanszírozott ROBIN projekt szerint a biológiai sokféleség védelme az éghajlatváltozással kapcsolatos megoldás, hatáscsökkentés és alkalmazkodás részét képezi, kiváltképpen azért, mert a trópusi erdők a teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátás hatásainak mérséklésére irányuló potenciál 25 %-át szolgáltatják; |
87. |
felhívja a Bizottságot, hogy az általa kötött nemzetközi megállapodásokba építse be a környezettel és az éghajlatváltozással kapcsolatos kérdéseket, valamint készítsen a biológiai sokféleség védelmének és javításának lehetőségeit középpontba állító környezeti elemzéseket; hangsúlyozza, hogy fontos a kereskedelem és a beruházások liberalizációja biológiai sokféleségre gyakorolt hatásának módszeres megállapítása és értékelése; kéri a Bizottságot, hogy kövesse nyomon „Az egyes áruk iránti uniós keresletnek a harmadik országok biológiai sokféleségére gyakorolt negatív hatásainak meghatározása és értékelése” tanulmány megállapításait azáltal, hogy javaslatot tesz az egyes uniós gyártási és fogyasztási minták miatt a globális biológiai sokféleségben bekövetkező csökkenés elkerülése vagy minimalizálása elősegítésének lehetséges módozataira. |
88. |
sürgeti a tagállamokat, hogy – az elővigyázatosság elve alapján és azon elv alapján, hogy megelőző intézkedéseket kell tenni, figyelembe véve a nem konvencionális szénhidrogének kiaknázása céljából történő hidraulikus repesztéssel járó kockázatokat és negatív éghajlati, környezeti és egészségügyi hatásokat, valamint a palagázzal kapcsolatos tevékenységek uniós szabályozási rendszerében azonosított joghézagokat – ne engedélyezzenek az EU-ban semmilyen új, hidraulikus repesztési tevékenységet; |
89. |
felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy biztosítsák a 2014 októberében elfogadott guadeloupe-i ütemterv végrehajtását, és vezessék be a legkülső régiókban, valamint a tengerentúli országokban és területeken a biológiai sokféleség védelméhez szükséges eszközöket; |
90. |
hangsúlyozza a biológiai sokféleségre vonatkozó uniós stratégia globális szerepét; felhívja a Bizottságot, hogy építse be a biológiai sokféleséggel kapcsolatos rendelkezéseket a folyamatban lévő kereskedelmi tárgyalásokba, és építse be a biológiai sokféleséggel kapcsolatos célkitűzéseket az uniós kereskedelmi szakpolitikákba; |
o
o o
91. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek. |
(1) http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/docs/consultation/public%20consultation_FINAL.pdf
(2) HL L 317., 2014.11.4., 35. o.
(3) HL L 347., 2013.12.20., 608. o.
(4) HL L 347., 2013.12.20., 487. o.
(5) HL L 354., 2013.12.28., 22. o.
(6) HL C 258. E, 2013.9.7., 99. o.
(7) Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0600.
(8) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0109.
(9) http://www.foresteurope.org/fullsoef2015
2016. február 3., szerda
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/14 |
P8_TA(2016)0037
A marrakesh-i szerződés ratifikálása a beérkezett peticiók, különösen a 924/2011. számú petíció alapján
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása a beérkezett petíciók, különösen a 924/2011. számú petíció alapján a marrakesh-i szerződés ratifikálásáról (2016/2542(RSP))
(2018/C 035/02)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a nyomtatott szöveget használni képtelen uniós polgárok petícióira, és különösen a Dan Pescod brit állampolgár által a Vakok Európai Szövetsége (EBU), illetve a Royal National Institute of Blind People (Vakok Királyi Nemzeti Intézete) nevében benyújtott 924/2011. számú, a vakok könyvekhez és más nyomtatott termékekhez való hozzáféréséről szóló petícióra, |
— |
tekintettel a vakok, látássérültek és nyomtatott szöveget használni képtelen személyek megjelent művekhez való hozzáférésének megkönnyítéséről szóló marrakesh-i szerződésre (a továbbiakban: marrakesh-i szerződés), |
— |
tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 216. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel az Egészségügyi Világszervezet 2010-es becslése szerint 2 550 000 vak és 23 800 000 gyengén látó él Európában, ami összesen 26 350 000 látássérültet jelent; |
B. |
mivel a fejlett országokban a megjelenő könyvek csupán 5 %-át, a fejlődő országokban pedig kevesebb mint 1 %-át adják ki számukra is hozzáférhető formátumban; |
C. |
mivel az Unió és a tagállamok aláírták a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményt; |
D. |
mivel az Unió és a tagállamok 2014 áprilisában aláírták a marrakesh-i szerződést, és így politikai kötelezettségvállalást tettek annak ratifikálására; |
E. |
mivel a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezménnyel foglalkozó bizottság az egyezmény végrehajtásáról szóló bevezető uniós jelentésre vonatkozó záró észrevételeiben bátorította az Uniót, hogy tegyen meg minden megfelelő intézkedést a marrakesh-i szerződés mihamarabbi ratifikálása és végrehajtása érdekében; |
F. |
mivel a Bizottság tanácsi határozatra irányuló javaslatot terjesztett elő a marrakesh-i szerződés Európai Unió nevében történő megkötéséről (COM(2014)0638); |
1. |
emlékeztet arra, hogy a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 24. és 30. cikke hangsúlyozza a fogyatékossággal élők megkülönböztetés nélküli és egyenlő esélyeken alapuló oktatáshoz való jogát, biztosítva egyúttal, hogy a szellemi tulajdonjogokat védő törvények ne jelentsenek indokolatlan vagy megkülönböztetést okozó akadályt a fogyatékossággal élők számára a kulturális termékekhez való hozzáférésben; |
2. |
mélységes felháborodásának ad hangot amiatt, hogy hét uniós tagállam kisebbségi csoportot alakított, amely akadályozza a szerződés ratifikálásának folyamatát; felszólítja a Tanácsot és a tagállamokat, hogy gyorsítsák fel a ratifikációs folyamatot, és ne kössék azt az uniós jogi keret felülvizsgálatához vagy az Európai Unió Bíróságának határozatához; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a tagállamoknak, az Európai Bizottságnak, valamint a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezménnyel foglalkozó bizottságnak. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/15 |
P8_TA(2016)0038
Géntechnológiával módosított FG72 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása a géntechnológiával módosított FG72 szójababot (MST-FGØ72-2) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetéről (D042684 – 2016/2547(RSP))
(2018/C 035/03)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított FG72 szójababot (MST-FGØ72-2) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetére, |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére és 19. cikke (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 11. és 13. cikkére, |
— |
tekintettel arra, hogy az 1829/2003/EK rendelet 35. cikkében említett Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság 2015. november 18-án úgy szavazott, hogy nem nyilvánít véleményt, |
— |
tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) által 2015. július 16-án kiadott véleményre (3), |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított NK603 × T25 kukoricát (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2015. december 4-i (EU) 2015/2279 bizottsági végrehajtási határozatról szóló, 2015. december 16-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság állásfoglalásra irányuló indítványára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 106. cikkének (2) és (3) bekezdésére, |
A. |
mivel 2011. június 24-én a Bayer CropScience AG az 1829/2003/EK rendelet 5. és 17. cikkének megfelelően kérelmet nyújtott be Belgium illetékes hatóságához az FG72 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek, élelmiszer-összetevők és takarmányok forgalomba hozatalára vonatkozóan; |
B. |
mivel a kérelemben leírtak szerint a genetikailag módosított MST-FGØ72-2 szójabab expresszálja a 2mEPSPS fehérjét, amely ellenállást biztosít a glifozáttartalmú gyomirtó szerekkel szemben, valamint a HPPD W336 fehérjét is, amely ellenállást biztosít az izoxaflutol hatóanyagú gyomirtó szerekkel szemben. mivel a Nemzetközi Rákkutatási Ügynökség – a WHO rákbetegségekkel foglalkozó szakosított ügynöksége – 2015. március 20-án a glifozátot az „emberre valószínűleg rákkeltő hatású” anyagként sorolta be (5); |
C. |
mivel a bizottsági végrehajtási határozatról az Állandó Bizottság 2015. november 18-án szavazott és nem nyilvánított véleményt; |
D. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló jogalkotási javaslata indokolásában 2015. április 22-én a Bizottság sajnálatát fejezte ki amiatt, hogy az 1829/2003/EK rendelet hatálybalépése óta az engedélyező határozatokat a Bizottság az alkalmazandó jogszabályoknak megfelelően a tagállami bizottságok véleményei nélkül fogadta el, és hogy a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszerek és takarmányok esetében általánossá vált az az egyébiránt kivételes döntéshozatali gyakorlat, hogy a dossziét végleges jóváhagyásra visszaküldik a Bizottsághoz; |
E. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló 2015. április 22-i jogalkotási javaslatot a Parlament 2015. október 28-án elutasította (6), azzal az indokkal, hogy míg az előállítás szükségszerűen egy tagállam területén történik, a GMO-k kereskedelme átlépi a határokat, ami azt jelenti, hogy a Bizottság által javasolt nemzeti „értékesítésre és felhasználásra” vonatkozó tilalmat a behozatali határellenőrzés visszaállítása nélkül nem lehetne érvényesíteni; mivel a Parlament elutasította az 1829/2003/EK rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslatot, és felkérte a Bizottságot, hogy vonja vissza javaslatát és nyújtson be új javaslatot; |
1. |
úgy véli, hogy a bizottsági végrehajtási határozat nem felel meg az uniós jognak, mivel az nem egyeztethető össze az 1829/2003/EK rendelet és a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) céljával, ami a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) meghatározott általános alapelvekkel összhangban az, hogy alapul szolgáljon az emberi élet és egészség, az állati egészség és jólét, a környezet és a géntechnológiával módosított élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó fogyasztói érdekek magas szintű védelméhez, miközben biztosítja a belső piac hatékony működését; |
2. |
felkéri a Bizottságot, hogy vonja vissza végrehajtási határozata tervezetét; |
3. |
felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapján nyújtson be új jogalkotási javaslatot az 1829/2003/EK rendelet módosítására, figyelembe véve azokat a gyakran hangoztatott tagállami aggályokat, amelyek nem csupán a GMO-k által az egészségre vagy a környezetre jelentett veszélyekkel kapcsolatosak; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek. |
(1) HL L 268., 2003.10.18., 1. o.
(2) HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
(3) Az EFSA GMO-testülete (a géntechnológiával módosított szervezetekkel foglalkozó testület), 2015. Tudományos vélemény az EFSA-GMO-BE-2011-98 számú, a gyomirtó szereknek ellenálló géntechnológiával módosított FG72, a Bayer CropScience AG által előállított szójabab élelmiszerként és takarmányként való felhasználás céljából történő forgalomba hozatalára, behozatalára és feldolgozására vonatkozó, az 1829/2003/EK rendelet szerinti kérelméről. EFSA Journal 2015; 13(7):4167 [29 oldal]. doi:10.2903/j.efsa.2015.4167.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0456.
(5) IARC-monográfiák, 112. kötet: Öt szerves foszfátot tartalmazó rovarirtó és gyomirtó vegyszer értékelése, 2015. március 20. http://www.iarc.fr/en/media-centre/iarcnews/pdf/MonographVolume112.pdf
(6) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0379.
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 396/2005/EK rendelete (2005. február 23.) a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.).
(8) Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete (2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.).
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/17 |
P8_TA(2016)0039
Géntechnológiával módosított MON 87708 x MON 89788 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása a géntechnológiával módosított MON 87708 x MON 89788 szójababot (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetéről (D042682 – 2016/2548(RSP))
(2018/C 035/04)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított MON 87708 x MON 89788 szójababot (MON-877Ø8-9 × MON-89788-1) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetére, |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére és 19. cikke (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 11. és 13. cikkére, |
— |
tekintettel arra, hogy az 1829/2003/EK rendelet 35. cikkében említett Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság 2015. november 18-án úgy szavazott, hogy nem nyilvánít véleményt, |
— |
tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) által 2015. június 18-án kiadott véleményre (3), |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított NK603 × T25 kukoricát (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2015. december 4-i (EU) 2015/2279 bizottsági végrehajtási határozatról szóló, 2015. december 16-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság állásfoglalásra irányuló indítványára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 106. cikkének (2) és (3) bekezdésére, |
A. |
mivel 2012. március 23-án a Monsanto Europe S.A. az 1829/2003/EK rendelet 5. és 17. cikkének megfelelően kérelmet nyújtott be Hollandia illetékes hatóságához a MON 87708 × MON 89788 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek, élelmiszer-összetevők és takarmányok forgalomba hozatalára vonatkozóan; |
B. |
mivel a kérelemben leírt, géntechnológiával módosított MON-877Ø8-9 × MON-89788-1 szójabab expresszálja a dikamba-monooxigenáz fehérjéket, amelyek toleranciát biztosítanak a dikambatartalmú gyomirtókkal szemben, valamint CP 4 EPSPS proteint, amely toleranciát biztosít a glifozáttartalmú gyomirtó szerekkel szemben; mivel a Nemzetközi Rákkutatási Ügynökség – a WHO rákbetegségekkel foglalkozó szakosított ügynöksége – 2015. március 20-án a glifozátot az „emberre valószínűleg rákkeltő hatású” anyagként sorolta be (5); |
C. |
mivel a bizottsági végrehajtási határozatról az Állandó Bizottság 2015. november 18-án szavazott és nem nyilvánított véleményt; |
D. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló jogalkotási javaslata indokolásában 2015. április 22-én a Bizottság sajnálatát fejezte ki amiatt, hogy az 1829/2003/EK rendelet hatálybalépése óta az engedélyező határozatokat a Bizottság az alkalmazandó jogszabályoknak megfelelően a tagállami bizottságok véleményei nélkül fogadta el, és hogy a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszerek és takarmányok esetében általánossá vált az az egyébiránt kivételes döntéshozatali gyakorlat, hogy a dossziét végleges jóváhagyásra visszaküldik a Bizottsághoz; |
E. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló 2015. április 22-i jogalkotási javaslatot a Parlament 2015. október 28-án elutasította (6), azzal az indokkal, hogy míg az előállítás szükségszerűen egy tagállam területén történik, a GMO-k kereskedelme átlépi a határokat, ami azt jelenti, hogy a Bizottság által javasolt nemzeti „értékesítésre és felhasználásra” vonatkozó tilalmat a behozatali határellenőrzés visszaállítása nélkül nem lehetne érvényesíteni; mivel a Parlament elutasította az 1829/2003/EK rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslatot, és felkérte a Bizottságot, hogy vonja vissza javaslatát és nyújtson be újat; |
1. |
úgy véli, hogy a bizottsági végrehajtási határozat nem felel meg az uniós jognak, mivel az nem egyeztethető össze az 1829/2003/EK rendelet és a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) céljával, ami a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) meghatározott általános alapelvekkel összhangban az, hogy alapul szolgáljon az emberi élet és egészség, az állati egészség és jólét, a környezet és a géntechnológiával módosított élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó fogyasztói érdekek magas szintű védelméhez, miközben biztosítja a belső piac hatékony működését; |
2. |
felhívja a Bizottságot, hogy vonja vissza végrehajtási határozata tervezetét; |
3. |
felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapján nyújtson be új jogalkotási javaslatot az 1829/2003/EK rendelet módosítására, figyelembe véve azokat a gyakran hangoztatott tagállami aggályokat, amelyek nem csupán a GMO-k által az egészségre vagy a környezetre jelentett veszélyekkel kapcsolatosak; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek. |
(1) HL L 268., 2003.10.18., 1. o.
(2) HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
(3) Tudományos vélemény a Monsanto EFSA-GMO-NL-2012-108 számú, a gyomirtó szereknek ellenálló, géntechnológiával módosított MON 89788 szójabab élelmiszerként és takarmányként való felhasználás céljából történő forgalomba hozatalára, behozatalára és feldolgozására vonatkozó, az 1829/2003/EK rendelet szerinti kérelméről. EFSA Journal 2015; 13(6):4136, 26. o. doi: 10.2903/j.efsa.2015.4136.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0456.
(5) IARC-monográfiák, 112. kötet: Öt szerves foszfátot tartalmazó rovarirtó és gyomirtó vegyszer értékelése, 2015. március 20. http://www.iarc.fr/en/media-centre/iarcnews/pdf/MonographVolume112.pdf
(6) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0379.
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 396/2005/EK rendelete (2005. február 23.) a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.).
(8) Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete (2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.).
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/19 |
P8_TA(2016)0040
Géntechnológiával módosított MON 87705 x MON 89788 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása a géntechnológiával módosított MON 87705 x MON 89788 szójababot (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetéről (D042681 – 2016/2549(RSP))
(2018/C 035/05)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított MON 87705 x MON 89788 szójababot (MON-877Ø5-6 × MON-89788-1) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló bizottsági végrehajtási határozat tervezetére, |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére és 19. cikke (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 11. és 13. cikkére, |
— |
tekintettel arra, hogy az 1829/2003/EK rendelet 35. cikkében említett Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság 2015. november 18-án úgy szavazott, hogy nem nyilvánít véleményt, |
— |
tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) által 2015. július 16-án kiadott véleményre (3), |
— |
tekintettel a géntechnológiával módosított NK603 × T25 kukoricát (MON-ØØ6Ø3-6 × ACS-ZMØØ3-2) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2015. december 4-i (EU) 2015/2279 bizottsági végrehajtási határozatról szóló, 2015. december 16-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság állásfoglalásra irányuló indítványára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 106. cikkének (2) és (3) bekezdésére, |
A. |
mivel 2011. augusztus 11-én a Monsanto Europe S.A. az 1829/2003/EK rendelet 5. és 17. cikkének megfelelően kérelmet nyújtott be Hollandia illetékes hatóságához a MON 87705 × MON 89788 szójababot tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek, élelmiszer-összetevők és takarmányok forgalomba hozatalára vonatkozóan; |
B. |
mivel a kérelemben leírt, géntechnológiával módosított MON-877Ø5-6 × MON-89788-1 szójabab csökkent mértékben expresszálja a Δ12 zsírsav-deszaturáz (FAD2) és a palmitoil-ACP tioészteráz (FATB) enzimet, ami megnövekedett olajsavtartalmat és csökkent linolsavtartalmat eredményez; emellett CP4 EPSPS fehérjét expresszál, amely toleranciát biztosít a glifozáttartalmú gyomirtó szerekkel szemben; mivel a Nemzetközi Rákkutatási Ügynökség – a WHO rákbetegségekkel foglalkozó szakosított ügynöksége – 2015. március 20-án a glifozátot az „emberre valószínűleg rákkeltő hatású” anyagként sorolta be (5); |
C. |
mivel a bizottsági végrehajtási határozatról az Állandó Bizottság 2015. november 18-án szavazott és nem nyilvánított véleményt; |
D. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló jogalkotási javaslata indokolásában 2015. április 22-én a Bizottság sajnálatát fejezte ki amiatt, hogy az 1829/2003/EK rendelet hatálybalépése óta az engedélyező határozatokat a Bizottság az alkalmazandó jogszabályoknak megfelelően a tagállami bizottságok véleményei nélkül fogadta el, és hogy a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszerek és takarmányok esetében általánossá vált az az egyébiránt kivételes döntéshozatali gyakorlat, hogy a dossziét végleges jóváhagyásra visszaküldik a Bizottsághoz; |
E. |
mivel az 1829/2003/EK rendelet módosításáról szóló 2015. április 22-i jogalkotási javaslatot a Parlament 2015. október 28-án elutasította (6), azzal az indokkal, hogy míg az előállítás szükségszerűen egy tagállam területén történik, a GMO-k kereskedelme átlépi a határokat, ami azt jelenti, hogy a Bizottság által javasolt nemzeti „értékesítésére és felhasználására” vonatkozó tilalmat a behozatali határellenőrzés visszaállítása nélkül nem lehetne érvényesíteni; mivel a Parlament elutasította az 1829/2003/EK rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslatot, és felkérte a Bizottságot, hogy vonja vissza javaslatát és nyújtson be újat; |
1. |
úgy véli, hogy a bizottsági végrehajtási határozat nem felel meg az uniós jognak, mivel az nem egyeztethető össze az 1829/2003/EK rendelet és a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) céljával, ami a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) meghatározott általános alapelvekkel összhangban az, hogy alapul szolgáljon az emberi élet és egészség, az állati egészség és jólét, a környezet és a géntechnológiával módosított élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó fogyasztói érdekek magas szintű védelméhez, miközben biztosítja a belső piac hatékony működését; |
2. |
felhívja a Bizottságot, hogy vonja vissza végrehajtási határozata tervezetét; |
3. |
felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés alapján nyújtson be új jogalkotási javaslatot az 1829/2003/EK rendelet módosítására, figyelembe véve azokat a gyakran hangoztatott tagállami aggályokat, amelyek nem csupán a GMO-k által az egészségre vagy a környezetre jelentett veszélyekkel kapcsolatosak; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek. |
(1) HL L 268., 2003.10.18., 1. o.
(2) HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
(3) Tudományos vélemény a Monsanto EFSA-GMO-NL-2011-110 számú, a gyomirtó szereknek ellenálló, megnövekedett olajsavtartalmú, géntechnológiával módosított MON 87705 x MON 89788 szójabab élelmiszerként és takarmányként való felhasználás céljából történő forgalomba hozatalára, behozatalára és feldolgozására vonatkozó, az 1829/2003/EK rendelet szerinti kérelméről. EFSA Journal 2015; 13(7):4178 [30 oldal]. doi:10.2903/j.efsa.2015.4178.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0456.
(5) IARC-monográfiák, 112. kötet: Öt szerves foszfátot tartalmazó rovarirtó és gyomirtó vegyszer értékelése, 2015. március 20. http://www.iarc.fr/en/media-centre/iarcnews/pdf/MonographVolume112.pdf
(6) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0379.
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 396/2005/EK rendelete (2005. február 23.) a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.).
(8) Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete (2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.).
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/21 |
P8_TA(2016)0041
A szolgáltatáskereskedelmi megállapodásra (TiSA) irányuló tárgyalások
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása az Európai Bizottsághoz intézett, a szolgáltatáskereskedelmi megállapodásra (TiSA) irányuló tárgyalásokról szóló európai parlamenti ajánlásokkal (2015/2233(INI))
(2018/C 035/06)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményre (GATS) (1), amely a WTO keretében lefolytatott tárgyalások uruguayi fordulója eredményeként 1995 januárjában lépett hatályba, |
— |
tekintettel a WTO szolgáltatások kereskedelmével foglalkozó tanácsának elnöke, Fernando de Mateo nagykövet által a szolgáltatások kereskedelmére irányuló tárgyalásokkal kapcsolatos 2011. április 21-i rendkívüli ülés alkalmával a Kereskedelmi Tárgyalások Bizottsága számára készített WTO-jelentésre (2), |
— |
tekintettel a „Really Good Friends of Services” csoport (RGF – a szolgáltatások igazán jó barátai) által 2012. július 5-én közzétett nyilatkozatra (3), |
— |
tekintettel a Tanács által 2013. március 8-án elfogadott és a Tanács által 2015. március 10-én a titkosítás alól feloldott és nyilvánosságra hozott, a szolgáltatások kereskedelméről szóló megállapodásra (TiSA) irányuló tárgyalásokkal kapcsolatos uniós irányelvekre (4), |
— |
tekintettel a szolgáltatásokról szóló többoldalú megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdéséről szóló 2013. július 4-i állásfoglalására (5), |
— |
tekintettel Juncker elnöknek a hivatalba lépő Bizottsághoz intézett, „Új kezdet Európa számára: a munkahelyteremtés, a növekedés, a méltányosság és a demokratikus változás programja” című, 2014. július 15-i politikai iránymutatására, |
— |
tekintettel „A felelősebb kereskedelem- és beruházáspolitika felé” című, 2015. október 14-i bizottsági közleményre (COM(2015)0497), |
— |
tekintettel az ECORYS által a Bizottság számára készített, „Kereskedelmi fenntarthatósági hatásvizsgálat egy többoldalú szolgáltatáskereskedelmi megállapodásról (TiSA) zajló tárgyalások támogatására” című, 2014. július 17-i kezdeti zárójelentésre (6), |
— |
tekintettel a TiSA valamennyi szerződő fele által benyújtott tárgyalási dokumentumokra, különösen a Bizottság által 2014. július 22-én a titkosítás alól feloldott és nyilvánosságra hozott dokumentumokra, köztük az EU első ajánlatára (7), |
— |
tekintettel Malmström biztosnak a szolgáltatások kereskedelméről szóló megállapodás alapján a betegek mobilitásáról szóló 2015. február 5-i nyilatkozatára (8), |
— |
tekintettel az EU-nak és az Egyesült Államoknak a TiSA-ról és a TTIP-ről szóló tárgyalásokkal összefüggésben a közszolgáltatásokról szóló 2015. március 20-i közös nyilatkozatára (9), |
— |
tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre, |
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 39. cikkére, az Európai Unió alapjogi chartájának a személyes adatok védelméról szóló 8. cikkére és az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 12. cikkére, |
— |
tekintettel az (EUSZ) 2. és 3. cikkére, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 8. cikkére, amely az Unió egyik alapvető értékeként a nők és férfiak közötti egyenlőség előmozdítására irányul, |
— |
tekintettel az EUMSZ 26. jegyzőkönyvének az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 14. és 106. cikkére, |
— |
tekintettel 2003. március 12-i állásfoglalására a WTO keretében létrejött Általános Egyezmény a Szolgáltatások Kereskedelméről (GATS) elnevezésű egyezményről, amely magában foglalja a kulturális sokszínűség témáját is (10), |
— |
tekintettel az EUSZ 21. cikkére, |
— |
tekintettel az (EUMSZ) 207. és 218. cikkére, |
— |
tekintettel a fejlesztési célú koherenciának az Európai Unió működéséről szóló szerződésben meghatározott elvére, |
— |
tekintettel a Régiók Bizottságának a szolgáltatáskereskedelmi megállapodás (TiSA) helyi és regionális vetületéről szóló véleményére (CDR 2700/2015), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 108. cikkének (4) bekezdésére és 52. cikkére, |
— |
tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelentésére és a Fejlesztési Bizottság, a Gazdasági és Monetáris Bizottság, a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság, a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság, a Regionális Fejlesztési Bizottság, az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság, valamint a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére (A8-0009/2016), |
A. |
mivel a TiSA-ról folyó tárgyalásoknak a nemzeti szabályozás csökkentése helyett azt a célt kell kitűzniük, hogy hatékonyabb nemzetközi szabályozás jöjjön létre; |
B. |
mivel annak ellenére, hogy a TiSA a jelenlegi formájában és a jelenlegi tárgyaló feleivel egy plurilaterális megállapodás, azt kellene célként kitűzni, hogy a megkötött megállapodás végül elérhesse a kritikus tömeget, lehetővé téve, hogy a WTO keretén belül multilaterálissá megállapodássá váljon; |
C. |
mivel bármely kereskedelmi megállapodásnak az európai fogyasztók számára több jogot és alacsonyabb árakat, a munkavállalók számára pedig több munkahelyet és nagyobb védelmet kell biztosítania; mivel emellett globális szinten hozzá kell járulnia a fenntartható fejlődés és a globális vállalati társadalmi felelősségvállalás elősegítéséhez, továbbá egyenlő versenyfeltételeket kell biztosítania az európai vállalatok számára; mivel a kereskedelempolitikának teljes mértékben összhangban kell állnia az ILO tisztességes munkára vonatkozó menetrendjével és az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési programjával, továbbá hozzá kell járulnia azok megvalósításához; |
D. |
mivel bármely kereskedelmi megállapodásnak piacokat kell megnyitnia vállalataink számára külföldön, és biztonsági hálót kell nyújtania polgáraink számára otthon; mivel a TiSA-nak erősítenie kell a külföldi piacokhoz való hozzáférést, elő kell mozdítania a bevált gyakorlatokat és úgy kell formálnia a globalizációt, hogy tükrözze az európai értékeket, elveket és érdekeket, valamint segítse az európai vállalatokat, hogy érvényesüljenek a globális értékláncok korszakában; mivel a fogyasztói jogok és a szociális és környezetvédelmi normák nem a kereskedelem előtti akadályok, hanem az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést zászlajára tűző Európa 2020 stratégia megkérdőjelezhetetlen építőkövei; mivel az uniós kereskedelempolitikának fenn kell tartania a gazdasági, szociális és területi kohézió EUMSZ 174. cikkében foglalt céljait; mivel a szolgáltatásnyújtás az Unióban az egyetemes hozzáférés, a minőség, a biztonság, a megfizethetőség és az egyenlő elbánás elvén alapul, amelyeket minden városban és régióban mindenkor biztosítani kell; mivel az EU-nak nemzetközi szinten támogatnia kell a nemek közötti egyenlőséget; |
E. |
mivel a globalizáció összefüggésében mind gazdaságaink, mind a nemzetközi kereskedelem szolgáltatásközpontúvá válása és digitalizációja mielőbbi politikai fellépést tesz szükségessé a nemzetközi szabályok erősítése érdekében; mivel az EU-nak alapvető érdeke a globális ellátási láncokat irányító globális kereskedelmi szabályok megerősítése; mivel világszerte továbbra is a multilaterális kereskedelmi rendszer nyújtja a legeredményesebb keretet a nyitott és tisztességes kereskedelem megteremtéséhez; |
F. |
mivel a TiSA alkalmat biztosít az EU számára arra, hogy a globális szolgáltatáskivitel terén elért 25 %-os részarányával és a 2013. évi 170 milliárd eurós kereskedelmi többletével megszilárdítsa szerepét mint a világ legnagyobb szolgáltatásexportőre; mivel a szolgáltatások uniós exportjának értéke az elmúlt 10 évben megkétszereződött, 2014-ben pedig elérte a 728 milliárd EUR-t; mivel az Európából exportált áruk értékének 40 %-át adó szolgáltatások terén alkalmazzák az uniós munkaerő majdnem 70 %-át; mivel az EU-ban 2013 és 2025 között létrehozandó új munkahelyek 90 %-át a szolgáltatási ágazat teremti meg; mivel az említett megállapodás lehetőséget kínál az EU-ban a munkahelyteremtés fellendítésére; |
G. |
mivel a szolgáltatáskereskedelem az EU-n belüli munkahelyteremtés és növekedés motorja, amelyet megerősíthet a TiSA; |
H. |
mivel nem utolsó sorban a feltörekvő gazdaságokban található számos fontos piac továbbra is le van zárva az európai vállalatok előtt; mivel a szolgáltatáskereskedelem terén meglévő szükségtelen akadályok – amelyek egyenértékű vámokban kifejezve Kanada esetében elérik a 15 %-ot, Japán esetében a 16 %-ot, Dél-Korea esetében a 25 %-ot, Törökország esetében a 44 %-ot és Kína esetében a 68 %-ot – továbbra is gátolják, hogy az európai vállalatok a lehető legnagyobb mértékben kihasználják a versenyképességükből adódó előnyöket; mivel az EU – ahol a szolgáltatáskorlátozások vámtarifa egyenértéke csak 6 % – jóval nyitottabb többi partnerénél; mivel az EU-nak legfontosabb szolgáltatásimportőrként és -exportőrként ki kellene használnia helyzetét arra, hogy a kölcsönös piacra jutás és a tisztességes verseny révén egyenlő versenyfeltételeket biztosítson; |
I. |
mivel a nem vámjellegű akadályok, amelyek a határokon átnyúló szolgáltatások költségeinek átlagosan több mint 50 %-át jelentik, aránytalanul érintik a kis- és középvállalkozásokat (kkv-ket), amelyek az uniós szolgáltatásexport egyharmadát adják, és amelyek esetében gyakran nincs meg az ilyen akadályok leküzdéséhez szükséges emberi és pénzügyi erőforrás; mivel a szükségtelen akadályok felszámolása megkönnyítené a kkv-k nemzetközivé válását, amennyiben ezen akadályok felszámolhatók anélkül, hogy veszélyeztetnék az ezek alapjául szolgáló közpolitikai célok megvalósulását; mivel fenn kell tartani a legitim közpolitikai célok eléréséhez szükséges intézkedéseket; |
J. |
mivel az értékláncok globalizációja növeli mind a belföldi output, mind az export importtartalmát; mivel az árukereskedelem és a szolgáltatáskereskedelem összefügg, és ezen ellátási láncok irányításához globális szabályokra van szükség; mivel a globális értékláncokkal összefüggésben egyre nagyobb szükség van a kötelező erővel bíró, alapvető nemzetközi normákra a további negatív verseny, valamint a szociális és környezeti dömping elkerülése érdekében; |
K. |
mivel nemcsak azzal kell megalapozni a polgárok uniós kereskedelempolitikába vetett bizalmát, hogy foglalkoztatási és jóléti szempontból kedvező eredményeket biztosítanak a polgárok és a vállalkozások számára, hanem azzal is, hogy garantálják az átláthatóság, a részvétel és az elszámoltathatóság legmagasabb szintjét, a szociális partnerekkel, a civil társadalommal, a helyi és regionális hatóságokkal és minden más érdekelt féllel fenntartják az állandó párbeszédet, és egyértelmű iránymutatásokat határoznak meg a tárgyalások során; |
L. |
mivel az uniós programban szereplő legtöbb kötelezettségvállalás a tagállamok nemzeti jogalkotásához kapcsolódik; mivel a kötelezettségvállalások végrehajtása főként a regionális és helyi önkormányzatokat érinti; |
M. |
mivel az adatvédelem nem gazdasági teher, hanem a gazdasági növekedés forrása; mivel döntő fontosságú a digitális világba vetett bizalom visszaállítása; mivel az adatáramlás feltétlenül szükséges a szolgáltatáskereskedelemhez, azonban soha nem veszélyeztetheti a személyes adatok védelmére és a magánélet tiszteletben tartásához való jogra vonatkozó uniós vívmányokat; |
N. |
mivel a szolgáltatásokról szóló többoldalú megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdéséről szóló 2013. július 4-i állásfoglalásában a Parlament arra kérte a Bizottságot, hogy „korábbi szándékának megfelelően készítsen fenntarthatósági hatásvizsgálatot”; |
O. |
mivel a TiSA a természetes személyek részes országok közötti mozgását is maga után vonja, és mivel ebben az összefüggésben minden európai polgárt egyenlő elbánásban kellene részesíteni a megállapodás többi részes felének területéhez való hozzáférés tekintetében; |
P. |
mivel a kereskedelmi megállapodásról az egyetértési eljárást alkalmazva a Parlament mondja ki a végső szót, és képviselői csak a tárgyalások lezárása után döntik el, hogy jóváhagyják vagy elutasítják-e a TiSA-t; mivel bizonyos tagállamokban szükség lehet a regionális parlamentek és/vagy a regionális szintet képviselő parlamenti kamarák általi ratifikációra is; |
Q. |
mivel a Parlament fenntartja magának a jogot ahhoz, hogy a TiSA-megállapodásra irányuló bármely jövőbeli szövegjavaslat és tervezet megismerése után nyilvánítson véleményt; |
1. |
a szolgáltatáskereskedelmi megállapodásról zajló tárgyalásokkal összefüggésben az alábbi ajánlásokat fogalmazza meg a Bizottság számára:
|
2. |
kéri a Bizottságot, hogy maradéktalanul vegye figyelembe ezt az állásfoglalást, és az elfogadását követő hat hónapon belül adjon választ az abban foglaltakra; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az európai parlamenti ajánlásokat tartalmazó állásfoglalást a Bizottságnak és tájékoztatás céljából a Tanácsnak, a tagállami kormányoknak és parlamenteknek, valamint a TiSA valamennyi szerződő fele hatóságainak és parlamentjeinek. |
(1) https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/26-gats_01_e.htm
(2) TN/S/36.
(3) http://eeas.europa.eu/delegations/wto/press_corner/all_news/news/2012/20120705_advancing_negotiations_services.htm
(4) http://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2015/03/150310-trade-services-agreement-negotiating-mandate-made-public/
(5) Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0325.
(6) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2014/july/tradoc_152702.pdf
(7) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2014/july/tradoc_152702.pdf
(8) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2014/july/tradoc_152702.pdf
(9) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/march/tradoc_153264.pdf
(10) HL C 61. E, 2004.3.10., 289. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/35 |
P8_TA(2016)0042
A 2015 utáni időszakra vonatkozó új nőjogi és esélyegyenlőségi stratégia
Az Európai Parlament 2016. február 3-i állásfoglalása az Európában a nők jogaira és a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő új stratégiáról (2016/2526(RSP))
(2018/C 035/07)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. cikkére és 3. cikke (3) bekezdésének második albekezdésére, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 8. cikkére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájának 23. cikkére, |
— |
tekintettel a Nők Negyedik Világkonferenciáján 1995. szeptember 15-én elfogadott Pekingi Nyilatkozatra és Cselekvési Platformra, továbbá az ENSZ ezt követő Peking+5 (2000), Peking+10 (2005), Peking+15 (2010) és Peking+20 (2015) különleges ülésein elfogadott záródokumentumokra, |
— |
tekintettel a Bizottság „A nők és férfiak esélyegyenlőségének valamennyi közösségi politikába és tevékenységbe történő beépítése” című, 1996. február 21-i közleményére (COM(1996)0067), melyben elkötelezte magát arra, hogy előmozdítsa a nők és férfiak közötti egyenlőséget minden tevékenységében és a különböző szintű szakpolitikáiban, hatékonyan megvalósítva a nemek közötti egyenlőség érvényesítésének alapelvét, |
— |
tekintettel az Európai Unió Tanácsa által 2011 márciusában elfogadott, a nemek közötti egyenlőségről szóló európai paktumra (2011–2020), |
— |
tekintettel a Bizottság „A nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó stratégia (2010–2015) erősségeinek és gyenge pontjainak értékelése” című 2010. szeptember 21-i kutatási jelentésére, |
— |
tekintettel a Bizottság „A nők és a férfiak közötti egyenlőség iránti fokozott elkötelezettség – A nők chartája” című, 2010. március 5-i közleményére (COM(2010)0078), |
— |
tekintettel a Bizottság „A nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó stratégia – 2010–2015” című, 2010. szeptember 21-i közleményére (COM(2010)0491), |
— |
tekintettel a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó 2015 utáni uniós stratégiáról szóló, 2015. június 9-i állásfoglalására (1), |
— |
tekintettel „A nők és férfiak közötti egyenlőség az EU-ban” témában folytatott nyilvános konzultáció 2015 októberében közzétett elemzésére, |
— |
tekintettel arra, hogy a Bizottság 2015 augusztusában közétette „Új kezdet: a dolgozó szülők előtt álló, a munka és a családi élet összeegyeztetése terén jelentkező kihívások kezelése” című ütemtervét, egy jogalkotási és nem jogalkotási javaslatokat tartalmazó csomag formájában; |
— |
tekintettel az Európai Bizottság nők és férfiak esélyegyenlőségével foglalkozó tanácsadó bizottsága 2015. november 26-i ülésének eredményeire, |
— |
tekintettel a Bizottság „Stratégiai szerepvállalás a nemek közötti egyenlőségért (2016–2019)” című, 2015. december 3-i munkadokumentumára (SWD(2015)0278), |
— |
tekintettel a Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács (EPSCO) 2015. december 7-i ülésének következtetéseire, különösen annak 35. pontjára, |
— |
tekintettel az EU hármas elnökségének (Hollandia, Szlovákia és Málta) a nemek közötti egyenlőségről szóló, 2015. december 7-i nyilatkozatára, |
— |
tekintettel a nők jogaira és a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő új stratégiáról a Bizottságnak feltett kérdésre (O-000006/2016 – B8-0103/2016), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 128. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel a nemek közötti egyenlőség az EU egyik – a Szerződésekben és az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert – alapértéke, melyre vonatkozóan az EU kötelezettséget vállalt arra, hogy valamennyi tevékenységébe beépíti, és mivel a nemek közötti egyenlőség – stratégiai célkitűzésként –alapvető fontosságú a növekedés, foglalkoztatás és társadalmi befogadás 2020-as összeurópai célkitűzéseinek eléréséhez; |
B. |
mivel az egyenlő bánásmódhoz való jog az Európai Unió alapszerződéseiben elismert és az európai társadalomban mélyen gyökerező, meghatározó alapvető jog, amely nélkülözhetetlen e társadalom további fejlődéséhez, és mivel e jognak a jogalkotásban, a gyakorlatban, az ítélkezési gyakorlatban és a mindennapi életben egyaránt érvényesülnie kell; |
C. |
mivel az EU történelmileg tett néhány fontos lépést a nők jogainak és a nemek közötti egyenlőség megerősítésére, az utóbbi évtizedben azonban uniós szinten lassulás tapasztalható a politikai fellépések és a nemek közötti egyenlőség reformja terén; mivel a Bizottság előző, a nők és a férfiak közötti egyenlőséggel kapcsolatos 2010–2015. évi stratégiája nem volt kellően átfogó ahhoz, hogy európai és nemzetközi szinten hozzájáruljon a nemek közötti egyenlőség megvalósulásához, és mivel tervezett célkitűzései ténylegesen nem valósultak meg; mivel a 2015 utáni új stratégiának új lendületet kell adnia és konkrét fellépésekhez kell vezetnie a nők jogainak erősítése és a nemek közötti egyenlőség előmozdítása érdekében; |
D. |
mivel a Bizottság „A nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó stratégia (2010–2015) erősségeinek és gyenge pontjainak értékelése” című kutatási jelentésében a 2010 és 2015 közötti stratégia és az érdekelt felek álláspontjának értékelése hangsúlyozza, hogy tovább kell erősíteni a 2010-ben elfogadott stratégiai megközelítést; |
E. |
mivel a Parlament 2015. június 9-i állásfoglalásában a nemek közötti egyenlőségre és a nők jogaira vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő új, külön stratégia kidolgozását szorgalmazta; mivel a nyilvános konzultáció eredményei szerint a válaszadók 90 %-a egy új stratégia mellett van; |
F. |
mivel az EPSCO Tanács 2015. december 7-i következtetései (35. pont) felszólítják a Bizottságot, hogy közlemény formájában fogadjon el a nemek közötti egyenlőségre és a nők jogaira vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő új stratégiát; mivel 2015. december 7-i nyilatkozatában az EU hármas elnöksége kötelezettséget vállalt a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő uniós stratégiáról szóló EPSCO Tanácshoz kapcsolódó tanácsi következtetések tervezetének elkészítésére; |
1. |
emlékeztet arra, hogy a Bizottságot köti az EUSZ 2. cikke és az Alapjogi Charta a nemek közötti egyenlőség megvalósulása érdekében történő fellépésre; |
2. |
megjegyzi, hogy korábban a Bizottság egyértelműen támogatott egy, a nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó világos, átlátható, legitim és nyilvános stratégiát, melyet a legmagasabb politikai szinten támogatott az összes uniós intézmény; |
3. |
sajnálatosnak tartja, hogy a 2015 novemberében közzétett 2016-os bizottsági munkaprogram konkrétan nem tesz említést a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó, a 2015 utáni időszakot érintő uniós stratégiáról; sajnálatosnak tartja, hogy 2015. december 3-án a Bizottság mindössze egy „Stratégiai szerepvállalás a nemek közötti egyenlőségért (2016–2019)” című bizottsági szolgálati munkadokumentumot tett közzé, ezáltal nemcsak visszaminősített belső dokumentumot terjesztett elő, hanem a fellépés időtartamát is korlátozta; |
4. |
üdvözli, hogy a Bizottság 2015 augusztusában közétette „Új kezdet: a dolgozó szülők előtt álló, a munka és a családi élet összeegyeztetése terén jelentkező kihívások kezelése” című ütemtervét, egy jogalkotási és nem jogalkotási javaslatokat tartalmazó csomag formájában; |
5. |
kéri a tagállamokat, hogy vállaljanak teljes körű felelősséget a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód és esélyegyenlőség elve nemzeti szinten történő érvényesítésének javításáért; |
6. |
sajnálatosnak tartja, hogy 2015. december 7-én az EPSCO Tanács nem tudott megegyezni számos, a nemek közötti egyenlőséget ösztönző kérdéssel kapcsolatos hivatalos álláspontban, többek között a nők vezetőtestületi tagságáról szóló irányelvvel kapcsolatban, amelyre a Parlament már régóta vár; |
7. |
üdvözli a „Stratégiai szerepvállalás a nemek közötti egyenlőségért” című fent említett munkadokumentumban felvázolt megközelítést, azonban sajnálatának ad hangot a konkrét referenciaértékek és a célra elkülönített költségvetés hiánya miatt, melyek nélkül a célkitűzések irányába tett előrelépések és mutatók sem nem mérhetők, sem nem elérhetők; |
8. |
felszólítja a Bizottságot, hogy vizsgálja felül döntését és fogadjon el a nemek közötti egyenlőségre és a nők jogaira vonatkozó, a 2016 és 2020 közötti időszakot érintő olyan új stratégiát, amely a nemek közötti egyenlőség kérdéseivel foglalkozik, és igazodik a nemzetközi menetrendhez, vagyis a Peking+20 eredményiről szóló 2015-ös dokumentumhoz és „A nemek közötti egyenlőség és a nők társadalmi szerepvállalásának növelése: az EU külkapcsolati politikájának hozzájárulása a nők és a lányok életének átalakulásához (2016–2020)” új keretéhez;; |
9. |
felszólítja a Bizottságot, hogy működjön együtt a Parlamenttel és a Tanáccsal, és a nemek közötti egyenlőség, illetve a nők jogairól szóló uniós csúcstalálkozó megrendezését szorgalmazza az eddig elért eredmények meghatározása és a 2016 márciusában sorra kerülő EPSCO Tanács keretében új kötelezettségvállalások kialakítása céljából; |
10. |
emlékeztet arra, hogy az uniós jog és szakpolitikai eszközök végrehajtása meg kell hogy feleljen a szubszidiaritás és a „hozzáadott érték” elvének, hogy a belső piac gyakorlati és versenyképes működéséhez nem mindig van szükség egységes szabályokra, és hogy a Bizottságnak figyelembe kell vennie a jogalkotási javaslataiból és a különböző tagállamok eltérő kulturális hátteréből és gyakorlataiból fakadó adminisztratív terheket; |
11. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak és a tagállamok kormányainak. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0218.
2016. február 4., csütörtök
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/38 |
P8_TA(2016)0043
A Krím félsziget, különösen a krími tatárok emberi jogi helyzete
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a krími emberi jogi helyzetről, különösen a krími tatárok helyzetéről (2016/2556(RSP))
(2018/C 035/08)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a keleti partnerségről, Ukrajnáról és az Oroszországi Föderációról szóló korábbi állásfoglalásaira, |
— |
tekintettel az EBESZ Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala és az EBESZ nemzeti kisebbségi főbiztosa által teljesített, a krími emberi jogi helyzetet értékelő misszió jelentéseire, |
— |
tekintettel az Európai Tanács (2014. március 21-i, június 27-i és július 16-i) határozataira, amelyek Krím jogellenes annektálását követően szankciókat rónak ki az Oroszországi Föderációra, |
— |
tekintettel az ENSZ Emberi Jogok Főbiztosának Hivatala „Az ukrajnai emberi jogi helyzet 2015. augusztus 16–november 15. között” című jelentésére; |
— |
tekintettel az ENSZ-közgyűlés 2014. március 27-i, 68/262 számú, Ukrajna területi integritásáról szóló határozatára, |
— |
tekintettel a Freedom House „Szabadság a világban” című 2016. évi jelentésére, amely a politikai és polgári szabadságjogokat a jogellenesen annektált Krímben „nem szabad” minősítéssel jellemzi, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 135. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének 4. bekezdésére, |
A. |
mivel az Oroszországi Föderáció jogellenesen annektálta Krímet és Szevasztopolt, és ezért megsértette a nemzetközi jogot, többek között az ENSZ Alapokmányát, a Helsinki Záróokmányt, az 1994. évi budapesti megállapodást és az Oroszországi Föderáció és Ukrajna közötti 1997. évi barátsági, együttműködési és partnerségi megállapodást; |
B. |
mivel Krímnek az Oroszországi Föderáció által 2014. márciusban történt jogellenes annektálása során az ukránok, köztük a krími tatárok, és az ukrán hadsereg rendkívüli bátorságról és Ukrajnával szembeni lojalitásról tettek tanúbizonyságot, és békésen ellenezték a háborús annektálási okmányt; mivel számos nemzetközi szervezet és emberi jogi csoport kifogásolja, hogy az emberi jogok védelmét Krímben 2014 eleje, azaz a félsziget Oroszországi Föderáció általi megszállása és jogellenes annektálása óta súlyosan korlátozzák; |
C. |
mivel a tatár közösséggel szembeni célzott visszaélésekre került sor, amelyek többsége ellenezte az oroszok hatalomátvételét és különösen a bíráló személyek megfélemlítésére vagy elhallgattatására irányuló, „szélsőségekkel szembeni” homályos és túlságosan tág orosz jogszabályok végrehajtásával az úgynevezett 2014. március 16-i népszavazás bojkottálására szólított fel; mivel a visszaélések között volt emberrablás, erőszakos eltüntetés, erőszak, kínzás, valamint bírósági eljárás nélküli kivégzések is, amelyeket a de facto hatóságok nem vizsgáltak ki és esetükben nem folytattak büntetőeljárást; |
D. |
mivel a krími tatár vezetők, például Mustafa Dzhemiliev, a Verkhovna Rada tagja és Refat Chubarov, a Medzslisz elnöke számára megtiltották a Krímbe való beutazást; mivel jelenleg letartóztatás terhe mellett engedélyezik számukra a beutazást; mivel egy oroszországi bíróság elfogatóparancsot adott ki Mustafa Dzhemiliev ellen, akinek korábban azért kellett 15 évet szovjet börtönökben töltenie, mert lehetővé akarta tenni népe számára, hogy visszatérhessen szülőföldjére, Krímbe; |
E. |
mivel minden vallási közösség, többek között a Moszkvától független keresztény egyházak tevékenységét korlátozzák; mivel e nehézségeket az egyesülési szabadság súlyos korlátozása, a kisajátítások, az okmányok meg nem hosszabbítása és e vallási szervezetek még meglévő helyszínein folytatott rendszeres kutatások okozzák; |
F. |
mivel azok, akik az annektálást követően nem voltak hajlandóak az orosz állampolgárságot felvenni, most megkülönböztetésben részesülnek és súlyos nehézségekkel néznek szemben a politikai, társadalmi és gazdasági élet minden területén; |
G. |
mivel Oroszország korlátozza az EBESZ, az ENSZ és az Európa Tanács Krímbe való bejutását, az emberi jogokkal foglalkozó nem kormányzati szervezetekről és a független újságírókról már nem is beszélve; mivel a Krímbe való nehézkes bejutás nagyon megnehezíti az emberi jogok figyelemmel kísérését és az azokról való jelentést; |
H. |
mivel a krími őshonos népnek számító összes krími tatárt 1944-ben erőszakkal deportálták az egykori Szovjetunió más részeire, ahonnan 1989-ig nem térhettek vissza; mivel 2015. november 12-én a Verhovna Rada állásfoglalást fogadott el, amelyben elismerte, hogy a krími tatárok 1944-es deportálása népirtás volt, és május 18-át az emlékezés napjává nevezte ki; |
1. |
megismétli szilárd elkötelezettségét Ukrajna nemzetközileg elismert határain belüli szuverenitása és területi integritása, valamint az európai integrációhoz vezető útra vonatkozó szabad és szuverén döntése mellett; emlékeztet arra, hogy határozottan elítélte a Krím félsziget Oroszország általi jogellenes annektálását, valamint az EU, a tagállamok és a nemzetközi közösség azon elkötelezettségére, hogy teljes mértékben végrehajtsák a Krím jogellenes annektálásának el nem ismerésére vonatkozó politikát; rámutat továbbá arra, hogy a félsziget fölött gyakorolt ukrán ellenőrzés visszaállítása az egyik előfeltétele az Oroszországi Föderációval való együttműködési kapcsolatok helyreállításának, ami magában foglalja a kapcsolódó szankciók felfüggesztését is; |
2. |
határozottan elítéli a krími lakosok, különösen a krími tatárok emberi jogainak példátlan mértékű megsértését, akik nem tartják be az úgynevezett helyi hatóságok által, különösen a szélsőségesség és a terrorizmus elleni küzdelem ürügyére hivatkozva bevezetett szabályokat; |
3. |
elítéli többek között a hagyományos megemlékezéseken – például a krími tatároknak a szovjet totalitárius sztálini rezsim által történt deportálásának évfordulós eseményein és a krími tatárok kulturális rendezvényein – való véleménynyilvánítás, egyesülés és békés gyülekezés szabadságának szigorú korlátozását; hangsúlyozza, hogy a nemzetközi jognak megfelelően a tatároknak, Krím őshonos népének, joguk van saját politikai, jogi, gazdasági, szociális és kulturális intézményeik fenntartására és megszilárdítására; kéri, hogy tartsák tiszteletben a Medzsliszt, a krími tatár közösség törvényes képviseletét, és akadályozzák meg tagjainak zaklatását és módszeres üldözését; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy megsértették a tulajdonhoz fűződő jogaikat és szabadságaikat, megfélemlítették és bebörtönözték őket, valamint nem tartották tiszteletben polgári, politikai és kulturális jogaikat; aggodalommal veszi tudomásul a médiaorgánumok és a civil társadalmi szervezetek újbóli regisztrálására vonatkozó korlátozó követelményeket; |
4. |
sürgeti az orosz és a de facto helyi hatóságokat, hogy hatékonyan, pártatlanul és átlátható módon vizsgálják ki a rendőrség és a félkatonai erők által a Krím félszigeten 2014. február óta elkövetett eltűnések, kínzások és emberi jogi visszaélések összes esetét; |
5. |
emlékeztet arra, hogy az Oroszországi Föderáció mint megszálló hatalom feladata garantálni az egész lakosság biztonságát, az őslakos tatárok és az összes többi kisebbség emberi, kulturális és vallási jogainak sértetlenségét, valamint a jogrend fenntartását Krímben; |
6. |
emlékeztet arra, hogy az EBESZ, az Egyesült Nemzetek és az Európa Tanács intézményeitől és független szakértőitől teljesen vagy részlegesen megtagadták a Krím félszigetre való beutazást, és ezáltal megakadályozták őket abban, hogy az emberi jogi helyzetet figyelemmel kövessék, annak ellenére, hogy megbízatásuk volt Krímben ilyen tevékenység folytatására; |
7. |
felszólítja a nemzetközi humanitárius jog és a nemzetközi emberi jog által szabályozott Oroszországi Föderáció hatóságait és Krím de facto hatóságait, hogy biztosítsák Krímbe a nemzetközi intézmények és az EBESZ, az Egyesült Nemzetek Szervezete és az Európa Tanács független szakértőinek akadálytalan bejutását, valamint a beutazni kívánó emberi jogokkal foglalkozó nem kormányzati szervezetek és médiaorgánumok számára, hogy a krími helyzetet értékelhessék és arról jelentést készíthessenek; felszólítja a Tanácsot és az EKSZ-t, hogy e tekintetben gyakoroljon nyomást Oroszországra; üdvözli az Európa Tanács főtitkárának azon határozatát, hogy a krími emberi jogokért felelős különleges képviselőjét a félszigetre küldje, mivel az orosz annektálást követően ez volt az első látogatás, melynek nyomán a helyszínen várhatóan friss értékelést készít a helyzetről; várakozással tekint a megállapításai elé; hangsúlyozza, hogy bármely helyszíni nemzetközi jelenlét koordinálandó Ukrajnával; |
8. |
üdvözli, hogy az ukrán kezdeményezés nyomán a Krím feletti ukrán szuverenitás helyreállításával kapcsolatos nemzetközi tárgyalási mechanizmust hoznak létre a „Genf plusz” formátumban, amely az EU közvetlen részvételével zajlana; felszólítja Oroszországot, hogy kezdjen tárgyalásokat Ukrajnával és a többi féllel Krím elfoglalásának, a kereskedelmi és energiaembargó, valamint a krími szükségállapot megszüntetéséről; |
9. |
sajnálatát fejezi ki a Krímbe visszatérő tatár vezetők elé gördített akadályok és az ellenük folytatott büntetőeljárás, valamint a Medzslisz többi tagjára gyakorolt fokozott és elfogadhatatlan nyomás miatt; sajnálatát fejezi ki továbbá az ATR televíziócsatorna jogellenes bezárása miatt, amely a krími tatár közösségen belül széles körben kedvelt volt; arra kéri az Európai Bizottságot, hogy terjessze ki az ezen és más ukrajnai száműzetésben lévő médiaorgánum működésének biztosításához szükséges pénzügyi támogatást; a krími tatár iskolák és osztályok bezárását és a nyelv használatának korlátozását a közösség tagjai alapvető jogainak súlyos korlátozásaként ítéli meg, csakúgy mint azt, hogy az ukrán nyelvet eltávolították a közszférából; |
10. |
kéri Krím multikulturális környezetének megőrzését és az ukrán, a tatár és más kisebbségi nyelvek és kultúrák maradéktalan tiszteletben tartását; |
11. |
sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a de facto hatóságok fellépései akadályozzák a krími tatárok legmagasabb végrehajtó és képviseleti testületének, a Medzslisznek a működését azáltal, hogy bezárták a székházát, lefoglalták javait és egyéb megfélemlítő fellépésekre is sor került; |
12. |
elítéli a krími független média, az újságírók és civil társadalmi aktivisták elleni rendszeres fellépéseket; helyteleníti, hogy az Oroszországi Föderáció a krími ukrán állampolgárok esetében erőszakkal kényszeríti az útlevélkiadást; szintén elítéli a de facto hatóságok azon gyakorlatát, hogy a Krímben lakók számára előírják az orosz állampolgárságot; |
13. |
megismétli, hogy támogatja az EU azon határozatát, amely megtiltja a Krímből származó importot, kivéve, ha azt az ukrán hatóságok által kiállított származási bizonyítvány kíséri, valamint támogatja az egyes áruk és technológiák kivitelére, a krími beruházásokra, kereskedelemre és szolgáltatásokra vonatkozó korlátozó intézkedéseket; felhívja a Tanácsot, hogy folytassa e szankciókat mindaddig, amíg Krím teljes körűen nem integrálódik újból Ukrajna jogrendjébe; |
14. |
felszólítja az Oroszországi Föderációt, hogy vizsgálja ki a Krímben jogellenesen letartóztatott foglyok megkínzásának valamennyi esetét, bocsássa szabadon a foglyokat, például Oleksandr Kolchenkót és Ahtem Chiigozt, a Medzslisz alelnökét, Mustafa Degermendzhit és Ali Asanovot, akiket azért tartóztattak le Krímben, mert békésen tüntettek a megszállás ellen, továbbá biztosítsa Ukrajnába való biztonságos visszatérésüket; sürgeti az Oroszországi Föderációt, hogy vessen véget a másként gondolkodók és a polgári aktivisták politikai indíttatású üldözésének; elítéli Oroszországba történt elszállításukat és az orosz állampolgárság rájuk erőltetését; |
15. |
elítéli Krím militarizálását, mivel rendkívül kedvezőtlenül hat a gazdasági és társadalmi életre, továbbá elítéli, hogy Oroszország atomfegyverek bevetésével fenyeget Krímben, ami súlyos fenyegetést jelent a regionális, az európai és a globális biztonság tekintetében; újra felszólít az orosz katonai jelenlét teljes visszavonására Krímből és Kelet-Ukrajnából; |
16. |
hangsúlyozza, hogy az Ukrajna és az ideiglenesen elfoglalt Krím közötti gazdasági együttműködésnek, valamint az áruellátásnak és a szolgáltatások biztosításának Ukrajna jogi keretei között kell megvalósulnia, és azt valamennyi félnek tiszteletben kell tartania, elkerülve ezzel a krími lakosságot érintő kedvezőtlen következményeket; amennyiben a fentieket nem tartják tiszteletben, felszólítja a hatóságokat a törvénysértések kivizsgálására és felszámolására; |
17. |
súlyos aggodalmának ad hangot a krími LMBTI-személyek helyzete miatt, amely jelentős mértékben romlott, mióta Oroszország elcsatolta a területet, valamint a de facto hatóságok és félkatonai csoportok megtorló fellépése és fenyegetései miatt; |
18. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást az alelnöknek/főképviselőnek, a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak, Ukrajna elnökének, kormányának és parlamentjének, az Európa Tanácsnak, az EBESZ-nek, az Oroszországi Föderáció elnökének, kormányának és parlamentjének, valamint a krími tatárok Medzsliszének. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/42 |
P8_TA(2016)0044
Bahrein: Mohammed Ramadan esete
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása Bahreinról: Mohamed Ramadan ügye (2016/2557(RSP))
(2018/C 035/09)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bahreinről szóló korábbi állásfoglalásaira, különösen a Nabíl Radzsab ügyéről szóló 2015. július 9-i állásfoglalására (1), |
— |
tekintettel a 2011. februári bahreini események kivizsgálása és az azokról való jelentés céljából királyi rendelettel létrehozott Bahreini Független Vizsgálóbizottságra (BICI) és ennek következményeire, valamint a bizottság által 2011 novemberében közzétett jelentésre, |
— |
tekintettel arra, hogy a Nemzeti Emberi Jogi Intézet (NIHR) elnöke, Dr Abdulaziz Abul 2016. január 27-én bemutatta 2014. évi második éves jelentését Shaikh Rashid bin Abdullah Al-Khalifa belügyminiszter altábornagynak, |
— |
tekintettel arra, hogy 33 állam az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának 2015. szeptember 14-i 30. ülésén közös nyilatkozatot adott ki Bahreinről, |
— |
tekintettel arra, hogy az ENSZ az emberi jogok védelmezőinek helyzetével foglalkozó különleges előadója, az ENSZ lelkiismereti és véleménynyilvánítási szabadsághoz való jog előmozdításával és védelmével foglalkozó különleges előadója és az ENSZ a békés gyülekezés és az egyesülés szabadságához fűződő jog kérdésével foglalkozó különleges előadója 2015. július 16-án közös nyilatkozatot adott ki Bahreinről, |
— |
tekintettel a Bahreini Független Vizsgálóbizottság (BICI) 2011. novemberi jelentésére, |
— |
tekintettel az éhségsztrájkoló Dr. Abduldzsalil el-Szingace lelkiismereti fogoly azonnali szabadon bocsátását követelő felhívásra, |
— |
tekintettel az Arab Liga miniszteri tanácsának 2013. szeptember 1-jei, kairói ülésén hozott azon határozatára, hogy Bahrein fővárosában, Manamában állítják fel az emberi jogok pánarab bíróságát, |
— |
tekintettel az Európai Unió és az Öböl-menti Együttműködési Tanács (ÖET) között 1988-ban létrejött együttműködési megállapodásra, |
— |
tekintettel az EU 2013. április 12-i, halálbüntetéssel kapcsolatos iránymutatásaira, |
— |
tekintettel a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára (1966), a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmódok elleni ENSZ-egyezményre, valamint az Emberi Jogok Arab Chartájára, amelyek mindegyikének Bahrein is részes fele, |
— |
tekintettel az ENSZ Közgyűlésének 68/178. számú határozatára és az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának 25/7. számú határozatára az emberi jogok és alapvető szabadságok a terrorizmus elleni küzdelem vonatkozásában való védelméről, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 135. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (4) bekezdésére, |
A. |
mivel Bahrein az Európai Unió kulcsfontosságú partnere a Perzsa-öbölben, többek között a politikai és gazdasági kapcsolatok, az energia és a biztonság vonatkozásában; mivel kölcsönös érdekünk tovább mélyíteni partnerségünket, hogy jobban tudjunk válaszolni a jövőbeli kihívásokra; |
B. |
mivel a 2011. évi zavargások kezdete óta a bahreini hatóságok a békés tüntetőket terrorizmussal vádolva fokozták az elnyomó intézkedéseket, többek között a halálbüntetés alkalmazását; mivel a bahreini bíróságok 2015-ben hét új halálos ítéletet hoztak; |
C. |
mivel 2014. február 18-án a bahreini hatóságok letartóztatták Mohamed Ramadan, 32 éves repülőtéri biztonsági őrt, azzal vádolva őt, hogy a korábban letartóztatott Husain Ali Moosával együtt részt vett a 2014. február 14-i al dairi bombatámadásban, melynek során egy biztonsági tiszt életét vesztette, és többen megsebesültek; |
D. |
mivel Mohamed Ramadant állítólag letartóztatási parancs nélkül tartóztatták le, és mivel mindkét férfi azt állítja, hogy mindaddig súlyosan bántalmazták és kínozták őket, amíg beismerő vallomást nem tettek, de az ügyész előtt később visszavonták vallomásukat; mivel az állítólag kínzással kicsikart vallomások képezték az eljárás során a fő bizonyítékot Mohamed Ramadan és Husain Ali Moosa ellen; |
E. |
mivel 2014. december 29-én egy bahreini büntetőbíróság halálra ítélte Mohamed Ramadant és Husain Ali Moosát; mivel 10 másik vádlottal együtt ítélték el őket, akik közül kilencen hatéves börtönbüntetést, egy személy pedig életfogytiglant kapott; mivel a bahreini terror-elhárítási jogszabállyal igazolták a halálbüntetést; |
F. |
mivel Mohamed Ramadan és Husain Ali Moosa halálbüntetését a bahreini legmagasabb szintű fellebbviteli bíróság, a Semmítőszék 2015. november 16-án annak ellenére megerősítette, hogy a két férfi visszavonta vallomását és megismételte, hogy kínzással csikarták ki belőlük ezeket a vallomásokat; mivel a bahreini bíróságok figyelmen kívül hagyták ezeket az állításokat és még csak vizsgálatot sem indítottak; |
G. |
mivel Mohamed Ramadan egyike azon 10 személynek, akik Bahreinben a halálsoron várakoznak, és ő az első, akit 2011 óta halálra ítéltek; mivel Mohamed Ramadan az egyik legelső azok közül, akik a jog biztosította valamennyi fellebbviteli fórumot kimerítettek, és bármikor kivégezhetik; mivel tudomásunk szerint Mohamed Ramadan ügyében nem vizsgálták meg a kínzásra vonatkozó állításokat; |
H. |
mivel 2014. augusztus 14-én az ENSZ öt emberi jogi szakértője aggodalmát fejezte ki a bahreini kormánynak 9 bahreini állampolgár, köztük Mohamed Ramadan önkényes letartóztatásával, fogva tartásával és kínzásával, illetve azzal kapcsolatban, hogy ezt követően a tisztességes és szabályszerű bírósági eljárás nemzetközi normáinak nem megfelelő eljárásokat követően elítélték őket; |
I. |
mivel számos emberi jogokkal foglalkozó nem kormányzati szervezet dokumentált tisztességtelen bírósági eljárásokat, kínzásokat és halálos ítéleteket Bahreinben, ami ellentétben áll különböző nemzetközi egyezményekkel, többek között a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányával (ICCPR), melynek Bahrein 2006 óta részes fele; |
J. |
mivel a 2011. februári bahreini események kivizsgálása és az azokról való jelentés céljából a 2011. június 29-i 28. számú királyi rendelettel a Bahreini Királyságban létrehozott Bahreini Független Vizsgálóbizottság (BICI) ajánlásokat tett az emberi jogokra és a politikai reformokra vonatkozóan; |
K. |
mivel a BICI 26 ajánlása közül az egyik a 2011 februárja és márciusa közötti események következtében hozott halálos ítéletek megváltoztatása volt; mivel a két maradéktalanul végrehajtott ajánlás közül ez volt az egyik, ami pozitív lépést jelentett a halálbüntetés eltörlése felé; |
L. |
mivel ezek az ajánlások arra késztették a bahreini kormányt, hogy 2012 óta három szervet is létrehozzon (Ombudsmani Hivatal a Belügyminisztériumon belül, Különleges Vizsgálati Osztály az Ügyészi Hivatalon belül, és a Fogva Tartottak Jogaival Foglalkozó Bizottság (PDRC)) azzal a közös megbízatással, hogy vessenek véget a kínzásoknak a kikérdezések alatt és a fogva tartási intézményekben; |
M. |
mivel a bahreini hatóságok számos közelmúltban hozott intézkedése továbbra is sérti és korlátozza a bahreini lakosság egyes rétegeinek jogait és szabadságjogait, különösen a békés tiltakozáshoz, a szólásszabadsághoz és a digitális szabadsághoz való jogát; mivel az emberi jogi aktivistákat folyamatosan és szisztematikusan céltáblaként kezelik, zaklatják és fogva tartják; |
N. |
mivel jelentések szerint Bahrein továbbra is számos lelkiismereti foglyot tart fogva; |
O. |
mivel a bahreini biztonsági erők a jelentések szerint továbbra is kínozzák a fogva tartottakat; |
1. |
aggodalmának és csalódottságának ad hangot amiatt, hogy Bahrein visszatért a halálbüntetés gyakorlatához; kéri, hogy a halálbüntetés eltörlésének irányába tett első lépésként ismét vezessenek be a halálbüntetésre vonatkozó moratóriumot; felszólítja a bahreini kormányt, és különösen őfelségét, Sheikh Hamad bin Isa Al Khalifát, hogy részesítse királyi kegyelemben Mohammed Ramadant, vagy változtassa meg ítéletét; |
2. |
határozottan elítéli, hogy a biztonsági erők kínzást és más kegyetlen, vagy megalázó büntetéseket vagy bánásmódot tanúsítanak a fogva tartottakkal szemben; rendkívüli aggodalmának ad hangot a fogva tartottak fizikai és mentális sértetlenségével kapcsolatban; |
3. |
aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a bahreini terrorellenes jogszabályokat politikai hitek és meggyőződések büntetésére, illetve arra használják, hogy megakadályozzák a polgárok politikai tevékenységeit; |
4. |
hangsúlyozza, hogy kötelező biztosítani az emberi jogi jogvédők védelmét, valamint annak lehetővé tételét, hogy akadályoztatás, megfélemlítés vagy zaklatás nélkül folytathassák tevékenységüket; |
5. |
tudomásul veszi a bahreini kormány által a büntető törvénykönyv és a jogi eljárások reformja érdekében tett folyamatos erőfeszítéseket, és bátorítja e folyamat folytatását; sürgeti a bahreini kormányt, hogy tartsa fenn a tisztességes tárgyaláshoz és szabályszerű bírósági eljáráshoz való jog nemzetközi normáját, és teljesítse az ICCPR 9. és 14. cikkében lefektetett nemzetközi minimumnormákat; |
6. |
felszólítja az illetékes hatóságokat, hogy valamennyi kínzásra vonatkozó állítás esetén indítsanak azonnali és pártatlan vizsgálatot, állítsák bíróság elé a kínzással vádolt személyeket és tegyenek semmissé minden olyan ítéletet, melyet kínzással kicsikart vallomások alapján hoztak; |
7. |
emlékezteti a bahreini hatóságokat, hogy a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmódok elleni egyezmény 15. cikke tiltja a kínzással kicsikart vallomások bizonyítékként történő felhasználását a bírósági eljárás során; kéri a kínzás elleni egyezmény opcionális jegyzőkönyvének és az ICCPR második opcionális jegyzőkönyvének azonnali ratifikálását, melyek célja a halálbüntetés eltörlése; |
8. |
felszólítja a bahreini kormányt, hogy azonnal adjon nyílt felkérést az ENSZ kínzással foglalkozó különleges előadójának, hogy tegyen látogatást az országban és biztosítson számára szabad hozzáférést a fogva tartottakhoz és valamennyi fogva tartási létesítményhez; |
9. |
tudomásul veszi az ombudsman, a PDRC és az NIHR ajánlásait, különösen a fogva tartottak jogaival és börtönbeli feltételeikkel kapcsolatban, többek között az állítólagos rossz bánásmód és kínzás tekintetében; felszólítja azonban a bahreini kormányt az Ombudsmani Hivatal és a PDRC függetlenségének biztosítására, és arra, hogy garantálja az Ügyészi Hivatalon belüli Különleges Vizsgálati Osztály függetlenségét; |
10. |
hangsúlyozza a Bahreinnek nyújtott támogatás fontosságát, különösen igazságszolgáltatási rendszere tekintetében, annak biztosítása érdekében, hogy teljesüljenek a nemzetközi emberi jogi normák; határozottan ösztönzi egy EU–Bahrein emberi jogi munkacsoport felállítását; |
11. |
felszólítja a bahreini hatóságokat, hogy szüntessék meg Nabíl Radzsab utazásainak önkényes megtiltását és ejtsenek ellene minden, a szólásszabadsággal kapcsolatos vádat; |
12. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az Európai Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, a Bahreini Királyság kormányának és parlamentjének, valamint az Öböl-menti Együttműködési Tanács tagjainak. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0279.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/46 |
P8_TA(2016)0045
A hongkongi könyvkiadó eltűnt munkatársainak esete
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a Hongkongban eltűnt könyvkiadói munkatársak ügyéről (2016/2558(RSP))
(2018/C 035/10)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a kínai helyzetről szóló korábbi állásfoglalásaira, különösen az EU és Kína közötti kapcsolatokról szóló 2015. december 16-i (1), valamint „Az EU prioritásai az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának 25. ülésszaka tekintetében” című, 2014. március 13-i (2) állásfoglalásaira, |
— |
tekintettel az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) szóvivőjének a Mighty Current Könyvkiadóhoz köthető személyek hongkongi eltűnéséről szóló, 2016. január 7-i nyilatkozatára, |
— |
tekintettel az EKSZ-nek a kínai emberi jogi helyzettel kapcsolatos aggályokról szóló, 2016. január 29-i nyilatkozatára, |
— |
tekintettel a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről szóló, 2014. évi, 2015 áprilisában közzétett bizottsági éves jelentésre, |
— |
tekintettel az Unió és Kína között 1975. május 6-án felvett diplomáciai kapcsolatokra, |
— |
tekintettel a 2003-ban indított EU–Kína stratégiai partnerségre, |
— |
tekintettel a 2013. november 21-én elfogadott „EU–Kína 2020” stratégiai együttműködési menetrendre, |
— |
tekintettel az új partnerségi és együttműködési megállapodásról szóló, felfüggesztett tárgyalásokra, |
— |
tekintettel az új nemzetbiztonsági törvénynek a Kínai Nemzeti Népi Kongresszus állandó bizottsága általi, 2015. július 1-jei elfogadására, és a külföldi nem kormányzati szervezetek igazgatásáról szóló új törvény második tervezetének 2015. május 5-i közzétételére, |
— |
tekintettel az EU és Kína között az emberi jogokról folytatott, 1995-ben indított párbeszédre és a párbeszéd 2015. november 30. és december 1. között Pekingben tartott 34. fordulójára, |
— |
tekintettel a 1966. december 16-án kelt Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányára, |
— |
tekintettel az Emberi Jogok 1948. évi Egyetemes Nyilatkozatára, |
— |
tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának a Hongkongról, Kínáról szóló harmadik időszakos jelentésre vonatkozó, az Emberi Jogi Bizottság 107. ülésén (2013. március 11–28.) elfogadott záró észrevételeire, |
— |
tekintettel az ENSZ Kínzás Elleni Bizottságának a Kínáról szóló ötödik időszakos jelentésre vonatkozó, az említett bizottság 2015. december 2-án és 3-án tartott 1391. és 1392. ülésén elfogadott záró észrevételeire, |
— |
tekintettel a Kínai Népköztársaság Hongkongi Különleges Közigazgatási Területének alaptörvényére (a továbbiakban: az alaptörvény), különösen annak a személyes szabadságjogokra és a sajtószabadságra vonatkozó cikkeire, valamint a hongkongi jogokról szóló rendeletre (Hong Kong Bill of Rights Ordinance), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 135. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (4) bekezdésére, |
A. |
mivel az elmúlt négy hónapban titokzatos körülmények között eltűnt öt könyvkereskedő (Lui Bo, Gui Minhai, Zhang Zhiping, Lin Rongji és Lee Po), akik egy kivétellel hongkongi lakosok, és a Mighty Current Könyvkiadóval és annak könyvesboltjával állnak kapcsolatban, akik továbbá Pekinget bíráló irodalmi műveket árultak; mivel közülük ketten uniós polgárok – Gui Minhai svéd és Lee Po brit állampolgár; mivel 2016 januárjában megerősítették a hírt, hogy mindkét uniós polgár Kína szárazföldi területén tartózkodik, és mivel gyanítható, hogy a másik három személy is ott van; mivel Lee Po 2016. január 23-án rövid időre találkozott feleségével Kína szárazföldi területén egy ismeretlen helyen; mivel rendkívül aggasztó, hogy továbbra sem lehet semmit tudni hogylétükről és tartózkodási helyükről; |
B. |
mivel a média meggyőző állításokkal szolgált arra vonatkozóan, hogy az öt könyvkereskedőt Kína szárazföldi területének hatóságai elrabolták, és ezzel kapcsolatban jogalkotók, emberi jogi szervezetek és sok civil is aggodalmának adott hangot; mivel ráadásul Lee Pot Hongkongból rabolták el, és Gui Minhai thaiföldi otthonából tűnt el; |
C. |
mivel 2016. január 10-én több ezer tiltakozó gyűlt össze Hongkong utcáin, követelve hogy a városállam kormánya intézkedjen és adjon magyarázatot az öt könyvkereskedő eltűnésére; mivel ezeket az eltűnéseket 2013-ban és 2014-ben a Pekinget bíráló hongkongi újságírók ellen intézett erőszakos támadások sora előzte meg; |
D. |
mivel Hongkong kitart a szólás-, a véleménynyilvánítási és a közzétételi szabadság mellett, és védi e szabadságokat; mivel bár Kína szárazföldi részén tilos, Hongkongban jogszerű a kínai vezetést bíráló bármely anyag közzététele; mivel az „egy ország – két rendszer” elv a fenti szabadságok tekintetében garantálja Hongkong autonómiáját Pekinggel szemben az alaptörvény 27. cikkében foglaltaknak megfelelően; |
E. |
mivel napvilágra került, hogy a kommunista párt egy 2015 áprilisi belső dokumentuma, amely arra vonatkozó stratégiát tartalmazott, hogy a betiltott könyveket hongkongi és makaói forrásuknál kell megsemmisíteni, 15 hongkongi könyvkiadói alkalmazottat és 21 kiadványt vett célba; mivel a megtorlástól való félelem miatt egyes hongkongi könyvkereskedők levették polcaikról a Kínát bíráló könyveket; |
F. |
mivel Kína szárazföldi területének kormánya szigorúan korlátozza és kriminalizálja a véleménynyilvánítás szabadságát, elsősorban a cenzúra eszközével; mivel a kínai internet „nagy tűzfala” segítségével a kormány bármely politikailag elfogadhatatlan információt cenzúrázni tud; mivel Kína szigorúan korlátozza a véleménynyilvánítás szabadságát, és a Kínát bíráló könyvek Kína szárazföldi területének olvasói körében tapasztalt népszerűségére úgy tekintenek, hogy fenyegeti a társadalmi stabilitást; |
G. |
mivel 2016. január 17-én Gui Minhai Kína szárazföldi területén közzétett egy nyilatkozatot a médiában, azt állítva, hogy önként utazott Kína szárazföldi területére, továbbá – úgy tűnt, hogy kényszer hatása alatt – beismerte, hogy korábban ittas állapotban közlekedési szabálysértést követett el; |
H. |
mivel mind a svéd, mind a brit hatóságok arra kérték a kínai hatóságokat, hogy teljes mértékben támogassák két állampolgáruk, valamint a többi „eltűnt” személy jogainak védelmét; |
I. |
mivel az ENSZ Kínzás Elleni Bizottsága súlyos aggodalmának adott hangot azon különböző forrásokból származó, egybehangzó jelentések miatt, amelyek szerint továbbra is alkalmazzák az el nem ismert és nem hivatalos fogdákban, az úgynevezett „fekete börtönökben” a jogszerűtlen fogva tartás gyakorlatát; mivel komoly aggodalmának adott hangot azon egybehangzó jelentések miatt is, amelyek szerint a kínzás és a bántalmazás még mindig szerves része a büntető igazságszolgáltatásnak, amely ítélethozatalát túlzott mértékben a beismerő vallomásokra alapozza; |
J. |
mivel Kína hivatalosan és névlegesen elfogadta az emberi jogok egyetemességét, és az elmúlt három évtizedben számos különböző emberi jogi egyezmény aláírása révén a nemzetközi emberi jogi keret – és ebből fakadóan az emberi jogokra vonatkozó nemzetközi jogi és intézményi keret – részévé vált; |
K. |
mivel az alaptörvény, Hongkong de facto alkotmánya 27. cikke garantálja „a szólás-, sajtó- és közzétételi szabadságot, az egyesülési, a gyülekezési, a felvonulási és a tüntetési szabadságot”; mivel az alaptörvény, amelyről Kína és az Egyesült Királyság megállapodott, 50 évre, 2047-ig garantálja ezeket a jogokat; |
L. |
mivel a 2015. június 29-i EU–Kína csúcstalálkozó új szintre emelte a kétoldalú kapcsolatokat, és mivel az EU az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó stratégiai keretében elkötelezte magát, hogy az emberi jogokat helyezi a harmadik országokkal, köztük a stratégiai partnereivel fennálló kapcsolatai középpontjába; |
M. |
mivel az EU és Kína 1995 óta folytat emberi jogi párbeszédet, és mivel az emberi jogokat mindkét oldal kétoldalú kapcsolatai fontos részének tartja; |
N. |
mivel a Hongkongi Újságíró Szövetség (2014. júliusi) 21. éves jelentése szerint 2014 több évtizede a sajtószabadság legsötétebb éve volt Hongkongban; mivel egyes újságírókat fizikai támadások értek, vagy állásukból elküldték őket, míg másokat, akik bíráló véleményeket fogalmaztak meg, áthelyeztek kevésbé érzékeny területekre; |
1. |
súlyos aggodalmának ad hangot, amiért semmit sem lehet tudni az öt eltűnt könyvkereskedő tartózkodási helyéről és hogylétéről; felszólít arra, hogy haladéktalanul adjanak részletes tájékoztatást Lee Po és Gui Minhai tartózkodási helyéről és hogylétéről, és felszólít azonnali biztonságos szabadon engedésükre, valamint arra, hogy biztosítsák számukra a kommunikációhoz való jogot; felszólít az összes többi olyan személy, köztük a másik három könyvkereskedő haladéktalan szabadon engedésére, akiket azért tartóztattak le önkényesen, mert Hongkongban éltek a véleménynyilvánítási és a közzétételi szabadságukkal; |
2. |
felszólítja a kínai kormányt, hogy haladéktalanul adjon tájékoztatást az eltűnt könyvkereskedőkkel kapcsolatban, és kezdjen azonnali inkluzív és átlátható párbeszédet és kommunikációt az ügyről a szárazföldi és a hongkongi hatóságok között; pozitív fejleménynek tartja Lee Po megszólalását és találkozását feleségével; |
3. |
felszólítja az illetékes kínai, hongkongi és thaiföldi hatóságokat, hogy a jogállamiságnak megfelelően vizsgálják ki és tegyék érthetővé az eltűnések körülményeit, valamint amennyire lehetséges, mozdítsák elő a könyvkereskedők biztonságos hazatérését; |
4. |
aggodalmát fejezi ki azon állítások miatt, amelyek szerint Kína szárazföldi területének bűnüldöző szervei Hongkongban tevékenykednek; emlékeztet arra, hogy sértené az alaptörvényt, ha Kína szárazföldi területének bűnüldöző szervei Hongkongban műveleteket hajtanának végre; úgy véli, hogy mindez nem állna összhangban az „egy ország – két rendszer” elvvel; felszólítja Kínát, hogy tartsa tiszteletben az alaptörvényben Hongkong számára biztosított autonómiát; |
5. |
határozottan elítéli az emberi jogi jogsértések minden esetét, különösen az önkényes őrizetbe vételt, a kiadatást, a kikényszerített vallomásokat, a titkos fogva tartást, a magánzárkás fogva tartást és a közzétételi és véleménynyilvánítási szabadság megsértését; emlékeztet, hogy a könyvszerkesztők, újságírók és bloggerek függetlenségét meg kell védeni; felszólít az emberi jogi jogsértések és a politikai megfélemlítés azonnali beszüntetésére; |
6. |
elítéli a véleménynyilvánítás szabadságának korlátozását és kriminalizálását, és helyteleníti a véleménynyilvánítási szabadság korlátozásának fokozását; felszólítja a kínai kormányt, hogy vessen véget az információ szabad áramlása akadályozásának, ideértve az internet használatának korlátozását is; |
7. |
aggodalmát fejezi ki a külföldi nem kormányzati szervezetek kezeléséről szóló jogszabálytervezet miatt, mivel jelenlegi formájában radikálisan megnehezítené a kínai civil társadalom tevékenységeit, és súlyosan korlátozná az egyesülési szabadságot és a véleménynyilvánítás szabadságát az országban, többek között azáltal, hogy betiltja a kínai Közbiztonsági Minisztériumnál be nem jegyzett külföldi nem kormányzati szervezeteket, és hogy megtiltja a tartományi közbiztonsági minisztériumoknak, hogy kínai magánszemélyeket vagy szervezeteket finanszírozzanak, és kínai csoportoknak, hogy be nem jegyzett külföldi – többek között hongkongi és makaói székhellyel rendelkező – nem kormányzati szervezetek megbízásából vagy engedélyével „tevékenységeket” végezzenek; felszólítja a kínai hatóságokat, hogy alaposan vizsgálják felül a jogszabálytervezetet annak érdekében, hogy összhangba kerüljön a nemzetközi emberi jogi normákkal, többek között a Kínai Népköztársaság által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel; |
8. |
aggodalmának ad hangot a kiberbiztonságról szóló új jogszabálytervezet miatt, amely megalapozná és intézményesítené a kibertér cenzúrájának és ellenőrzésének gyakorlatait, valamint az elfogadott nemzetbiztonsági jogszabály és a terrorizmus elleni jogszabálytervezet miatt; felhívja a figyelmet a kínai reformpárti ügyvédek és polgári jogi aktivisták azzal kapcsolatos félelmeire, hogy e jogszabályok tovább korlátozzák majd a véleménynyilvánítás szabadságát és még nagyobb lesz az öncenzúra; |
9. |
úgy gondolja, hogy az EU és Kína közötti szilárd, folyamatos kapcsolatoknak eredményes platformot kell biztosítaniuk a kölcsönös tiszteleten alapuló, érett, jelentőségteljes és nyílt emberi jogi párbeszédhez; |
10. |
kiemeli az Európai Unió elkötelezettségét a hongkongi demokrácia, így a jogállamiság, az igazságszolgáltatás függetlensége, az alapvető jogok és szabadságok, az átláthatóság, valamint az információszabadság és a véleménynyilvánítás szabadságának megerősítése iránt; |
11. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a Kínai Népköztársaság kormányának és parlamentjének, valamint Hongkong Különleges Közigazgatási Terület kormányzójának és parlamentjének. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0458.
(2) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0252.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/50 |
P8_TA(2016)0046
A Szerbiáról szóló 2015. évi eredményjelentés
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a Szerbiáról szóló 2015. évi jelentésről (2015/2892(RSP))
(2018/C 035/11)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Tanács 2003. június 19–20-i theszaloníki ülésének a nyugat-balkáni államok Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló elnökségi következtetéseire, |
— |
tekintettel a Szerbiával létrejött Európai Partnerségben szereplő elvekről, prioritásokról és feltételekről, valamint a 2006/56/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. február 18-i 2008/213/EK tanácsi határozatra (1), |
— |
tekintettel a Bizottság Szerbia európai uniós tagságra irányuló kérelméről szóló, 2011. október 12-i véleményére (SEC(2011)1208), |
— |
tekintettel az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamai, másrészről a Szerb Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodásra, amely 2013. szeptember 1-jén lépett hatályba, |
— |
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1244(1999). számú határozatára, a Nemzetközi Bíróság 2010. július 22-i tanácsadó véleményére Koszovó függetlensége egyoldalú kinyilvánításának a nemzetközi joggal való összhangjáról, és az ENSZ Közgyűlésének 2010. szeptember 9-i A/RES/64/298. számú határozatára, amely elismerte a vélemény tartalmát és üdvözölte az Unió készségét a Szerbia és Koszovó közötti párbeszéd elősegítésére, |
— |
tekintettel az EU–Szerbia Stabilizációs és Társulási Parlamenti Bizottság 2015. október 7–8-i negyedik ülésének nyilatkozatára és ajánlásaira, |
— |
tekintettel a Földközi-tenger keleti térségén/Nyugat-Balkánon áthaladó útvonalról Luxembourgban, 2015. október 8-án tartott magas szintű konferencia eredményeire, |
— |
tekintettel a Bel- és Igazságügyi Tanács menekült- és migrációs válság kezelését célzó intézkedésekről szóló, 2015. november 9-i következtetéseire és a Külügyek Tanácsa migrációról szóló, 2015. október 12-i következtetéseire, |
— |
tekintettel a menekültek és migránsok beáramlása által érintett uniós tagállamok és nem uniós országok vezetőinek részvételével, 2015. október 25-én tartott, a nyugat-balkáni migrációs útvonallal foglalkozó találkozón elfogadott 17 pontos tervre, |
— |
tekintettel a Bizottságnak a Szerbia által elért haladásról szóló, 2015. november 10-i 2015. évi jelentésére (SWD(2015)0211), |
— |
tekintettel a Szerbiáról szóló 2014. évi eredményjelentésről szóló, 2015. március 11-i állásfoglalására (2), |
— |
tekintettel az Európában tapasztalható cigányellenességről és a második világháború alatti roma népirtás Unió általi elismeréséről szóló, a nemzetközi roma nap alkalmából 2015. április 15-én elfogadott állásfoglalására (3), |
— |
tekintettel a bővítésről, valamint a stabilizációs és társulási folyamatokról szóló 2015. december 15-i tanácsi következtetésekre, |
— |
tekintettel David McAllister, a Külügyi Bizottság Szerbiáért felelős állandó előadója által végzett munkára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel 2013. június 28-i ülésén az Európai Tanács úgy döntött, hogy csatlakozási tárgyalásokat kezd Szerbiával; mivel az első kormányközi konferenciára 2014. január 21-én került sor; mivel az átvilágítási folyamat 2015 márciusában lezárult; mivel Szerbia 2015 szeptemberében maradéktalanul felállította tárgyaló csoportját; |
B. |
mivel a Szerbiáról szóló 2015. évi jelentésében a Bizottság beszámolt a Szerbia által az európai integráció területén elért előrelépésekről és értékelte az ország koppenhágai kritériumoknak, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételrendszerének való megfelelésre irányuló erőfeszítéseit; mivel a Bizottság a jelentéstétel tekintetében új megközelítést alkalmazott, amely sokkal világosabb útmutatást nyújt a szóban forgó országoknak arra nézve, hogy mire kell összpontosítaniuk; |
C. |
mivel Szerbiát, mint minden uniós tagságra törekvő országot, a saját maga által elért eredmények alapján kell megítélni a tekintetben, hogy miként teljesíti, hajtja végre és tartja be ugyanazokat a kritériumokat, és mivel a csatlakozási ütemtervet a szükséges reformok minősége és az azok iránti elkötelezettség határozza meg; |
D. |
mivel Szerbia fontos lépéseket tett Koszovóval való kapcsolatainak rendezésére, aminek eredményeképpen 2013. április 19-én létrejött a kapcsolatok normalizálását vezérlő elvekről szóló első megállapodás; mivel 2015. augusztus 25-én négy fontos megállapodás született; mivel Szerbia csatlakozási tárgyalásai során elért előrehaladásnak – a tárgyalási kerettel összhangban – párhuzamosan kell zajlania a Koszovóval fennálló kapcsolatok normalizálásának folyamatában elért előrehaladással; mivel e kapcsolatok végső rendezéséhez továbbra is erőfeszítésekre van szükség; mivel rendkívül fontos, hogy mindkét fél maradéktalanul hajtsa végre az összes megállapodást; |
E. |
mivel 2015 júliusában Szerbia az uniós polgári védelmi mechanizmus 33. részt vevő államává vált; |
F. |
mivel az EU kiemelte, hogy valamennyi nyugat-balkáni országban meg kell erősíteni a gazdasági kormányzást, a jogállamiságot és a közigazgatási kapacitásokat; |
G. |
mivel az EU a jogállamiságot bővítési politikájának központi elemévé tette; |
H. |
mivel 2015 januárjában Szerbia vette át az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) elnökségét; |
1. |
üdvözli a tárgyalások megkezdését, illetve a 32. fejezet (Pénzügyi ellenőrzés) és a 35. fejezet (Egyéb kérdések – I. pont – A Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok normalizálása) megnyitását a 2015. december 14-én Brüsszelben tartott kormányközi konferencián; üdvözli, hogy Szerbia továbbra is elkötelezett az európai integrációs folyamat mellett; felhívja Szerbiát, hogy tevőlegesen népszerűsítse e stratégiai döntést a szerb lakosság körében; elégedetten állapítja meg, hogy Szerbia nagyra törő reformmenetrend megvalósításába kezdett; felhívja Szerbiát, hogy határozottan és kiemelt helyen foglalkozzon a rendszerszintű és a társadalmi-gazdasági reformokkal; sürgeti Szerbiát, hogy a reformok végrehajtása során fordítson megkülönböztetett figyelmet a fiatalokra; |
2. |
üdvözli a Szerbia által a csatlakozási tárgyalások tényleges megkezdése érdekében tett előkészületeket, így az átvilágítási folyamat befejeződését, a 23. fejezetre (Igazságszolgáltatás és alapvető jogok) és a 24. fejezetre (Jogérvényesülés, szabadság és biztonság) vonatkozó átfogó cselekvési terv elkészítését és benyújtását; abbéli reményének ad hangot, hogy e fejezetek 2016 elején megnyithatók; hangsúlyozza, hogy a 23. és a 24. fejezet alapos megtárgyalása alapvető az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, valamint a jogérvényesülés, a szabadság és a biztonság területén végrehajtandó reformok kezeléséhez; emlékeztet arra, hogy e területeken a tárgyalások általános előrehaladásával párhuzamosan kell haladni; hangsúlyozza, hogy a 35. fejezettel kapcsolatos tárgyalások kiemelt jelentőséggel bírnak a Szerbia uniós integrációja felé vezető útján történő előrehaladás szempontjából; úgy véli, hogy e tekintetben a Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok teljes körű normalizálása Szerbia Unióhoz való csatlakozásának egyik fontos feltétele; |
3. |
hangsúlyozza, hogy a jogszabályok és szakpolitikák pontos végrehajtása továbbra is a sikeres integrációs folyamat egyik kulcsfontosságú mutatója; arra biztatja Szerbia politikai vezetőit, hogy folytassák az uniós szabályoknak való megfeleléshez szükséges reformokat; sürgeti Szerbiát, hogy javítsa az új jogszabályok és szakpolitikák végrehajtásának tervezését, összehangolását és figyelemmel kísérését; |
4. |
üdvözli, hogy a költségvetési hiány csökkentésével Szerbia előrelépést tett az üzleti környezetet illetően, valamint a munkaerőpiacot – ezen belül a munkajogi jogszabályokat és a foglalkoztatáspolitikát – illetően; biztatja a szerb hatóságokat, hogy javítsák tovább a befektetési légkört egész Szerbiában, és csökkentsék a régiók közötti gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségeket, biztosítsák a külföldi befektetések védelmét, továbbá rendezzék a régóta fennálló befektetési vitákat, és bár elismeri az állami vállalatok átalakítása terén elért haladást, rámutat a további előrelépések, valamint a privatizációs folyamat átláthatóságának fontosságára; hangsúlyozza, hogy Szerbiának az uniós vívmányokhoz kell igazítania az állami támogatás ellenőrzéséről szóló jogszabályait; |
5. |
üdvözli a gazdasági reformok terén elért előrehaladást, ami javított Szerbia költségvetési helyzetén, és felhívja a Bizottságot, hogy továbbra is támogassa a kormányt az egyéb reformok végrehajtására irányuló terveiben, különösen a költségvetési egyensúlyhiányok kezelését és a gazdaság jelentős ágazatainak reformját illetően; |
6. |
dicséri a migrációs válság kezelésével kapcsolatos konstruktív szerbiai megközelítést; megjegyzi azonban, hogy tovább kell erősíteni a szomszédos országokkal fennálló konstruktív megközelítést; megállapítja, hogy Szerbia az EU megkerülhetetlen és hasznos partnere a Balkánon, ezért elengedhetetlen, hogy az EU erőforrásokat és megfelelő pénzügyi segítséget biztosítson számára; örömmel veszi tudomásul, hogy Szerbia jelentős erőfeszítést tett annak biztosítása érdekében, hogy a harmadik országbeli állampolgárok uniós és nemzetközi támogatással szálláshoz és humanitárius ellátáshoz jussanak; felhívja Szerbiát, hogy gyorsan növelje fogadókapacitását; megállapítja, hogy átfogó reformok szükségesek a teljes menekültügyi rendszer racionalizálásához és annak uniós vívmányokkal és nemzetközi normákkal való összehangolásához; megállapítja, hogy Szerbia további lépéseket tett a szerb állampolgárok uniós tagállamokban és schengeni társult országokban benyújtott, megalapozatlan menedékkérelmeinek kezelése érdekében; felhívja Szerbiát, hogy járuljon hozzá a megalapozatlan kérelmek számának további csökkentéséhez; kiemeli, hogy továbbra is korlátozottak a visszatérők visszailleszkedését lehetővé tevő kapacitások és erőforrások; |
7. |
sürgeti Szerbiát, hogy tegyen nagyobb erőfeszítéseket annak érdekében, hogy kül- és biztonságpolitikáját fokozatosan összhangba hozza az Unióéval, beleértve Oroszországgal kapcsolatos politikáját; e tekintetben sajnálatosnak tartja Szerbia és Oroszország közös hadgyakorlatait; üdvözli Szerbia aktív szerepvállalását a nemzetközi békefenntartó műveletekben; |
Jogállamiság
8. |
hangsúlyozza a jogállamiság elvének rendkívüli fontosságát; hangsúlyozza a független igazságszolgáltatás rendkívüli jelentőségét; megállapítja, hogy jóllehet történt bizonyos előrelépés az igazságszolgáltatás területén – gondolva itt a bírák és ügyészek értékelésére vonatkozó szabályok elfogadására – a politikai befolyás továbbra is erős; megjegyzi, hogy a szakmai bírói testületek követelik, hogy megfelelő forrásokat bocsássanak a rendelkezésükre; felhívja a hatóságokat, hogy hajtsák végre a 23. fejezetre vonatkozó cselekvési tervben meghatározott nemzeti igazságszolgáltatási reformstratégiát, és biztosítsák az igazságszolgáltatás függetlenségét és azt, hogy a bírák és ügyészek politikai befolyástól mentesen dolgozzanak; felhívja a kormányt, hogy fogadjon el új jogszabályt az ingyenes jogi segítségnyújtásról, és jogszabály-módosítások útján gondoskodjon az igazságszolgáltatási gyakorlat és a bírói képzés minőségéről és következetességéről; aggodalmát fejezi ki azzal kapcsolatban, hogy a Legfelsőbb Semmítőszék csökkentési programja ellenére folyamatos a bírósági ügyhátralék, és felszólítja Szerbiát, hogy tegyen további lépéseket az igazságszolgáltatás iránti bizalom növelése érdekében; |
9. |
emlékezteti a szerb kormányt a rehabilitációs törvény teljes körű, megkülönböztetéstől mentes végrehajtására; a szerb kormánynak a kárpótlási törvény további módosítását javasolja annak érdekében, hogy a természetbeni kárpótlással kapcsolatban felszámoljanak minden eljárási és jogi akadályt; |
10. |
megjegyzi, hogy a korrupció és a szervezett bűnözés széles körben elterjedt a régióban, és Szerbia demokratikus társadalmi és gazdasági fejlődését is akadályozza; megállapítja, hogy a jogszabályok folyamatos alkalmazása és a visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló jogszabály elfogadása révén történt bizonyos előrelépés a korrupció elleni küzdelem területén, amely ennek ellenére továbbra aggodalomra okot adó kérdés marad Szerbiában, hangsúlyozza, hogy eredményeket kell felmutatni a korrupcióval, ezen belül a magas szinten folyó korrupcióval kapcsolatos nyomozások és jogerős vádemelések terén, és össze kell hangolni és nyomon kell követni a 23. fejezetre vonatkozó cselekvési tervben meghatározott korrupcióellenes stratégia valamennyi fő intézményben történő teljes körű végrehajtását; felhívja a hatóságokat annak biztosítására, hogy a korrupcióellenes ügynökség és a korrupcióellenes tanács maradéktalanul és eredményesen teljesíteni tudja megbízását, és hogy az állami intézmények kövessék e testületek ajánlásait; úgy véli, hogy e kérdések hatékonyabb kezeléséhez elengedhetetlenül szükség van egy regionális stratégiára és a térség valamennyi országa közötti megerősített együttműködésre; sürgeti a felsőoktatási intézményeket, valamint az állami hatóságokat és közhivatalnokokat, hogy a plágium eseteinek kivizsgálása és a jövőbeli esetek megelőzése érdekében fogadjanak el erre a területre vonatkozó szabályokat; |
11. |
felhívja a szerb hatóságokat, hogy a hiteles és kiszámítható büntetőjogi keret biztosítása érdekében módosítsák és hajtsák végre a büntető törvénykönyv gazdasági és korrupciós bűncselekményekről szóló részét; újólag hangot ad mélységes aggodalmának a büntető törvénykönyv 234. cikkében foglalt, felelős beosztásokkal való visszaélésről szóló rendelkezésekkel és végrehajtásukkal kapcsolatban; ismételten felszólít a felelős beosztással való visszaéléssel kapcsolatos átminősített esetek független és alapos felülvizsgálatára, hogy a régóta fennálló igazságtalan büntetőeljárásokat azonnal meg lehessen szüntetni; |
12. |
megállapítja, hogy több erőfeszítést kell tenni a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén, és a 24. fejezetre vonatkozó cselekvési tervben meghatározott módon eredményeket kell felmutatni a jogerős ítéletek meghozatala terén; felhívja az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy nyújtsanak szakértői támogatást a szervezett bűnözés elleni eredményes küzdelemhez szükséges intézményi keret és szakértelem létrehozásához; e tekintetben felszólít a Szerbia és Koszovó bűnüldöző hatóságai, valamint a belgrádi és a pristinai összekötő hivatalok közötti közvetlen együttműködésre; |
Demokrácia
13. |
tudomásul veszi a parlamenti konzultációs folyamat javítása és a parlamentnek az EU-hoz való csatlakozás tárgyalási folyamatába történő fokozott bevonása érdekében tett erőfeszítéseket; továbbra is problémásnak tartja a jogszabályok – többek között az uniós csatlakozási folyamattal kapcsolatos jogszabályok – elfogadása során a sürgősségi eljárások széles körű alkalmazását, mivel az ilyen eljárások nem mindig teszik lehetővé az érdekelt felekkel és a szélesebb nyilvánossággal folytatott kellő konzultációt; hangsúlyozza, hogy tovább kell erősíteni a parlament végrehajtó hatalmi ág feletti ellenőrzését; hangsúlyozza az ellenzéki erők döntéshozatali folyamatban és a demokratikus intézményekben való aktív és konstruktív részvételének fontosságát; hangsúlyozza, hogy a politikai pártok finanszírozásának átláthatónak kell lennie és összhangban kell állnia a legmagasabb szintű nemzetközi normákkal; |
14. |
hangsúlyozza a demokratikus társadalomban a civil társadalmi szervezetek munkájának fontosságát; megállapítja, hogy javult a kormány és a civil társadalmi szervezetek közötti együttműködés; biztatja a szerb hatóságokat, hogy hozzanak további intézkedéseket a civil társadalom és az állami intézmények közötti átlátható párbeszéd biztosítására, és hogy fokozzák a civil társadalom és a nemzeti kisebbségek képviselőinek a döntéshozatali folyamatba történő tényleges bevonását; felszólítja a hatóságokat, hogy garantálják a civil társadalmi szervezetek hatékony működéséhez szükséges megfelelő pénzügyi támogatást; szorgalmazza a polgároknak, a szervezeteknek és a közvéleménynek a csatlakozási tárgyalási folyamat fejleményeiről való időszerű és átlátható tájékoztatását, valamint az említett szereplők e folyamatban való széles körű részvételét; |
15. |
megismétli a szerb kormányhoz intézett felhívását, hogy teljes mértékben alkalmazza az EBESZ/ODIHR választási megfigyelő missziók ajánlásait, különösen azokat, amelyek a kampányfinanszírozás és a választási folyamatok átláthatóságát biztosítják; felszólítja a hatóságokat, hogy megfelelően vizsgálják ki a helyhatósági választások és egyéb kampányesemények során történt eseteket, amelyek során erőszakra, állítólagos megfélemlítésekre és szabálytalanságokra került sor; |
16. |
ismét hangsúlyozza a független szabályozó szervek – többek között az ombudsman – fontosságát a végrehajtó hatalmi ág felügyeletének és elszámoltathatóságának biztosításában; sürgeti a hatóságokat, hogy biztosítsák az ombudsman számára a munkájához szükséges teljes körű politikai és adminisztratív támogatást, és ne tegyék ki őt indokolatlan kritikának; |
17. |
üdvözli az átfogó közigazgatási reformra vonatkozó cselekvési terv, a felügyeleti ellenőrzésről szóló törvény, a helyi önkormányzatoknak szóló nemzeti képzési stratégia és a közszektorban foglalkoztatottak maximális számáról szóló törvény elfogadását, és kéri ezek azonnali végrehajtását; kiemeli a közigazgatás politikamentesítésének és professzionalizálásának, valamint a felvételi és elbocsátási eljárások átláthatóbbá tételének szükségességét a közigazgatás szakmaiságának, semlegességének és folytonosságának biztosítása érdekében; |
Emberi jogok
18. |
üdvözli, hogy Szerbia megfelelő jogi és intézményi kerettel rendelkezik az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméhez; megállapítja azonban, hogy a végrehajtásban vannak még hiányosságok, különösen a kiszolgáltatott helyzetben lévők csoportjai, köztük a fogyatékossággal élő személyek, a HIV-vel/AIDS-szel élő személyek és az LMBTI-személyek megkülönböztetésének megelőzését illetően; üdvözli az LMBTI-közösség Pride felvonulásának 2015. szeptember 20-i sikeres lebonyolítását, hangsúlyozza ugyanakkor, hogy az LMBTI-személyekkel szembeni diszkrimináció és erőszak továbbra is aggodalomra ad okot; ezzel kapcsolatban arra buzdítja a kormányt, hogy kövesse az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának a tagállamokhoz intézett, CM/Rec(2010)5. számú ajánlását; aggodalmát fejezi ki a kiszolgáltatott csoportok tagjai ellen elkövetett számos támadás miatt, amelyek még nem kerültek teljes körű kivizsgálásra; emellett aggodalmának ad hangot a családon belüli erőszak továbbra is fennálló problémája miatt; felszólítja a hatóságokat, hogy aktívan támogassák az emberi jogok mindenkit megillető tiszteletben tartását; |
19. |
aggodalmának ad hangot amiatt, hogy nem történt semmilyen előrelépés a véleménynyilvánítás és a média szabadságának a javítása érdekében; aggodalommal állapítja meg, hogy a folyamatos politikai nyomás aláássa a média függetlenségét, ami a médiaorgánumok növekvő öncenzúrájához vezet; aggódik amiatt, hogy az újságírók politikai nyomással, megfélemlítéssel, erőszakkal és fenyegetésekkel szembesülnek szakmájuk gyakorlása során; felhívja a hatóságokat, hogy vizsgálják ki az újságírókkal és médiaorgánumokkal szembeni támadások valamennyi esetét, amelyekről a Nemzetközi Újságíró Szövetség is beszámolt; megismétli, hogy maradéktalanul végre kell hajtani az új médiatörvényeket; hangsúlyozza, hogy teljes átláthatóságra van szükség a médiaorgánumok tulajdonjoga és a média finanszírozása terén, valamint megkülönböztetésmentességre az állami hirdetésekkel kapcsolatban; |
20. |
komolyan aggódik a folyamatban lévő bűnügyi nyomozásokkal kapcsolatos információk médiának történő rendszeres kiszivárogtatása miatt, ami sérti az ártatlanság vélelmét; felszólítja a szerb hatóságokat, hogy alaposan vizsgáljanak ki több kiemelt ügyet, amelyekben a média az állítólagos törvénysértésre vonatkozó bizonyítékokat hozott nyilvánosságra; |
A kisebbségek tiszteletben tartása és védelme
21. |
hangsúlyozza a nemzeti kisebbségi tanácsok által a nemzeti kisebbségek jogainak előmozdítása terén betöltött szerep fontosságát, e tanácsok demokratikus jellegét, és támogatja megfelelő és ellenőrizhető finanszírozásukat; üdvözli Szerbia kötelezettségvállalását egy nemzeti kisebbségekre vonatkozó célzott cselekvési terv összeállítására, amely tovább fogja javítani a nemzeti kisebbségekkel kapcsolatos gyakorlatok és jogi keret végrehajtását és fejlesztését; megismétli a Szerbiához intézett ama felhívását, hogy a szerb alkotmánybíróság határozatához való jogi hozzáigazítás során biztosítsa a szerzett jogok és hatáskörök szintjének megőrzését, és sürgeti a nemzeti kisebbség tanácsokról szóló törvény mihamarabbi elfogadását, azok jogállásának pontosítása és joghatóságukkal kapcsolatos bizonyosság érdekében; súlyos aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a médiaprivatizáció bejelentését követően megszűnik a műsorok kisebbségi nyelveken való közvetítése; felhívja Szerbiát, hogy fokozza erőfeszítéseit a kisebbségek védelméről szóló jogszabályok és a szerbiai nemzeti kisebbségekkel szembeni megkülönböztetésmentes bánásmód Szerbia egész területén történő eredményes és következetes végrehajtása érdekében, többek között az oktatással, különösen a kisebbségi nyelven készült tankönyvek időszerű finanszírozásával és fordításával, a kisebbségi nyelvhasználattal, a közigazgatásban, illetve a helyi, regionális és nemzeti szintű képviseleti testületekben való képviselettel és a média és az egyházi szertartások kisebbségi nyelveken való hozzáférhetőségével kapcsolatban is; felkéri a szerb kormányt, hogy hajtsa végre a kisebbségek jogaira vonatkozó összes nemzetközi és kétoldalú szerződést; |
22. |
megállapítja, hogy a Vajdaság kulturális sokszínűsége is hozzájárul Szerbia identitásához; hangsúlyozza, hogy nem szabad gyengíteni a Vajdaság önállóságát, és hogy a Vajdaság erőforrásairól szóló törvényt az alkotmány által előírt módon, további késedelem nélkül el kell fogadni; |
23. |
felhívja a szerb hatóságokat, hogy konkrét intézkedések végrehajtásával javítsák a romák helyzetét, különösen a személyes iratok biztosítása, az oktatás, a lakhatás, az egészségügyi ellátás és a foglalkoztatás terén; felszólítja továbbá a szerb hatóságokat, hogy biztosítsák a romák egyenlő képviseletét a közjogi intézményekben és a közéletben, különös figyelmet szentelve a roma nők integrációjának; hangsúlyozza, hogy tovább kell erősíteni a romaintegrációs szakpolitikát, és a kisebbség civil szervezeteinek képviselőivel szembeni erőszakos esetekre tekintettel hatékonyan fel kell lépni a diszkriminációval szemben; várakozással tekint a romák integrációját célzó stratégia és cselekvési terv intézkedéseire; üdvözli ebben az összefüggésben a Pristinai Nyilatkozatot, amely felszólítja a kormányokat és a nemzetközi, kormányközi és civil szervezeteket, hogy körültekintően alkalmazzák a megkülönböztetésmentesség és az egyenlőség elveit, amikor a romák jogainak érvényesítéséért és tiszteletben tartásáért dolgoznak és lépnek fel; |
Regionális együttműködés és jószomszédi kapcsolatok
24. |
értékeli a szerb kormány konstruktív hozzáállását a szomszédos országokkal fenntartott kapcsolatok tekintetében, mivel ez jelentős előrelépést tesz lehetővé a regionális együttműködés és az Unióval fenntartott kapcsolatok szorosabbra fűzése terén, valamint sürgeti Szerbiát, hogy folytassa jószomszédi kapcsolatainak kiépítését; felszólítja Szerbiát a jószomszédi kapcsolatok előmozdítására és a viták békés rendezésére, beleértve a tolerancia légkörének elősegítését és a gyűlöletbeszéd vagy a háborús retorika minden formájának elítélését, valamint tartózkodást az olyan gesztusoktól, mint a háborús bűncselekmények miatt elítélt személyek visszatérésének nyilvános üdvözlése; megjegyzi, hogy a fennálló vitákat és vitás kérdéseket – ideértve különösen a határkijelölés, az örökségek, a kulturális javak visszaszolgáltatásának és a jugoszláv archívumok megnyitásának kérdését – a nemzetközi joggal és az elfogadott elvekkel összhangban kell megoldani, többek között a jogilag kötelező erejű megállapodások, például a jogutódlási kérdésekről szóló megállapodás végrehajtása révén, továbbá a kétoldalú vitákat a csatlakozási folyamat korai szakaszában, a nemzetközi joggal összhangban kell rendezni; kiemeli a Szerbia által a „berlini folyamat” és a „nyugat-balkáni hatok” kezdeményezés és annak összeköttetési menetrendje keretében játszott konstruktív szerepet; üdvözli a Nyugat-Balkán jövőjére összpontosító egyéb kezdeményezéseket, különösen a brdói folyamatot, amely az együttműködés fontos keretének bizonyul politikai és technikai területen egyaránt, véleménye szerint a kölcsönös érdeklődésre számot tartó területeken folytatott konkrét együttműködés hozzájárulhat a Nyugat-Balkán stabilizációjához; üdvözli e tekintetben a Szerbia és Bosznia-Hercegovina közötti első miniszteri találkozót, amelyre 2015. november 4-én került sor Szarajevóban; felszólítja Szerbiát, hogy az országgal fennálló kapcsolatain és jószomszédi viszonyán keresztül továbbra is segítse elő Bosznia és Hercegovina stabilizációját és intézményeinek megerősítését; ismételten felhívja a szerbiai hatóságokat, hogy a határokon átnyúló együttműködés terén kezdeményezzenek további intézkedéseket a szomszédos uniós tagállamokkal, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló határokon átnyúló és transznacionális együttműködési programokat, valamint a Duna régióra vonatkozó uniós stratégiát is ideértve; üdvözli a szomszédos országokkal fenntartott jószomszédi kapcsolatokról szóló szerződés megkötésére irányuló tárgyalások megindításának gondolatát, és reméli, hogy ennek eredményeképpen az eddigieknél pozitívabb fejleményekre kerül majd sor a régióban; üdvözli a bolgár, román és szerb miniszterelnökök energia- és közlekedési infrastruktúrával kapcsolatos együttműködési találkozóját; |
25. |
bátorítja Szerbiát, hogy a megbékélés és a jószomszédi kapcsolatok szellemében a továbbiakban is működjön együtt a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel; hangsúlyozza a háborús bűnök hazai kezelésére irányuló átfogó nemzeti stratégia fontosságát; sürgeti a hatóságokat, hogy folytassák az eltűnt személyek sorsának kérdésével kapcsolatban végzett munkát, valamint készítsenek elő egy jóvátételi programot az áldozatok és családjaik számára, mivel ez a megbékélés fontos előfeltétele, amely biztosítja az áldozatok családjainak jogát ahhoz, hogy megismerjék eltűnt családtagjaik sorsát; rámutat arra, hogy a polgári áldozatokról szóló törvényt indokolatlan késedelem nélkül el kell fogadni, szem előtt tartva, hogy a hatályos jogszabályok a háborús bűncselekmények áldozatainak számos csoportját nem ismerik el; megállapítja, hogy továbbra is előfordulnak nézeteltérések, különösen a közelmúlt történelmének különböző értelmezéseivel összefüggésben; megismétli, hogy támogatja a RECOM-kezdeményezést (a volt Jugoszláviában elkövetett háborús bűncselekményeket és az emberi jogok megsértésének más súlyos eseteit vizsgáló regionális tényfeltáró bizottság); |
26. |
üdvözli a háborús bűnökre vonatkozó nemzeti stratégia tervezetének közzétételét, amely terveket fogalmaz meg az 1990-es években a volt Jugoszláviában elkövetett bűncselekményekkel kapcsolatos eljárások lefolytatására vonatkozóan; hangsúlyozza a háborús bűnökkel foglalkozó szerb intézmények megerősítésének és politikamentesítésének szükségességét; felszólítja Szerbiát egy hatékony tanú- és áldozatvédelmi rendszer létrehozására, valamint az áldozatok és családjaik jóvátételhez való jogának biztosítására; felszólít a háborús bűnökkel kapcsolatos ügyekben a regionális együttműködés javítására; újból felszólítja Szerbiát, hogy a megbékélés és a jószomszédi viszony szellemében a Bizottsággal és a szomszédos országokkal együtt vizsgálja meg a háborús bűnökkel kapcsolatos eljárásokra vonatkozó joghatóságról szóló jogszabályokat; |
27. |
üdvözli Szerbia folytatódó szerepvállalását a Koszovóval való kapcsolatok rendezésének folyamatában, valamint a kulcsfontosságú megállapodások – nevezetesen a szerb többségű koszovói települések szövetségének/közösségének létrehozásáról, az energiáról, a távközlésről és a mitrovicai hídról szóló megállapodás – 2015. augusztus 25-i véglegesítését; sürgeti Szerbiát, hogy mihamarabb hajtsa végre e megállapodások rá eső részét, és konstruktívan működjön együtt Koszovóval bármely jövőbeli megállapodás kidolgozásában és végrehajtásában; megállapítja, hogy előrelépések történtek olyan területeken, mint a rendőrség és a polgári védelem, a gépjármű-biztosítás, a vámügy, az együttműködési megállapodások és a teleknyilvántartás; megismétli, hogy a párbeszéd során elért előrehaladás mércéjének annak gyakorlati végrehajtását kell tekinteni; felhívja Szerbiát és Koszovót, hogy tartózkodjanak a negatív retorikától, és jóhiszeműen és kellő időben álljanak neki a már megkötött összes megállapodás maradéktalan végrehajtására, továbbá eltökélten folytassák a kapcsolatok rendezésének folyamatát; felszólítja mindkét kormányt és az uniós intézményeket, hogy folyamatosan törekedjenek az elért megállapodásokkal kapcsolatos tájékoztatásra és magyarázatokra, hogy ezáltal közelebb hozzák egymáshoz a Koszovóban élő albán és szerb nemzetiségi közösségeket; elismeréssel fogadja az üzleti közösségnek a kereskedelmi kamarák által irányított erőfeszítéseit, hogy a szerbiai és koszovói kereskedelmi kamarák közötti párbeszédben való részvétellel hozzájáruljanak a kapcsolatok normalizálódásához, leküzdjék a két fél között az üzleti tevékenység folytatása útjában álló akadályokat és elősegítsék a társaságok közötti kapcsolatfelvételt és együttműködést; felszólítja a Bizottságot, hogy a jövőben támogassa e tevékenységek fenntartását és fejlesztését; bátorítja Szerbiát és Koszovót, hogy azonosítsák a párbeszéd új területeit azzal a céllal, hogy javítsák az emberek életét és átfogóan rendezzék a kapcsolatokat; felhívja az Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ-t), hogy végezze el a felek által a kötelezettségeik teljesítése során nyújtott teljesítmény értékelését; sürgeti Szerbiát, hogy a jószomszédi kapcsolatok szellemében járjon el, és abbéli reményének ad hangot, hogy Koszovó UNESCO-tagság iránti kérelmének sikertelensége nem fogja akadályozni a párbeszédet, és Koszovó regionális és nemzetközi szervezetekbe történő későbbi integrációját, illetve hogy folytatódni fognak a kulturális örökség védelmét szolgáló erőfeszítések és együttműködés; kéri Belgrádot és Pristinát, hogy tartsanak fenn jószomszédi viszonyt; üdvözli a Vučić szerb miniszterelnök és Mustafa koszovói miniszterelnök közötti tárgyalások újrakezdését 2016. január 27-én; megjegyzi, hogy a megvitatott témák közé tartozott az egyetemi diplomák és szakképesítések kölcsönös elismerése, továbbá a köz-és vasúti összeköttetések javítása; hangsúlyozza, hogy a két országban elért előrehaladás a régió egészének fogja a javát szolgálni; |
28. |
a berlini folyamattal összefüggésben támogatja a nyugat-balkáni civil társadalmi fórum létrehozását, amely lehetőséget teremt a térség civil társadalmi képviselőinek az eszmecserére, aggodalmaik megosztására és a döntéshozóknak címzett konkrét ajánlások megfogalmazására, valamint felszólít a következő, 2016-os párizsi csúcstalálkozón e folyamat továbbvitelére, illetve a térség civil társadalmi szervezetei számára előkészítő munkaértekezletek szervezésére; |
Energia, környezetvédelem és közlekedés
29. |
hangsúlyozza, hogy a fenntartható és biztonságos energiarendszerek kialakítása érdekében Szerbiának – az Energiaközösségről szóló szerződés részes feleként – továbbra is aktívan részt kell vennie az Energiaközösség intézményeinek munkájában, és folytatnia kell az uniós vívmányok végrehajtását; felszólítja a hatóságokat arra, hogy kezdjék meg az energiaszektor fejlesztési stratégiájában kitűzött célok megvalósítását, tekintettel arra, hogy a megújulóenergia-ágazatban nincsenek érdemi beruházások; biztatja Szerbiát, hogy alakítson ki versenyt a gázpiacon, és az uniós vívmányokhoz való igazodás javítása céljából hozzon intézkedéseket a megújuló energia és az energiahatékonyság területén, valamint arra kéri Szerbiát, hogy a környezetbarát energiát helyezze jobban előtérbe; felszólítja a Bizottságot a szerb kormány arra irányuló erőfeszítéseinek támogatására, hogy csökkenjen az ország energiabehozataltól való függősége és Szerbia diverzifikálhassa gázellátását; megjegyzi, hogy a közelmúltban elfogadott IPA II 2015-ös csomag tartalmaz egy 155 millió eurós programot, amelynek célja a nagyszabású regionális infrastrukturális projektek finanszírozásának elősegítése a Nyugat-Balkán energia- és közlekedési ágazataiban; arra buzdítja Szerbiát, hogy igazodjon az éghajlatváltozással kapcsolatos átlagos uniós kötelezettségvállalásokhoz, valamint a Párizsban a COP 21 során elért megállapodáshoz; |
30. |
felszólítja a szerb kormányt – az európai területi együttműködési csoportosulás által az uniós tagállamok és szomszédjaik közötti határokon átnyúló együttműködés továbbfejlesztésében betöltött jelentőségével összefüggésben –, hogy biztosítsa szükséges jogi hátteret ahhoz, hogy Szerbia részt vehessen e csoportosulásban; |
31. |
aggodalmát fejezi ki a hulladékgazdálkodási jogszabályok elmaradt végrehajtása miatt, és felszólítja a szerb hatóságokat, hogy fokozzák az illegális szeméttelepek bezárására és megtisztítására irányuló erőfeszítéseiket, és dolgozzanak ki a hulladék-keretirányelvnek megfelelő hiteles hulladékcsökkentési politikát; |
32. |
üdvözli a vasúti hálózat egyes részeinek újjáépítésére, korszerűsítésére és modernizálására vonatkozó tervet, és arra bátorítja a szerb hatóságokat, hogy a szomszédos országokkal együttműködve fejlesszék tovább a tömegközlekedést; |
o
o o
33. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint Szerbia kormányának és parlamentjének. |
(1) HL L 80., 2008.3.19., 46. o.
(2) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0065.
(3) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0095.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/58 |
P8_TA(2016)0047
Koszovó európai integrációs folyamata
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a Koszovóról szóló 2015. évi jelentésről (2015/2893(RSP))
(2018/C 035/12)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Tanács 2003. június 19–20-i theszaloníki ülésének a nyugat-balkáni államok Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló elnökségi következtetéseire, |
— |
tekintettel a Bizottságnak a Koszovó uniós programokban való részvételére vonatkozó keretmegállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról szóló, 2012. október 22-i tanácsi határozatra, |
— |
tekintettel az Európai Unió és Koszovó közötti stabilizációs és társulási megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról szóló határozat elfogadásáról szóló, 2013. június 28-i európai tanácsi következtetésekre, |
— |
tekintettel a Hasim Thaçi és Ivica Dačić miniszterelnökök által 2013. április 19-én aláírt, a kapcsolatok normalizálását vezérlő elvekről szóló első megállapodásra, valamint a 2013. május 22-i végrehajtási cselekvési tervre, |
— |
tekintettel az Európai Unió koszovói jogállamiság-missziójáról (EULEX Koszovó) szóló 2008/124/KKBP együttes fellépés módosításáról szóló, 2014. június 12-i 2014/349/KKBP tanácsi határozatra, |
— |
tekintettel az EU és Koszovó közötti stabilizációs és társulási megállapodás 2015. október 27-i aláírására és annak a koszovói nemzetgyűlés általi, 2015. november 2-i ratifikálására, |
— |
tekintettel az Egyesült Nemzetek főtitkárának az Egyesült Nemzetek ideiglenes koszovói közigazgatási missziója (UNMIK) folyamatban lévő tevékenységeiről és az azokkal kapcsolatos fejleményekről szóló jelentéseire, többek között a legutóbbi, 2015. november 3-án kiadott jelentésre, |
— |
tekintettel az Európai Unió koszovói különleges képviselője, Samuel Žbogar megbízatásának 2017. február 28-ig történő meghosszabbítására, |
— |
tekintettel az EU bővítési stratégiájáról szóló, 2015. november 10-i bizottsági közleményre (COM(2015)0611), |
— |
tekintettel a bővítésről, valamint a stabilizációs és társulási folyamatokról szóló 2015. december 15-i tanácsi következtetésekre, |
— |
tekintettel az Általános Ügyek Tanácsa 2009. december 7-i, 2010. december 14-i és 2011. december 5-i ülésének következtetéseire, amelyek hangsúlyozták és megerősítették, hogy – a tagállamok által az ország státusza vonatkozásában kialakított álláspont sérelme nélkül – Koszovó számára is kilátásba kell helyezni az esetleges vízumliberalizációt, amint valamennyi feltétel teljesül; |
— |
tekintettel a vízumokkal kapcsolatos párbeszéd 2012. januári megindításra, a 2012. júniusi vízumliberalizációs ütemtervre és a Bizottság 2014. július 24-i, a Koszovó által a vízumliberalizációs ütemterv követelményeinek teljesítése terén tett előrehaladásról szóló második jelentésére (COM(2014)0488), valamint a Bizottság 2015. júliusi szakértői missziójára, |
— |
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1244-es számú határozatára (1999), a Nemzetközi Bíróság (NB) 2010. július 22-i tanácsadó véleményére Koszovó függetlensége egyoldalú kinyilvánításának a nemzetközi joggal való összhangjáról, és az ENSZ Közgyűlésének 2010. szeptember 9-i 64/298. számú határozatára, amely elismerte az NB véleményének tartalmát, és üdvözölte az Unió készségét a Szerbia és Koszovó közötti párbeszéd elősegítésére, |
— |
tekintettel a 2008. május 28–29-i, 2009. április 6–7-i, 2010. június 22–23-i, 2011. május 20-i, 2012. március 14–15-i, a 2013. október 30–31-i és a 2015. április 29–30-i EP–Koszovó parlamentközi ülések közös nyilatkozataira, |
— |
tekintettel a Bizottságnak a Koszovó által elért eredményekről szóló 2015. november 10-én kiadott, 2015. évi jelentésére (SWD(2015)0215), |
— |
tekintettel korábbi állásfoglalásaira, |
— |
tekintettel Ulrike Lunacek, a Külügyi Bizottság Koszovóért felelős állandó előadója által végzett munkára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel az ENSZ 193 tagállama közül 110, köztük az EU 28 tagállamából 23 ország elismeri Koszovó függetlenségét; |
B. |
mivel 2015. október 27-én megtörtént az EU és Koszovó közötti stabilizációs és társulási megállapodás aláírása, és a koszovói nemzetgyűlés azt 2015. november 2-án ratifikálta; mivel az Európai Parlament 2016. január 21-én egyetértését adta a megállapodáshoz; |
C. |
mivel a (potenciális) tagjelölt országokat a saját érdemeik alapján ítélik meg, és mivel a szükséges reformok gyorsasága és minősége határozza meg a csatlakozási menetrendet; |
D. |
mivel az EU többször is kinyilvánította, hogy a régió európai perspektívájával összhangban álló világos európai jövőkép révén kész segítséget nyújtani Koszovó gazdasági és politikai fejlődéséhez; |
E. |
mivel az EU a jogállamiságot bővítési politikájának központi elemévé tette; |
F. |
mivel az EU kiemelte, hogy valamennyi nyugat-balkáni országban meg kell erősíteni a gazdasági kormányzást, a jogállamiságot és a közigazgatási kapacitásokat; |
G. |
mivel az EULEX mandátuma 2016. június 14-én lejár; mivel jelenleg folyik az EULEX Koszovó stratégiai felülvizsgálata; |
1. |
üdvözli az EU és Koszovó közötti stabilizációs és társulási megállapodás – mint szerződéses viszonyt létesítő első dokumentum – 2015. október 27-i aláírását, és annak a koszovói nemzetgyűlés általi gyors, 2015. november 2-i ratifikálását; hangsúlyozza, hogy a stabilizációs és társulási megállapodás előkészíti Koszovó uniós integrációját, erőteljesen ösztönözni fogja a reformok végrehajtását és intézményesítését, továbbá lehetővé fogja tenni az EU-val folytatott együttműködés kereteinek létrehozását számos területen a politikai párbeszéd erősítése és a szorosabb kereskedelmi integráció céljából, emellett megerősíti a szomszédos országokkal fennálló kapcsolatokat, és segíti a régió stabilitásának biztosítását; felhívja Koszovó kormányát, hogy összpontosítson a stabilizációs és társulási megállapodás szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges átfogó reformok végrehajtására; |
2. |
üdvözli a nyugat-balkáni reformok és regionális együttműködés támogatását célzó csomag Bizottság általi elfogadását – ez a csomag kifejezi, hogy az EU elkötelezett ezen országok politikai és gazdasági reformfolyamatának támogatása mellett az uniós csatlakozás felé vezető útjukon; |
3. |
hangsúlyozza, hogy a stabilizációs és társulási megállapodás célja az európai normák előmozdítása olyan területeken, mint a verseny, a közbeszerzés, a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok és a fogyasztóvédelem, továbbá szabadkereskedelmi térség létrehozása, amely érzékelhető előrelépést jelentene Koszovó európai uniós gazdasági integrációja tekintetében; |
4. |
üdvözli a Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok rendezésére irányuló folyamat keretében a megállapodások elérése terén 2015-ben elért eredményeket, tekintettel különösen a koszovói szerb többségű városok egyesületének/közösségének létrehozásáról, az energiáról és a mitrovicai hídról szóló megállapodásokra, továbbá a távközlési szolgáltatásokról szóló 2015. augusztus 25-i megállapodás, a gépjármű-biztosításról szóló 2015. júniusi és az igazságszolgáltatásról szóló 2015. februári megállapodás megszületésére; támogatja az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, a Bizottság alelnöke (alelnök/főképviselő) Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok rendezése érdekében tett, folyamatos közvetítési erőfeszítéseit, mely rendezés teljes mértékű megvalósítása még nem zárult le; kéri az Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ), hogy átfogóan értékelje az eddig aláírt valamennyi megállapodás végrehajtásának aktuális állását, figyelemmel a törvények helyben történő elfogadására, és az értékelésről tegyen jelentést az Európai Parlamentnek, valamint Koszovó és Szerbia parlamentjének; sürgeti az alelnököt/főképviselőt, hogy tárja fel a hiányosságokat, felszólítva a feleket vállalásaik teljesítésére, és felhívja Szerbiát és Koszovót, hogy tartózkodjanak a negatív retorikától, és tegyenek lépéseket valamennyi, már elért megállapodás teljes körű, jóhiszemű és időben történő végrehajtása érdekében, valamint elkötelezetten folytassák a rendezési folyamatot; hangsúlyozza, hogy a kapcsolatok rendezéséhez nélkülözhetetlen a Pristina és Belgrád közötti folyamatos és konstruktív párbeszéd, valamint az eddig elért megállapodások teljes körű végrehajtása; üdvözli a szerb és a koszovói miniszterelnök, Aleksandar Vučić és Isa Mustafa közötti párbeszéd 2016. január 27-i újraindulását; megállapítja, hogy a megbeszélés témái között szerepelt az egyetemi és szakmai diplomák kölcsönös elismerése, valamint a közúti és vasúti összeköttetések javítása; hangsúlyozza, hogy a helyben tett előrelépések a régió egésze számára előnyt jelentenek majd; |
5. |
aggodalmának ad hangot amiatt, hogy nagyon magas a háború alatt eltűnt személyek száma, és kevés előrelépés történt ezen a téren; teljes körű államközi együttműködést sürget e tekintetben, szem előtt tartva, hogy a kölcsönös kiengesztelődéshez kulcsfontosságú az annak érdekében folytatott teljes körű együttműködés, hogy kiderüljön az igazság az eltűnt személyekkel kapcsolatban; |
6. |
tudomásul veszi az Alkotmánybíróságnak a Szerb Városok Egyesülete létrehozásáról szóló határozatát; felhív az elért megállapodások teljes körű és elkötelezett végrehajtására; felszólít a jogállamiság tiszteletben tartására, és sajnálja, hogy az ellenzéki erők a felfüggesztést nem használták fel a parlamenti párbeszéd újrakezdésére, és ösztönzi az összes politikai erőt, hogy konstruktív módon lépjenek fel országuk, annak demokratikus intézményei és polgárai érdekében; úgy véli, hogy a demokrácia szabályainak teljes körű tiszteletben tartása, a politikai párbeszéd és a zökkenőmentes parlamenti munka elengedhetetlenek a koszovói reformtervek valamennyi aspektusának végrehajtásához; határozottan elítéli a nemzetgyűlésen belüli erőszakos obstrukciót, felhív a nemzetgyűlésen belüli további erőszakos tiltakozások elkerülésére, és hangsúlyozza, hogy a nemzetgyűlésben a megválasztott parlamenti képviselőknek az intézmény iránti teljes tisztelet légkörében kell ülésezniük és eszmecserét folytatniuk; hangsúlyozza, hogy a kormánynak tiszteletben kell tartania a parlamenti állásfoglalásokat és határozatokat, és a jogalkotó szerv által előírtaknak megfelelően jelentést kell tennie, mielőtt döntene arról, hogy megállapodásokat ír alá más államokkal; üdvözli e tekintetben a kormánykoalíció, illetve az ellenzék soraiba tartozó két koszovói képviselő által 2015. november 20-án előterjesztett, jól kidolgozott javaslatot; felszólít valamennyi politikai szereplőt a politikai párbeszéd újrakezdésére annak érdekében, hogy el lehessen mozdítani az ügyet a holtpontról, és életképes megoldást lehessen találni, amellyel helyreállítható a koszovói nemzetgyűlés rendes működése; felhívja Koszovó valamennyi vezetőjét, hogy tekintsék ezt a helyzetet rendkívül fontos kérdésnek, és felelősségteljesen járjanak el, szem előtt tartva, hogy a nemzetgyűlést a koszovói nép választja, a koszovói nép érdekében; mély aggodalmának ad hangot az ismétlődő erőszakcselekmények miatt, és felszólítja a bűnüldöző szerveket, hogy feladatukat a jogi eljárásokkal teljes összhangban végezzék; aggodalommal veszi tudomásul a több parlamenti képviselő letartóztatásához vezető eseményeket, és kéri a hatalommal való visszaélés esetleges fennállásának kivizsgálását a letartóztatásokkal összefüggésben; felszólítja a koszovói nemzetgyűlést, hogy tisztázza a tagjai mentelmi jogának felfüggesztésére vonatkozó szabályokat; tudomásul veszi az ombudsman pristinai államügyészséghez intézett felhívását, amelyben kéri a 2015. november 28-i rendőrségi fellépés kivizsgálását; |
7. |
rámutat, hogy a nemzetgyűlésnek hatékonyabbá kell válnia és minden körülmények között be kell tartania a saját eljárási szabályzatát, továbbá a kormánynak is tiszteletben kell azt tartania; hangsúlyozza, hogy meg kell erősíteni a nemzetgyűlés felügyeleti szerepét, és felszólítja különösen a nemzetgyűlést, hogy a lehető leghamarabb fogadjon el olyan jogszabályt, amely kiemelt szerepet biztosít az EU Integrációs Bizottságának Koszovó integrációs folyamatában, és biztosítja az ellenzék e folyamatba való teljes körű bevonását is; bátorítja a nemzetgyűlést, hogy vonja be a Velencei Bizottságot jogalkotó munkájába, és rendszeresen konzultáljon vele a jogszabályokról; hangsúlyozza, hogy sürgősen ki kell nevezni kompetens tagokat a szabályozó és felügyeleti szervekbe, érdemeken alapuló, átlátható és nem politikai indíttatású kiválasztási folyamat alapján biztosítva az államigazgatás megfelelő működését; |
8. |
nyugtázza, hogy öt tagállam nem ismerte el hivatalosan Koszovót, és úgy véli, hogy a további elismerések hozzájárulhatnának a régió stabilitásának erősítéséhez, valamint segítenék a Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok normalizálódásának további előmozdítását, és növelnék az Európai Unió külső politikáinak hitelességét; e tekintetben örömmel nyugtázza a Koszovót el nem ismerő öt tagállam azon döntését, hogy nem gördítenek akadályt a Tanácsban a stabilizációs és társulási megállapodás jóváhagyása elé; felszólítja az összes tagállamot, hogy tegyenek meg mindent polgáraik és a koszovói polgárok közti gazdasági, személyes és társadalmi kapcsolatok kibontakoztatása érdekében, a stabilizációs és társulási megállapodás szellemében, valamint a hivatalos szerződéses kapcsolatok kiépítése céljából; üdvözli, hogy Koszovó benyújtotta az első gazdasági reformprogramot, amely az első lépést jelenti az Unióval folytatott gazdasági párbeszéd elmélyítése felé; |
9. |
örömmel nyugtázza a koszovói hatóságok által végzett munkát, amellyel sikerült véget vetniük a 2015 elején tetőzött irreguláris migrációs trendnek; hangsúlyozza, hogy a lakosság maradásra bírását célzó rövid távú intézkedéseket társadalmi-gazdasági fejlesztő és munkahelyteremtő intézkedéseknek kell kiegészíteniük, melyek arra bátorítják a koszovói polgárokat, hogy hazájukban maradjanak, és ott építsék fel jövőjüket; meggyőződése, hogy a vízumliberalizáció is hozzájárulna az irreguláris migráció visszaszorításához, mivel a hosszas és drága vízumigénylési procedúrákat mellőzve lehetővé tenné az emberek közötti kapcsolatok kiépülését, és ezáltal a turisztikai célú külföldi utazást, illetve a külföldön élő rokonoknál vagy barátoknál tett látogatásokat, továbbá mérsékelné az emberek bezártságérzetét is; ismételten rámutat annak potenciális veszélyére, hogy Koszovó túlságosan régóta a régió egyetlen „bezárt” és „elszigetelt” területe; felhívja továbbá Pristinát, hogy lépjen fel hatékonyan az emberkereskedelemmel foglalkozó bűnszövetkezetekkel szemben; úgy véli, hogy nagyban segítené az irreguláris migráció elleni küzdelmet, ha Koszovót felvennék a biztonságos származási országok közös uniós listájára; |
10. |
üdvözli a vízumliberalizációs cselekvési terv végrehajtásának előrehaladását; felszólítja a hatóságokat, hogy mielőbb maradéktalanul tegyenek eleget valamennyi előírt kritériumnak; felhívja a Bizottságot, hogy fokozza a Koszovót érintő vízumliberalizációra irányuló tevékenységét; kész támogatni a koszovói polgárok esetében a vízummentesség alkalmazását, amint a Bizottság kellő időben úgy határoz, hogy ehhez valamennyi technikai feltétel adott, és a Tanácsot is a vízummentességi rendszer mielőbbi támogatására kéri; ugyanakkor rámutat, hogy folytatni kell az emberkereskedők és az embercsempészek felkutatását, és a velük szembeni fellépést, elrettentve őket jogellenes tevékenységüktől; sürgeti az összes uniós intézményt és különösen a Bizottságot, hogy gyorsítsák fel a Koszovóra vonatkozó vízumliberalizációs folyamatot, emellett felszólítja a koszovói hatóságokat, hogy tegyenek eleget kötelezettségvállalásaiknak és alkalmazzák a fennmaradó referenciaértékeket annak érdekében, hogy Koszovóban 2016-ban életbe léphessen a vízummentesség, és ezáltal a koszovóiak közelebb kerüljenek az EU-hoz; |
11. |
támogatja a Koszovó uniós programokban való részvételét lehetővé tevő keretmegállapodásról szóló megbeszélések folytatását; |
12. |
üdvözli az emberi jogokról szóló jogszabálycsomag elfogadását, amely megerősíti az emberi jogok védelmének és tiszteletben tartásának ellenőrzésére szolgáló intézményrendszert; hangsúlyozza e jogszabályok végrehajtásának alapvető jelentőségét; különösen üdvözli az ombudsman hivatalának létrehozását és az ombudsman kinevezését, szem előtt tartva különösen a társadalmi bizalom koszovói társadalom irányában történő megteremtését; sajnálatosnak tartja azonban, hogy munkáját akadályozza a hivatal e célra alkalmatlan épületben történt elhelyezése, és felszólítja a hatóságokat, hogy mielőbb intézkedjenek róla, hogy a hivatal – a párizsi elveknek megfelelően – megfelelő épületbe költözhessen; kéri a hatóságokat, hogy gondoskodjanak arról, hogy az összes létező független intézmény és szabályozó testület teljes körűen megkezdje működését; |
13. |
aggodalommal állapítja meg, hogy a hatóságok civil társadalom tényleges bevonására irányuló politikai akarata továbbra is nagyon gyenge; kéri a hatóságokat, hogy jóhiszeműen hajtsák végre a civil társadalommal való együttműködést szabályozó jogi keretet, különösen azáltal, hogy biztosítják a közös tanácsadó bizottság számára az összes szükséges forrást; kéri az EU kirendeltségét, hogy ösztönözze e konzultációt, és szükség esetén játsszon benne közvetítő szerepet; |
14. |
üdvözli továbbá a hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelemről szóló törvény 2015. májusi elfogadását, és az ombudsmannak adott, az esélyegyenlőségi szerv szerepének betöltésére vonatkozó megbízást; továbbra is aggasztónak tartja a – különösen az LMBTI személyeket és kisebbségi csoportokat célzó – gyűlöletbeszéddel kapcsolatos bejelentések feldolgozásának és kivizsgálásának alacsony szintjét; bátorítja az LMBTI közösség jogaival foglalkozó tanácsadó és koordinációs csoportot, hogy aktívan kövessék nyomon ezeket az ügyeket és az ezekkel kapcsolatban felmerülő aggodalmakat; |
15. |
üdvözli a nemek közötti egyenlőségről szóló törvény elfogadását is, és kéri a koszovói hatóságokat, hogy kezeljék elsőbbségi feladatként a nemek közötti egyenlőség szempontjainak érvényesítését, és biztosítsák, hogy a kormányszervek és a hatóságok jó példával járjanak elöl; aggasztják a törvény végrehajtását akadályozó strukturális problémák; továbbra is aggódik a nők döntéshozói pozíciókban való alulreprezentáltsága miatt; aggasztónak tartja, hogy semmilyen előrelépés nem történt a családon belüli erőszak és a nemi alapú erőszak leküzdése terén; sürgeti a hatóságokat, hogy nyilvánosan ösztönözzenek és vezessenek be védelmi mechanizmusokat és védőintézkedéseket azon nők számára, akik megtörik a csendet, és feljelentést tesznek családon belüli erőszak miatt; aggasztónak tartja az ingatlantulajdonos nők alacsony számát; felszólítja a hatóságokat, hogy tevékenyen biztosítsák a nők ingatlanhoz való jogainak megszilárdítását, többek között az összes társtulajdonos földhivatali és ingatlan-nyilvántartási bejegyzése, valamint egy tájékoztató kampány lefolytatása révén; |
16. |
aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a tavalyi évben szinte alig történt előrelépés a véleménynyilvánítás és a média szabadságának biztosítása területén; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy az újságíróknak hivatásuk gyakorlása során erőszakkal és fenyegetésekkel kell szembenézniük, és kiemeli, hogy meg kell erősíteni az újságírók védelmét az ellenük intézett támadások szisztematikus szankcionálása, nyilvános elítélése, gyors kivizsgálása és a bírósági eljárások időben történő lefolytatása révén; hangsúlyozza, hogy további előrelépéseket kell tenni a média függetlensége terén is; felhívja a hatóságokat, hogy alapos és átfogó nyilvános konzultációs folyamatot követően sürgősen pótolják a rendszerszintű jogalkotási hiányosságokat, biztosítva a média szabadságát, különös tekintettel a média tulajdoni viszonyainak átláthatóságára és a közszolgálati műsorszolgáltató fenntarthatóságára; sürgeti a hatóságokat, hogy ténylegesen hajtsák végre a becsületsértéssel, a gyűlöletbeszéddel és a rágalmazással kapcsolatos jogszabályokat; |
17. |
emlékeztet arra, hogy Koszovónak és Szerbiának fenntartható megoldásokat kell találnia a menekültek tekintetében, összhangban az ENSZ Menekültügyi Főbiztosának Hivatala (UNHCR) vonatkozó megállapításaival és az ENSZ lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek emberi jogi helyzetével foglalkozó különleges előadójának 2014. évi jelentésével; |
18. |
megjegyzi, hogy további erőfeszítések szükségesek a kisebbségvédelmi jogszabályok teljes körű végrehajtása révén a koszovói kisebbségek – többek között a roma, az askáli, az egyiptomi és a goráni közösségek – jogainak védelme és tényleges garantálása érdekében, szem előtt tartva a régióban és uniós tagállamokban alkalmazott bevált gyakorlatokat; felszólítja a nemzeti és helyi hatóságokat, hogy nagyobb erőfeszítést fordítsanak azon jogszabályok végrehajtására, amelyeket a többnemzetiségű társadalom folyamatos fejlődésének előmozdítása – különös tekintettel a kisebbségek oktatására és foglalkoztatására –, valamint a közvetlen és közvetett hátrányos megkülönböztetés kiküszöbölése céljából fogadtak el; üdvözli a „Pristinai nyilatkozatot”, amely felhívja a kormányokat, a nemzetközi, kormányközi és civil társadalmi szervezeteket, hogy a romák jogainak előmozdítása és tiszteletben tartása érdekében munkálkodva és eljárva, valamint a nyugat-balkáni cigányellenességgel szemben fellépve gondosan alkalmazzák a megkülönböztetésmentesség és az egyenlőség elvét; |
19. |
ismételten aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy nem történt érdemi előrelépés a magas szintű korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén, továbbá nem került sor a bűnvádi eljárások és ítéletek nyilvántartásának bevezetésére; hangsúlyozza, hogy a szervezett bűnözés továbbra is komoly aggodalomra ad okot; megjegyzi, hogy a koszovói kormánynak világos és egyértelmű jelét kell adnia annak, hogy az ország minden szinten szisztematikusan fellép a korrupció ellen; kéri a hatóságokat, hogy haladéktalanul alkalmazzanak átfogó és stratégiai megközelítést a burjánzó korrupció elleni küzdelem terén, amely továbbra is számottevően akadályozza Koszovó demokratikus, társadalmi és gazdasági fejlődését; felhívja a Koszovói Korrupcióellenes Ügynökséget, hogy indítson több vizsgálatot, és kéri az ügyészséget, hogy tegyen intézkedéseket a korrupcióellenes ügynökség által továbbított ügyek nyomán; hangsúlyozza, hogy az eljárások átláthatóvá tétele elengedhetetlen a korrupció leküzdéséhez és az alapjogok védelmének biztosításához; rámutat továbbá a politikai elit korrupcióval szembeni küzdelemben betöltött szerepére és felelősségére; |
20. |
üdvözli a terrorizmus leküzdésére irányuló erőfeszítések fokozását és az ez iránti erőteljes elköteleződést, és ösztönzi a korrupció elleni küzdelemre irányuló stratégia végrehajtását; sürgeti a hatóságokat, hogy kezeljék a radikalizálódás okait, különösen a fiatalok körében tapasztalt magas munkanélküliséget és erőszakos szélsőségességet; üdvözli Koszovó részvételét a terrorizmus-ellenes koalícióban, valamint a hatóságoknak a fiatalok radikalizálódásának megakadályozását célzó intézkedéseit; felhívja a hatóságokat, hogy szorosan kísérjék figyelemmel és előzzék meg a potenciális külföldi iszlám harcosok és terroristák mozgósítását; örömmel nyugtázza, hogy a koszovói alkotmány rögzíti azt az elvet, hogy Koszovó szekuláris állam, s mint ilyen, vallási kérdésekben semleges; |
21. |
megjegyzi, hogy a koszovói belügyminiszter szerint mintegy 300 koszovói állampolgár állt be a dzsihadisták közé Szíriában és Irakban, és sokan közülük már visszatértek Koszovóba; üdvözli a kormány által hozott intézkedéseket, amelyek börtönbüntetést irányoznak elő azon állampolgárok számára, akik terrorista tevékenységekben vettek részt; |
22. |
megjegyzi, hogy bizonyos jogszabályok elfogadásának köszönhetően sikerült némi előrelépést elérni az igazságszolgáltatás terén; hangsúlyozza, hogy haladéktalanul meg kell kezdeni e jogszabályok konkrét és hatékony végrehajtását; ugyanakkor továbbra is rendkívül aggasztónak érzi az igazságszolgáltatás lassúságát és a feltorlódott ügyek igen nagy számát, az igazságügyi rendszer erőforráshiányát, az igazságügyi tisztviselők elszámoltathatóságának és felelősségre vonhatóságának alacsony szintjét és a bírósági struktúrák feletti politikai befolyásgyakorlás lehetőségét, amelyek vonatkozásában még nem fogadtak el megfelelő jogszabályokat, és hangsúlyozza, hogy teljesen működőképes igazságügyi rendszerre van szükség, meghatározott szabályokkal arra vonatkozóan, hogy mennyi idő alatt kell megvizsgálni a bírósági ügyeket; üdvözli az északi országrészben az igazságszolgáltatás integrációja terén tett lépéseket, nevezetesen azt, hogy több posztra koszovói szerb bírákat és ügyészeket neveztek ki; felhívja a politikai hatóságokat annak egyértelmű bizonyítására, hogy teljes mértékben támogatják a bírák és ügyészek függetlenségét, akik továbbra is ki vannak téve a folyamatban lévő nyomozati és bírósági eljárások befolyásolására tett kísérleteknek; felhívja a hatóságokat az alkotmány annak érdekében történő módosítására, hogy a Koszovói Igazságügyi Tanács tagjainak többségét – a Velencei Bizottság ajánlásainak megfelelően – a tagok válasszák; |
23. |
felhívja Koszovót, hogy kövesse az EU közös kül- és biztonságpolitikájának irányvonalait; |
24. |
örömmel veszi tudomásul különleges bíróság és különleges ügyészség létrehozását lehetővé tévő alkotmánymódosítások elfogadását; üdvözli, hogy lezárultak a tárgyalások Koszovó és Hollandia mint fogadó állam között, és elvárja, hogy a különleges bíróság a lehető leghamarabb teljesen működőképes legyen, és a különleges ügyészség számára biztosított legyen a megbízatása teljesítéséhez szükséges személyzet; felhívja a különleges bíróságot és a különleges ügyészséget, hogy a létrehozásukkal kapcsolatos vonatkozó alkotmányos rendelkezésekkel összhangban használják fel a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszék (ICTY) tapasztalatait és bevált gyakorlatait; felszólítja a koszovói hatóságokat, hogy teljes mértékben működjenek együtt az új bírósággal; felhívja az Uniót és a tagállamokat, hogy biztosítson elegendő forrást a bíróság működéséhez; |
25. |
úgy véli, hogy az EULEX felülvizsgálatát és esetleges kivezetését az EUSR megbízatásának megerősítésével és kiszélesítésével párhuzamosan kell végrehajtani, hogy utóbbinak megfelelő kapacitás álljon rendelkezésére a nyomon követési, mentorálási és tanácsadási tevékenységekre, Koszovó uniós integrációjának felgyorsítására, a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelemre, valamint a háborús bűncselekmények ügyében indított eljárások lefolytatására; ugyanakkor felszólítja az EULEX-missziót, hogy mandátuma során fokozza az eredményességet, gondoskodjon a maradéktalan átláthatóságról és felelősségvállalásról; tudomásul veszi a Tanács 2015. decemberi következtetéseit az EULEX mandátumát illetően, és felszólítja Koszovót, hogy járuljon hozzá a megújított megbízatás EULEX általi teljes körű és akadálytalan végrehajtásához; hangsúlyozza, hogy a mandátum felülvizsgálata során figyelembe kell venni az EULEX-en belüli korrupcióra utaló állítások nyomán Jean-Paul Jacqué professzor által készített jelentésben foglalt megállapításokat és ajánlásokat; sürgeti az EULEX-et, hogy jusson megállapodásra az Egyesült Nemzetek koszovói missziójával (UNMIK) a nyitott ügyek illetékes koszovói hatóságoknak történő átadásáról; felhívja a tagállamokat, hogy rendeljenek ki jól képzett és képesített szakértőket a szükséges időre, és biztosítsák, hogy kiküldetésüket követően visszailleszkedhessenek a nemzeti szolgálatokba; |
26. |
sajnálja, hogy többek között Szerbia aktív aknatevékenysége következtében – ami egyébként ellentétes Szerbia jószomszédi kapcsolatok kiépítésére irányuló kötelezettségvállalásával –, valamint az UNESCO-tagállamok közötti egyetértés hiánya miatt az UNESCO elutasította Koszovó tagfelvételre irányuló kérelmét; üdvözli a prizreni történelmi örökség védelméről szóló törvény elfogadását, és felszólít annak teljes körű végrehajtására, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a széles körben folytatott jogellenes építkezések veszélyeztetik a város épített örökségét; üdvözli, hogy a szerb vallási és kulturális örökség részét képező, és 2004-ben sajnálatos módon lerombolt számos műemléket – köztük az ortodox katedrálist – felújították, és felhív a szerb vallási és kulturális örökség további felújítására; e tekintetben felszólítja az érintett feleket, köztük a koszovói hatóságokat, a szerb kormányt, a koszovói szerb közösséget és a szerb ortodox egyházat, hogy dolgozzanak ki rendszert Koszovó kulturális és vallási örökségének előmozdítására, védelmére és megőrzésére, mely örökséget közös európai örökségként kell kezelni; örömmel nyugtázza, hogy a koszovói alkotmány rögzíti Koszovó elkötelezettségét kulturális és vallási örökségének megőrzése és védelme iránt, és további erőfeszítésekre szólít fel az összes vallási kisebbség – köztük a koszovói keresztények – jogainak védelme érdekében; hangsúlyozza, hogy a nemzetközi és regionális szervezetekhez és mechanizmusokhoz való csatlakozást Koszovónak prioritásként kell kezelnie; ezzel összefüggésben emlékeztet a regionális együttműködésről szóló megállapodás tiszteletben tartásának fontosságára; úgy véli, hogy a Nyugat-balkáni Regionális Ifjúságügyi Együttműködési Hivatal – berlini folyamat keretében történő, sokak által tevékenyen támogatott – felállítása kedvező eredményeket fog hozni, különösen a szerbiai és a koszovói fiatalok közötti kapcsolatok tekintetében; |
27. |
támogatja a Nyugat-balkáni Civil Társadalmi Fórum berlini folyamat keretében történő létrehozását, amely lehetőséget kínál a régióbeli civil szervezetek képviselői számára az eszmecserére, valamint arra, hogy hangot adjanak aggodalmaiknak és konkrét ajánlásokat tegyenek le a döntéshozók asztalára, és kéri e folyamat folytatását a következő, 2016-os párizsi csúcstalálkozó alkalmával, valamint előkészítő műhelyek szervezését a régióbeli civil társadalmi szervezetek számára; |
28. |
üdvözli a koszovói nemzetgyűlés meghívását a Délkelet-európai Együttműködési Folyamat Parlamenti Közgyűlésének (SEECP-PA) tevékenységeiben és ülésein való, minden szintre kiterjedő és egyenlő feltételeken alapuló állandó részvételre, amelyről 2015 májusában született döntés, és úgy véli, hogy ez jelentősen hozzájárul a regionális parlamenti párbeszédhez; sajnálja, hogy a koszovói nemzetgyűlést nem fogadták be teljes jogú tagként más regionális parlamenti együttműködési kezdeményezésekbe, így a stabilizációs és társulási folyamatban részt vevő államok európai integrációval foglalkozó bizottságainak nyugat-balkáni konferenciájába (COSAP), valamint a gazdasági, pénzügyi és európai integrációval foglalkozó parlamenti bizottságok nyugat-balkáni hálózatába (NPC); felhívja a régió valamennyi parlamentjét, hogy alkalmazzanak inkluzívabb megközelítést a koszovói nemzetgyűlés regionális kezdeményezésekbe való felvételre irányuló kérelmeivel szemben, hozzájárulva ezáltal a regionális együttműködés erősítéséhez; |
29. |
felhívja Koszovót, hogy teljesítse ki a közszolgálatra vonatkozó jogszabályi keretet, és teljes körűen hajtsa végre a közigazgatási stratégiai keretet és a cselekvési tervet; kéri a hatóságokat, hogy hagyjanak fel a közigazgatás átpolitizálásával, mozdítsák elő az érdemeken alapuló szakmaiságot valamennyi közintézményben, biztosítsák a közintézmények hatékony és eredményes pénzgazdálkodását, valamint a költségvetés végrehajtása nemzetgyűlés általi ellenőrzésének átláthatóságát; |
30. |
rámutat arra, hogy fokozni kell azon koszovói nem kormányzati szervezetek projektjeinek támogatását, amelyek célja a jó kormányzás elveinek előmozdítása, az átláthatóság és az elszámoltathatóság fokozása, az igazságügyi rendszer intézményi mechanizmusainak erősítése, az intézményi és társadalmi demokrácia további megszilárdítása, valamint a társadalom peremére szorult csoportok és az etnikai kisebbségek jogainak védelmére és előmozdítására irányuló erőfeszítések fokozása; |
31. |
ismételten hangot ad aggodalmának a munkanélküliség – különösen a nők és a fiatalok körében tapasztalható – magas szintje miatt, és elítéli a nőkkel szembeni általános társadalmi és munkaerő-piaci diszkriminációt; rámutat arra, hogy jövőképet kell kínálni a koszovói fiataloknak; felszólítja Koszovót, hogy összpontosítson a munkaerő-piaci készséghiány megszüntetésére, számolja fel a potenciálisan hátrányos megkülönböztetést eredményező adminisztratív akadályokat, és javítsa az országon belül az általános üzleti környezetet, különösen a kis- és középvállalkozások számára; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson további segítséget a fiatal vállalkozóknak az Előcsatlakozási Támogatási Eszközből, különös tekintettel a képzésekre és a workshopokra, valamint a know-how megosztására, beleértve az uniós tagállamok vállalkozóival folytatott kapcsolatokat megkönnyítő intézkedéseket is, és mindeközben tegyen meg mindent az agyelszívás megelőzése érdekében, különösen a stabilizációs és társulási megállapodás hatálybalépését követően; |
32. |
hangsúlyozza, hogy a strukturális reformok továbbra is elengedhetetlenek a potenciális növekedés fokozásához, a termelékenység fellendítéséhez, valamint a koszovói gazdaság rugalmasságának és versenyképességének javításához; helyesli a Bizottság azon következtetését, amely szerint Koszovónak meg kell erősítenie a középtávú költségvetési keretét, javítania kell az államháztartás átláthatóságát, a növekedést célzó intézkedések felé kell elmozdítania a költségvetési kiadásokat, és a termelő ágazatokba kell becsatornáznia a közvetlen külföldi befektetéseket és a kivándorlók átutalásait; felhívja Koszovót, hogy gyorsítsa fel az állami vállalatok szerkezetátalakítását, javítsa a csőd és fizetésképtelenség esetén alkalmazandó eljárásokat, valamint a hazai adóalap kiszélesítésével és a bevételek beszedésének korszerűsítésével csökkentse a vámokra való ráutaltságát; |
33. |
hangsúlyozza, hogy a magas munkanélküliségre és az alacsony munkaerő-piaci részvételre tekintettel elengedhetetlenek a munkaerő-piaci reformok, melyeket oktatásügyi reformoknak kell kísérniük; rámutat, hogy – különösen az egyetem előtti oktatás tantervi kereteinek megváltoztatása révén – további erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy az oktatási rendszer jobban illeszkedjen a munkaerő-piaci igényekhez; hangsúlyozza továbbá, hogy ki kell terjeszteni a szakképzési rendszert, aktív munkaerő-piaci politikákkal kiegészítve; |
34. |
megállapítja, hogy Koszovó a működő gazdaság kiépítésének korai szakaszában van; üdvözli, hogy történt némi előrelépés az ipar és a kkv-k területén; sürgeti a kkv-k terheinek további csökkentését, és rámutat arra, hogy be kell vezetni a kkv-kkal kapcsolatos szabályozási hatásvizsgálatot, amellett, hogy támogatni kell a jelentős hozzáadott értékkel bíró induló és innovatív vállalkozásokat, ösztönözve ezáltal a társadalmi és gazdasági előnyökkel is járó vállalkozási tevékenységet; felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson további segítséget a fiatal vállalkozóknak az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz igénybevételével, beleértve az uniós tagállamok vállalkozóival való kapcsolatokat megkönnyítő intézkedéseket is, valamint Koszovó vállalkozói szövetségeinek a Fiatal Vállalkozók Európai Szövetségébe való bevonását, különösen a stabilizációs és társulási megállapodás hatálybalépését követően; sürgeti a koszovói intézményeket, hogy teremtsenek beruházásfinanszírozási lehetőségeket a szociális és fenntartható vállalkozások számára a szociális problémák okozta kihívások kezelése és a fenntartható növekedés biztosítása érdekében; |
35. |
ismételten hangsúlyozza annak fontosságát, hogy Koszovó a lehető leghamarabb saját nemzetközi telefonos előhívószámot kapjon, ami segít majd az ország nemzetközi ismertségének javításában; felhívja a Nemzetközi Távközlési Egyesületet (ITU), hogy tegyen lépéseket a megállapodás irányába; |
36. |
rámutat arra, hogy a különböző személyek meghívása tekintetében – ahogy az Diković tábornok esetében is történt – tiszteletben kell tartani valamennyi közösség érzékenységét, és felszólítja a KFOR-t, hogy működjön együtt a koszovói hatóságokkal az olyan gesztusok elkerülése érdekében, amelyek sérthetik az áldozatok emlékét, és árthatnak a Pristina és Belgrád közötti párbeszédnek; emlékeztet arra, hogy mind a koszovói, mind a szerbiai összekötő irodákat minden ilyen látogatásról 48 órával előre megfelelően tájékoztatni kell; |
37. |
tudomásul veszi a közúti közlekedési és mobilitási infrastruktúra fejlesztését, különösen az autópályákkal összefüggésben, valamint a 2015-ös IPA II csomag elfogadását, amely magában foglalja Koszovó legjelentősebb vasúti infrastrukturális projektjét is; sajnálja ugyanakkor, hogy magasak az építési költségek; reméli, hogy az európai vasúti hálózat 10-es folyosójának koszovói részén elvégzendő korszerűsítés vonatkozásában Koszovó és az Európai Beruházási Bank által nemrégiben aláírt hitelmegállapodás lendületet adhat egy, a tömegközlekedés fejlesztésére és a vasúti infrastruktúra korszerűsítésére irányuló átfogó tervhez; e tekintetben üdvözli az Isa Mustafa és Aleksandar Vučić miniszterelnökök között 2016. január 27-én létrejött megállapodást a Koszovó és Szerbia közötti közvetlen légi és vasúti összeköttetésekről szóló megbeszélések megkezdéséről; szem előtt tartva, hogy a Bizottság az összeköttetésekre irányuló programot egyik fő prioritásává tette, és arra a régió gazdasági fejlődésének kulcsfontosságú tényezőjeként tekint, felhívja a koszovói hatóságokat, hogy biztosítsák a 2015. évi bécsi nyugat-balkáni csúcstalálkozón elfogadott, a közlekedési ágazatra vonatkozó műszaki előírások és „puha” intézkedések teljes körű és gyors végrehajtását; |
38. |
aggodalmát fejezi ki a koszovói energiaellátás jelenlegi kényes helyzete kapcsán, amely a mindennapi életet is negatívan befolyásolja; rámutat, hogy a villamosenergia-veszteségek és az ebből eredő kereskedelmi károk a hálózatok elavultsága miatt jelenleg rendkívül nagyok, és nagyszabású reformokra szólít fel az energiahatékonyság és az ellátásbiztonság javítása érdekében a meglévő villamosenergia-hálózat helyreállításába való beruházás révén, mivel a működő villamosenergia-hálózat előfeltétele annak, hogy hazai és külföldi vállalatok vállalkozást kívánjanak indítani Koszovóban; felhívja az Energiaszabályozó Hivatalt, hogy legyen rugalmasabb az engedélyek kiadása terén a megújulóenergia-ágazatban érdekelt új üzleti befektetők esetében; tudomásul veszi az 500 MW energiatermelő kapacitású „Új Koszovó” erőmű megépítésével kapcsolatban az egyesült államokbeli „Contour Global” vállalattal született megállapodást, és átlátható eljárást kér a projekt társadalmi és környezeti hatásvizsgálatával, maradéktalanul megfelelve az uniós előírásoknak; |
39. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az Európai Külügyi Szolgálatnak, valamint Koszovó kormányának és nemzetgyűlésének. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/66 |
P8_TA(2016)0048
A líbiai helyzet
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a líbiai helyzetről (2016/2537(RSP))
(2018/C 035/13)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Líbiáról szóló korábbi állásfoglalásaira, különösen a 2011. szeptember 15-i (1), 2012. november 22-i (2), 2014. szeptember 18-i (3) és 2015. január 15-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel a Tanács Európai Unió líbiai integrált határigazgatást segítő missziójának (EUBAM Líbia) létrehozásáról szóló, 2013. május 22-i 2013/233/KKBP határozatára, |
— |
tekintettel az EUNAVFOR MED Sophia művelet elindításáról szóló, 2015. május 18-i határozatra, mely művelet azt célozza, hogy felderítse, feltartóztassa és megsemmisítse az embercsempészek vagy emberkereskedők által használt vagy gyaníthatóan használt hajókat és felderítse az e célra használt vagy gyaníthatóan használt eszközöket; |
— |
tekintettel a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (alelnök/főképviselő), Federica Mogherini Líbiáról szóló, közelmúltban tett nyilatkozataira és különösen a 2015. április 30-i, május 26-i és 27-i, június 30-i, július 12-i, augusztus 17-i, szeptember 13-i és 22-i, október 9-i, november 19-i és 26-i, december 14-i és 17-i, valamint2016. január 7-i, 11-i és 18-i nyilatkozataira, |
— |
tekintettel a Tanács Líbiára vonatkozó, 2016. január 18-i következtetéseire, |
— |
tekintettel a 2015. december 17-én a marokkói Skhiratban aláírt líbiai politikai megállapodásra, |
— |
tekintettel a Líbiáról szóló római miniszteri találkozót követően 2015. december 13-án kiadott közös közleményre, melyet aláírt Algéria, Kína, Egyiptom, Franciaország, Németország, Olaszország, Jordánia, Marokkó, Oroszország, Katar, Szaúd-Arábia, Spanyolország, Tunézia, Törökország, az Egyesült Arab Emírségek, az Egyesült Királyság, az Egyesült Államok, az Európai Unió, az Egyesült Nemzetek Szervezete, az Arab Államok Ligája és az Afrikai Unió, |
— |
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának a líbiai helyzetről szóló, 2015. december 23-án egyhangúlag elfogadott 2259(2015) számú határozatára, |
— |
tekintettel az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatáról szóló, 2015. július 9-i állásfoglalására (5), |
— |
tekintettel a líbiai törzsek 2011 júliusában, Tripoliban tartott nemzeti konferenciájára, mely a polgárháború beszüntetése érdekében általános közkegyelemre vonatkozó törvény bevezetését szorgalmazta, |
— |
tekintettel a politikai vezetők és aktivisták 2015. március 11-i, algíri találkozójára, |
— |
tekintettel az Algéria, Franciaország, Németország, Olaszország, Marokkó, Spanyolország, Tunézia, az Egyesült Arab Emírségek, az Egyesült Királyság és az Egyesült Államok kormányai által kibocsátott, a líbiai egységkormányt támogató nyilatkozatra, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) és (4) bekezdésére, |
A. |
mivel Kadhafi uralma alatt Líbia a Földközi-tenger déli partjának legnagyobb fegyvertárával rendelkezett, és a diktátor bukása óta a tiltott fegyverkereskedelem és -csempészet egyik fő forrásává, valamint a Száhil öv (Mali, Niger, Nigéria) összes terroristája és szélsőségese, továbbá a szudáni, csádi és szíriai ellenzéki mozgalmak számára beszerzési területté vált; |
B. |
mivel 2011 februárjában a líbiaiak az arab tavasz részeként az utcára vonultak, ami 9 hónapon át tartó polgárháború kezdetét jelentette; mivel a NATO támogatta az általános állami elnyomásnak kitett felkelőket, és e támogatás döntőnek bizonyult a Kadhafi-rezsim elűzésében; |
C. |
mivel a líbiai társadalom mindig – a puccs előtt és különösen azt követően – törzsi alapon szerveződött; mivel a Líbiában jelenleg uralkodó zavaros helyzetben továbbra is jelentős szerepet töltenek be az etnikai csoportok (az arab többség és az amazigh, toubou és tuareg kisebbség) közötti törzsi szövetségek; |
D. |
mivel számos, a Kadhafi ellen harcoló milíciába iszlamisták szivárogtak be, akik fokozatosan átvették az irányítást, és némelyikük kulcsszerepet játszott a konfliktusban; mivel az ENSZ Biztonsági Tanácsának vonatkozó határozatai a Dáist, az Anszár as-Saríát és az al-Kaidát – amelyek mindegyike jelen van Líbiában – terrorista szervezeteknek minősítették; |
E. |
mivel 2012 augusztusában az Átmeneti Nemzeti Tanács (ÁNT) egy megválasztott parlamentnek, az Általános Nemzeti Kongresszusnak (ÁNK) adta át a hatalmat, amely ideiglenes államfőt választott; mivel 2014 júniusában a szavazók új parlamentet választottak, amely mint Képviselőház lépett az ÁNK helyébe, és Tobrukba költözött; mivel a Muzulmán Testvériség által dominált egykori ÁNK röviddel ezután újra összeült, és megválasztotta saját miniszterelnökét, szembeszállva a Képviselőház hatalmával, miközben az akkoriban dúló harcokban még Tripoli, a főváros is gazdát cserélt; mivel állítólag mindkét háborús felet külső erők segítik, elsősorban Egyiptom, Szaúd-Arábia és az Egyesült Arab Emírségek a Képviselőház (Tobruk) oldalán, és Törökország és Katar az új ÁNK (Tripoli) oldalán; |
F. |
mivel 2014 augusztusa óta mindkét politikai szerv (a nemzetközi közösség által elismert Képviselőház Tobrukban és a Tripliban alakult új Általános Nemzeti Kongresszus) azt állítja, hogy ő irányítja az országot, és mindkettőt több, különféle háttérrel rendelkező régiókkal, városokkal és törzsekkel szövetségben álló, erőteljesen felfegyverzett milícia támogatja; |
G. |
mivel a politikai vákuumot és a stabil kormányzat hiányát kihasználja a Dáis, amelynek sorai közt megtalálhatók az iraki és szíriai harcokból visszatérő külföldi és líbiai terroristák; mivel e visszatérők – más országokból származó dzsihádistákkal kiegészülve – 2014 novemberében elfoglalták a Bengázitól keletre található Derna városát, és hűséget fogadtak a Dáisnak; mivel ezek az erők vagy szövetségeseik azóta Dernától Tripoliig szinte az egész partvidéken – beleértve Bajdát, Bengázit, Adzsdábíját, Abugreint és Miszratát – aktívvá váltak, és teljes ellenőrzésük alatt tartanak több mint 200 kilométernyi területet Szirte városa körül, emellett kiképzőtáborral rendelkeznek Tripolitól nyugatra, a tunéziai határ mellett; mivel a Dáis helyi terrorkampányt indított – lefejezésekkel, lövöldözésekkel és bombázásokkal –, miközben területét szélesíti, megszerezte az uralmat az országút felett, és akadályozni tudja a kelet-nyugati irányú kapcsolatokat; |
H. |
mivel Líbiában találhatóak a Közel-Keleten kívül a Dáis legnagyobb erői, és az ország a Dáis hídfőállását képezi a Földközi-tenger déli partvidékén, a legnagyobb fenyegetést jelentve a környező, Száhil övi és szaharai országokra, valamint terrorcselekmények révén Európára nézve; |
I. |
mivel a Dáis nagy erőbevetéssel támadja Líbia kulcsfontosságú olajlétesítményeit hadipénztárának növelése céljából, és 2016. január 4-e óta ellenőrzése alatt tartja a jelentős keleti olajlétesítményeket al-Szidra, Rasz Lanuf és al-Brega térségében, károkat okozva a Líbia gazdasági forrásainak alapjait képező fő infrastruktúrákban, és veszélybe sodorva az ország újjáépítésére szolgáló alapvető bevételeket; |
J. |
mivel amióta Líbiában anarchia tombol, az ország még inkább tranzitzónává vált az Európa déli határai felé irányuló embercsempészet számára; mivel Líbia továbbra is több százezer, különböző állampolgárságú migránst és menedékkérőt fogad be, akik közül sokan tragikus körülmények között élnek, ezért célpontot jelentenek az embercsempészek számára; |
K. |
mivel az egész országban tovább romlik az emberi jogok helyzete, hiszen tragikus valóság a civilek, újságírók, politikai személyiségek és emberi jogi jogvédők önkényes letartóztatása és fogva tartása, a bírósági eljárás nélküli kivégzések, valamint a kínzás és az erőszak alkalmazása az összes szereplő által; mivel 2011. február 26-án az ENSZ Biztonsági Tanácsa a Nemzetközi Büntetőbíróság (NBB) elé utalta a líbiai helyzetet; mivel továbbra is az NBB hatáskörébe tartozik az országban elkövetett emberi jogi jogsértések kivizsgálása és az elkövetők felelősségre vonása; mivel az NBB 2011. június 27-én letartóztatási parancsot adott ki Moammer Kadhafi és Szaif al-Iszlám Kadhafi ellen, és mivel a többi gyanúsított nincs a Bíróság őrizetében; mivel a líbiai hatóságok ragaszkodnak ahhoz, hogy a líbiai belső jogrendszeren belül tárgyalják őket; |
L. |
mivel a líbiai párbeszéd politikai vonalában a líbiai demokratizálódási folyamat legfőbb szereplői, többek között a Képviselőház, az Általános Nemzeti Kongresszus és az Átmeneti Nemzeti Tanács képviselői vettek részt; mivel más független érdekelt felek, például önkormányzatok, politikai pártok, törzsi vezetők és nőszervezetek is hozzájárultak a valódi megbékélés előmozdításához; |
M. |
mivel a líbiai politikai megállapodás célja a líbiai nép demokratikus jogainak biztosítása, konszenzusos kormány létrehozása a hatalmi ágak szétválasztása elvének megfelelően, valamint felhatalmazás nyújtása állami intézmények, például a nemzeti egységkormány számára; mivel a Líbia előtt álló kihívásokra tekintettel haladéktalanul létre kell hozni a nemzeti egységkormányt, amely Líbia lakosságának egésze érdekében lép fel, és lefekteti a béke, a biztonság, az újjáépítés és a fejlődés alapjait az országban; |
N. |
mivel a tobruki líbiai Képviselőház 2016. január 25-én elvetette az ENSZ által támogatott egységes kormányzatot, egyidejűleg jóváhagyva a líbiai politikai megállapodást, amely alapja a politikai átmenetnek az országban; |
O. |
mivel egy biztonságos és politikailag stabil Líbia nem csupán a líbiai polgárok, hanem az egész régió és az Európai Unió biztonságának szempontjából is elengedhetetlenül szükséges; |
1. |
üdvözli az ENSZ támogatásával 2015. december 17-én létrejött líbiai politikai megállapodást, teljes körű támogatásáról biztosítja az Elnöki Tanácsot, és gratulál az ENSZ-főtitkár különleges képviselője, Martin Kobler kemény munkájához; |
2. |
sajnálja, hogy a tobruki Képviselőház elutasította az egységes kormányra tett első javaslatot; felhívja a két fő líbiai szervet, hogy fogadják el ezt a megállapodást, amely kulcsfontosságú lépés a líbiai politikai megállapodás végrehajtása terén, és amely tükrözi azon szándékot, hogy az ország a béke és stabilitás útjára lépjen, védelmet nyújtva az összes líbiai polgárnak; nyomatékosan felhívja a tobruki Képviselőházat és elnökségét, hogy mutasson kompromisszumkészséget, és folytassa a kabinetről szóló lista megvitatását a líbiai politikai megállapodásban előirányzott nemzeti egységkormány jóváhagyása érdekében; |
3. |
a líbiai felek által konszenzussal kialakított nemzeti egységkormányt fogja elismerni és támogatni mint Líbia egyetlen törvényes kormányát; hangsúlyozza a politikai folyamatban való líbiai szerepvállalás és a folytonos inkluzivitás fontosságát, többek között a törzsi tanácsok konstruktív bevonása, a nők és a civil társadalom határozott részvétele, valamint a politikai és a helyi szereplőknek egy olyan alkotmány időben történő módosítása és elfogadása folyamatához való jótékony hozzájárulása révén, amely tiszteletben tartja a demokráciát, az emberi jogokat és a polgári szabadságjogokat; |
4. |
felszólítja a nemzetközi közösséget, az ENSZ-t, az EU-t, az Afrikai Uniót és az Arab Liga államait, hogy álljanak készen Líbia támogatására a megállapodás sikeres végrehajtása érdekében tett erőfeszítései során; elvárja, hogy a tagállamok és a nemzetközi intézmények csak a líbiai politikai megállapodás részes feleivel tartsanak fent hivatalos kapcsolatokat; kéri az Uniót, hogy vessen ki célzott szankciókat, például utazási tilalmat és a vagyoni eszközök befagyasztását azon egyénekkel és szervezetekkel szemben, akik vagy amelyek bojkottálják a líbiai politikai megállapodást; |
5. |
sajnálatát fejezi ki a külföldi szunnita pártok közötti, háború közeli állapot miatt; felhívja a régióbeli szereplőket, hogy tartózkodjanak az olyan fellépésektől, amelyek tovább mélyíthetik a jelenlegi megosztottságot, alááshatják a stabil, inkluzív és demokratikus Líbia kialakulásának folyamatát, valamint destabilizálhatják a környező országokat; megerősíti elkötelezettségét Líbia szuverenitása, területi integritása, nemzeti egysége és demokratikus átalakulása mellett; |
6. |
elítéli a Dáis által a líbiai nép ellen elkövetett, destabilizáló terrortámadásokat, ideértve a kisebbségek és az al-szidrai és Rasz Lanuf-i olajlétesítmények ellen elkövetett támadásokat, és minden, a stabilizálódás folyamatának megzavarására irányuló törekvést; felszólít egy nemzetközi koalíció létrehozására a Dáis növekvő líbiai jelenlétének kezelése érdekében, amely destabilizálja az országot, és nem csupán a környező, Száhil övi és szaharai országokra, hanem az EU-ra is veszélyt jelent; |
7. |
hangsúlyozza, hogy Líbia határainak bizonytalan volta és a központi politikai hatalom hiánya nagyban elősegítette a fegyverek elterjedését és kereskedelmét, valamint a líbiai és külföldi fegyveres csoportok szabad mozgását; aggódik amiatt, hogy a líbiai konfliktus biztonságot érintő következményei átterjednek közvetlen szomszédaira, különös tekintettel Egyiptomra és Tunéziára, valamint Algériára; úgy véli, hogy az Uniónak a közös biztonság- és védelempolitika (KBVP) keretében élnie kell diplomáciai és külpolitikai eszközeivel, valamint egyéb – például kereskedelmi és együttműködési – politikáival annak érdekében, hogy ezen közel-keleti és észak-afrikai országokat a líbiai átmeneti folyamatban való pozitív szerepvállalásra ösztönözze; |
8. |
véleménye szerint a gazdaság helyreállítása fontos lépés Líbia demokratikus átalakulása szempontjából; teljes mértékben támogatja az új líbiai hatóságokat a líbiai nép és a kritikus gazdasági infrastruktúrák védelmének biztosítása érdekében a terrorizmus ellen folytatott küzdelmükben; |
9. |
emlékeztet arra, hogy a válságra adott politikai megoldásban a parlamenti dimenzió központi szerepet játszik; hangsúlyozza, hogy a Európai Parlament szervei és képviselői készek megosztani intézményi tapasztalataikat a líbiai szereplőkkel annak érdekében, hogy támogassák őket az inkluzív politikai párbeszéd folytatásában; |
10. |
hangot ad a líbiai migránsok, menedékkérők és menekültek sorsa feletti súlyos aggodalmának, akiknek a már eddig is elviselhetetlen helyzete folyamatosan romlik; kéri, hogy az ENSZ Menekültügyi Főbiztosának Hivatala (UNHCR) erőteljesebben vegyen részt az ENSZ erőfeszítéseinek koordinálásában; felkéri az EU-t és a tagállamokat, hogy hatékonyan kezeljék az Észak-Afrikából, különösen Líbiából érkező, hirtelen megugró migrációs és menekülthullámok problémáját; felszólítja a líbiai hatóságokat és milíciákat, hogy biztosítsák a – különösen a migránsok számára fenntartott – fogva tartási intézményekbe való külső bejutást; |
11. |
felszólítja a Bizottságot és a tagállamok líbiai fellépésének koordinálásáért felelős Európai Külügyi Szolgálatot, hogy erőfeszítéseiket az államépítésre és az intézményfejlesztésre összpontosítsák, valamint hogy a tagállamokkal, az ENSZ-szel, a NATO-val és a regionális partnerekkel közösen támogassák a biztonsági ágazat reformját és egy, a nemzeti egységkormány ellenőrzése alatt álló, hatékony, Líbia egész területét és annak vizeit ellenőrizni, határait pedig biztosítani képes nemzeti hadsereg és rendőrség létrehozását; hangsúlyozza, hogy az EU-nak elsőbbségi kérdésként kellene kezelnie a líbiai igazságügyi rendszer, illetve más – a demokratikus kormányzás szempontjából kulcsfontosságú területek – reformját; |
12. |
támogatja az EUNAVFOR MED Sophia műveletet a migrációs válság és a menekülteteket kihasználó emberkereskedők kérdésének kezelésére irányuló erőfeszítéseiben; megismétli, hogy a művelet sikere közvetlenül kapcsolódik a líbiai politikai párbeszéd fenntarthatóságához és a béke és stabilitás helyreállításához az országban; felhív egy olyan megállapodás megkötésére a nemzeti egységkormánnyal, amely az uniós misszió számára lehetővé tenné, hogy Líbia területi vizein végrehajtsa a szükséges műveleteket; |
13. |
nagyra értékeli, hogy az EU már rendelkezésre bocsátott egy 100 millió eurós csomagot, és készen áll az azonnali segítségnyújtásra olyan területeken, amelyeket az új líbiai nemzeti egységkormánnyal közösen határoz majd meg, annak megalakulását követően; felhívja az EU-t és az ENSZ-t, hogy készüljenek segítségnyújtási tervvel olyan területeken, mint az államépítés, a biztonság és a békefenntartás, a sürgősségi és a katasztrófareagálási képességek képzése, valamint az emberi jogok és a jogállamiság tiszteletben tartása; |
14. |
felszólítja a tagállamokat, hogy ne önállóan lépjenek fel, hanem támogassák az alelnököt/főképviselőt egy átfogó, az UNSMIL-lel és a líbiai hatóságokkal összehangolt stratégia kialakításában az átmenet és az új líbiai kormány támogatása érdekében; úgy véli, hogy a biztonsági ágazat reformja és a lefegyverzés, leszerelés és reintegráció folyamatához kapcsolódó programok prioritást jelentenek az ország számára, és felhívja a Bizottságot, az alelnököt/főképviselőt és a tagállamokat, hogy álljanak készen a szükséges segítségnyújtásra ezeken a területeken, ha az új kormány kéri; |
15. |
hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a nemzetközi közösség növelje a humanitárius finanszírozást, a líbiai konfliktus által súlyosan érintettek legsürgetőbb szükségleteinek kielégítése céljából; hangsúlyozza, hogy pénzeszközöket kell biztosítani annak elősegítése érdekében, hogy a humanitárius szervezetek jobban fel tudják mérni a helyzetet, és javítsák a helyszíni reagálási képességüket; felhívja a tagállamokat, hogy teljesítsék az Uniós Vészhelyzeti Alap Afrikáért felé tett kötelezettségvállalásaikat; |
16. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az Unió a Mediterrán Térségért intézményének, az Arab Államok Ligájának, az Afrikai Unó Tanácsának és az ENSZ főtitkárának. |
(1) HL C 51. E, 2013.2.22., 114. o.
(2) HL C 419., 2015.12.16., 192. o.
(3) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0028.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0010.
(5) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0272.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/71 |
P8_TA(2016)0049
A szigetek sajátos helyzete
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a szigetek sajátos helyzetéről (2015/3014(RSP))
(2018/C 035/14)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174. és 175. cikkére, |
— |
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és a „Beruházás a növekedésbe és munkahelyteremtésbe” célkitűzésről szóló egyedi rendelkezésekről, valamint az 1080/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1301/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, |
— |
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, |
— |
tekintettel az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, |
— |
tekintettel a gazdasági, társadalmi és területi kohézióról szóló hatodik jelentésre (COM(2014)0473), |
— |
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak „A szigeteket sújtó egyedi problémák” c. dokumentumról szóló véleményére (1229/2011), |
— |
tekintettel a szigeti fekvés sajátos feltételei kapcsán a Bizottsághoz intézett kérdésre (O-000013/2016 – B8-0106/2016), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 128. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel a NUTS II és NUTS III besorolású szigetek olyan közös jellemzőkkel és sajátosságokkal bírnak, amelyek egyértelműen megkülönböztetik őket a kontinensen fekvő területektől; |
B. |
mivel az EUMSZ 174. cikke elismeri a szigetek helyzetére jellemző állandó természeti és földrajzi hátrányokat; |
C. |
mivel régiók közötti gazdasági, társadalmi és környezeti különbségek csökkentése és a többközpontú, harmonikus fejlesztés a kohézióz politika fő célkitűzései közé tartoznak, szoros összefüggésben az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósításával; |
D. |
mivel a gazdasági válság drámai hatást gyakorolt számos tagállam nemzeti és regionális költségvetésére azáltal, hogy számos ágazatban korlátozta a rendelkezésre álló finanszírozást, illetve az állami beruházások 20 %-os csökkenéséhez vezetett; mivel, amint arra a gazdasági, társadalmi és területi kohézióról szóló hatodik jelentés is rámutat, a válság hatása súlyosan érintette számos hátrányos helyzetű régió – többek között a szigetek – potenciális fejlődését; mivel a gazdasági válság visszafordította a GDP és a munkanélküliségi ráta konvergenciájának hosszú távú tendenciáját az EU-ban, ami fokozódó szegénységhez és társadalmi kirekesztéshez vezetett, továbbá akadályozza a gazdasági, társadalmi és területi kohézió megvalósítására irányuló hosszú távú uniós célkitűzés elérését; |
E. |
mivel az uniós szigetek egy része egyúttal az EU külső határainál elhelyezkedő peremrégió is, és különösen ki vannak téve az Európa előtt álló olyan jelenlegi kihívásoknak, mint a globalizáció, a demográfiai tendenciák, az éghajlatváltozás, az energiaellátás, továbbá – különösen a déli államok tekintetében – a migrációs hullámok; |
F. |
mivel az európai szigetek hozzájárulnak az Unió sokszínűségéhez, mind környezeti (sajátos élőhelyek és őshonos fajok), mind kulturális értelemben (építészeti örökség, régészeti helyszínek, tájak, mezőgazdasági és nem mezőgazdasági jellemzők és földrajzi identitások); |
G. |
mivel az európai szigetek hozzájárulhatnak az Unió fenntartható fejlődésének erősítéséhez, mivel jelentős potenciállal rendelkeznek a megújuló energiaforrásokból származó energia előállítása terén a széláramlatoknak, az óceáni hullámverésnek és a napsütésnek való sajátos kitettségük miatt; |
H. |
mivel a szigetek régióihoz és összeköttetéseihez való hozzáférés kulcsfontosságú tényező a szigeti területek vonzóbbá tétele szempontjából a képzett munkavállalók és a vállalkozások számára; mivel beruházásokat kell vonzani, új munkahelyeket kell teremteni, és a területi folytonosság elvével összhangban csökkenteni kell a tengeri és légi úton történő személy- és áruszállítás költségeit, ugyanakkor erőfeszítéseket kell tenni annak érdekében, hogy csökkentsék a tengeri és légi közlekedésből eredő kibocsátásokat és szennyezést; |
I. |
mivel a mezőgazdaság, állattenyésztés és halászat fontos részét képezik a helyi szigeti gazdaságoknak, amelyek az ellátás forrásait jelentik a mezőgazdasági és ipari ágazat jelentős része számára, és mivel ezen ágazatok hátrányos helyzetben vannak a hozzáférés – különösen a kkv-k esetében – hiánya, az alacsony fokú termékdifferenciálás és az éghajlati feltételek miatt; |
J. |
mivel az intenzív turizmus a legtöbb sziget számára a helyi gazdaság fontos eleme, de általában csak az év meghatározott időszakaira korlátozódik és a turizmus a szezonon kívül nem megfelelően megtervezett, és ez kockázatokat jelenthet a szigeti régiók környezeti szempontból fenntartható fejlesztésére nézve; |
1. |
ösztönzi a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174. cikke tekintetében pontosan határozza meg, hogy milyen típusúak azok az állandó földrajzi, természeti és demográfiai hátrányok, amelyekkel a szigeti régióknak adott esetben szembe kell nézniük; |
2. |
kérdezi a Bizottságot, hogy hogyan kívánja végrehajtani az EUMSZ 174. cikkét a szigeti régiók természetes fejlődését, illetve gazdasági, társadalmi és területi kohéziójuk megvalósítását akadályozó állandó hátrányok tekintetében; |
3. |
elismeri annak fontosságát, hogy támogatást nyújtsanak a szigeti régiókban tapasztalható jelentős elnéptelenedési tendencia elleni küzdelemhez; emlékeztet arra, hogy a szigeteknek bizonyos hátrányokkal sokkal nehezebb megküzdeniük, kis méretükre és az európai kontinentális partoktól való távolságukra tekintettel; |
4. |
felkéri a Bizottságot, hogy indítson mélyreható tanulmányt/elemzést a szigetjelleggel járó többletköltségekről a személyek és áruk közlekedési rendszere, az energiaellátás és a piaci hozzáférés tekintetében, különösen a kkv-k vonatkozásában; |
5. |
úgy véli, hogy szükséges a szigetek olyan fogalommeghatározása/kategorizálása, amely különbségeiken és sajátosságaikon kívül figyelembe veszi sajátos helyzetüket is; felkéri a Bizottságot az EUMSZ 174. cikke alapján, amely elismeri a szigetek sajátos helyzetét, hogy hozzon létre egy olyan homogén csoportot, amely valamennyi szigeti területet tömöríti; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy a GDP mellett vegye figyelembe a többi olyan statisztikai mutatót is, amely képes tükrözni a gazdasági és társadalmi kitettséget, amely az állandó természeti hátrányokból ered; |
6. |
emlékeztet arra, hogy a 2006/112/EK tanácsi irányelvvel összhangban bizonyos európai szigetekre egyedi adózási szabályok vonatkoznak, állandó természeti és demográfiai hátrányaik ellensúlyozása érdekében; hangsúlyozza ezen egyedi adózási szabályok fontosságát a helyi közösségek és gazdaságok szempontjából, és kéri fenntartásukat, különösen azokban a tagállamokban, amelyek gazdasági kiigazító programokat hajtanak végre; |
7. |
emlékeztet különösen arra, hogy a tengeri útvonalakon keresztül jobb összeköttetésekre, a kikötőkhöz való jobb hozzáférésre és jobb légi szállítási szolgáltatásra van szükség; úgy véli, hogy különös hangsúlyt kell helyezni a közlekedési csomópontokra, az intermodális szállításra és a fenntartható mobilitásra; hangsúlyozza továbbá, hogy támogatni kell a szigeti régiók kiegyensúlyozott területi fejlődését azáltal, hogy ezekben a régiókban – amelyek távol esnek a nagyobb közigazgatási és gazdasági központoktól és nincs megfelelő hozzáférésük a közlekedéshez – előmozdítják az innovációt és a versenyképességet, illetve erősítik a helyi piacok számára való helyi termelést; |
8. |
hangsúlyozza, hogy a digitális képesség elengedhetetlenül fontos a szigeti régiók összeköttetésbeli hátrányainak ellensúlyozása szempontjából; hangsúlyozza, hogy infrastrukturális beruházásokra van szükség annak érdekében, hogy szélessávú hozzáférést biztosítsanak a szigeteken és biztosítsák, hogy a szigetek teljes mértékben részt vegyenek az egységes digitális piacon; |
9. |
emlékeztet arra, hogy a Földközi-tenger szigetei közül többre is nagy számban érkezőnek a migránsok, és ezt a helyzetet a szigeteknek kezelniük kell; hangsúlyozza, hogy egy olyan átfogó uniós megközelítésre van szükség, amely uniós támogatást nyújt és összevonja valamennyi tagállam közös erőfeszítését; |
10. |
hangsúlyozza annak fontosságát, hogy minden szinten biztosítsanak oktatást, többek között a távoktatási rendszerek gyakoribb használata révén; emlékeztet arra, hogy a szigeteknek az éghajlatváltozás súlyos hatásaival is szembe kell nézniük, amelyek különösen jelentős következményekkel járnak, többek között nő a természeti katasztrófák száma; |
11. |
hangsúlyozza, hogy amellett, hogy megszorításokkal kell szembenézniük, a szigetek területi potenciállal is rendelkeznek, amelyet lehetőségként kell felhasználni a fejlesztés, a növekedés és a munkahelyteremtés szempontjából; hangsúlyozza az alacsony adókat és a bürokrácia csökkentését szolgáló szakpolitikák fontosságát, amelyek a beruházások vonzásának kulcsfontosságú ösztönzői; megemlíti ezzel összefüggésben a fenntartható turizmus szezonális turizmus melletti fejlesztését, amely során a kulturális örökség és a sajátos kézműves gazdasági tevékenységek előmozdítására kell összpontosítani; hangsúlyozza továbbá, hogy hatalmas lehetőség rejlik az óceán-, a szél- és napenergiában, illetve hogy a szigetek fontos alternatív energiaforrásokká válhatnak, az energia szempontjából a lehető legnagyobb mértékben önellátók lehetnek, és különösen olcsóbb energiaellátást biztosíthatnak az ott élők számára; |
12. |
ezzel összefüggésben hangsúlyozza az európai strukturális és beruházási alapok, valamint más uniós eszközök közötti minden lehetséges szinergia felhasználásának fontosságát azzal a céllal, hogy ellensúlyozzák a szigetek hátrányait, és javítsák helyzetüket a gazdasági növekedés, a munkahelyteremtés és a fenntartható fejlődés szempontjából; |
13. |
felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki egy szigetekre vonatkozó uniós stratégiai keretet az adott esetben jelentős területi hatással rendelkező eszközök összekapcsolása céljából; |
14. |
felhívja a tagállamokat és a regionális és helyi hatóságokat, hogy játsszanak jelentős szerepet a szigetekre vonatkozó fejlesztési stratégiákban egy olyan vertikális megközelítés segítségével, amely a szubszidiaritás elvével összhangban magában foglal valamennyi kormányzati szintet, annak érdekében, hogy biztosítsák az uniós szigetek fenntartható fejlődését; |
15. |
javasolja, hogy a Bizottság hozzon létre egy, a Bizottság Regionális és Várospolitikai Főigazgatósága (DG REGIO) alá tartozó, tisztviselők kisebb csoportjából álló „szigetirodát” a szigeti régiókkal kapcsolatos kérdések összehangolása és elemzése céljából; |
16. |
felkéri az Európai Bizottságot, hogy nyújtson be egy közleményt, amely tartalmaz egy az uniós szigeti régiókra vonatkozó menetrendet, ezt követően pedig a bevált gyakorlatra alapozva és a helyi, regionális és nemzeti hatóságokat, valamint más érdekelt szereplőket, köztük a gazdasági és szociális partnereket és a civil társadalom képviselőit bevonva készítsen fehér könyvet a szigeti régiók fejlesztésének nyomon követéséről; |
17. |
felkéri az Európai Bizottságot, hogy terjesszen elő egy a szigetek és hegységek európai évére vonatkozó javaslatot; |
18. |
felkéri a Bizottságot, hogy a következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslat kidolgozása során vegye figyelembe a szigetek sajátos helyzetét; |
19. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Régiók Bizottságának és a tagállamoknak. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/74 |
P8_TA(2016)0050
A helyi és regionális hatóságok szerepe az európai strukturális és beruházási alapokban (ESIF)
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a helyi és regionális önkormányzatok szerepéről az európai strukturális és beruházási alapokban (esb-alapok) (2015/3013(RSP))
(2018/C 035/15)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174–178. cikkére, |
— |
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, és az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: a közös rendelkezésekről szóló rendelet (CPR)), |
— |
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és a „Beruházás a növekedésbe és munkahelyteremtésbe” célkitűzésről szóló egyedi rendelkezésekről, valamint az 1080/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1301/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2), |
— |
tekintettel a Régiók Európai Bizottságának 2015. július 9-i véleményére a partnerségi megállapodásokról és az operatív programokról folyó tárgyalások kimeneteléről, |
— |
tekintettel a Bizottságnak a „Beruházás a növekedésbe és a munkahelyteremtésbe – az európai strukturális és beruházási alapok hozzájárulásának maximalizálása” című, 2015. december 14-i közleményére (COM(2015)0639), |
— |
tekintettel a Régiók Bizottságának a többszintű kormányzásról szóló fehér könyvére, |
— |
tekintettel a Bizottsághoz intézett, a helyi és regionális önkormányzatok az európai strukturális és beruházási alapokban (esb-alapok) játszott szerepére vonatkozó kérdésre (O-000012/2016 – B8-0105/2016), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 128. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel az uniós kohéziós politika a 2014–2020 közötti programozási időszakban továbbra is a fő befektetési eszközt képezi, amely az EU valamennyi régióját lefedi, és amely lehetőséget kínál a fenntartható növekedésre irányuló, nagyobb mértékben alulról felfelé építkező folyamat létrehozására, támogatva a munkahelyteremtést, a vállalkozói készséget és az innovációt a helyi és regionális gazdaságok szintjén, javítva a polgárok életminőségét és szolidaritást teremtve és fokozott fejlődést előidézve az EU régióiban; |
B. |
mivel a kohéziós politika célja, az EUMSZ-ben meghatározottak szerint, többek közt az uniós tagállamok és azok régiói közti gazdasági, társadalmi és területi különbségek inkluzív stratégia révén történő csökkentése; |
C. |
mivel (a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan) először jött létre koherens keret, a közös rendelkezésekről szóló rendelet (CPR), amely közös szabályokat fektetett le mind az öt, alábbi európai strukturális és beruházási alap (esb-alapok) számára; az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA), a Kohéziós Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA); |
D. |
mivel a CPR keretében bevezetett közös stratégiai keret hozzájárul a közkiadások hatása és hatékonysága maximalizálásához és szinergiák létrejöttét teszi lehetővé az esb-alapok egyéb, az Unió által finanszírozott programokkal való kombinálása révén; |
E. |
mivel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra vonatkozó rendelet 7. cikke értelmében az ERFA forrásainak legalább 5 %-át a fenntartható városfejlesztés integrált fellépésen keresztül történő támogatására kell elkülöníteni, melynek során a fenntartható városi stratégiák végrehajtásáért felelős városoknak, szubregionális és helyi szervezeteknek kell viselniük a felelősséget legalább a műveletek kiválasztásával kapcsolatos feladatokért; |
F. |
mivel a jelenlegi 2014–2020-as programozási időszakban a közösségvezérelt helyi fejlesztés és a helyi akciócsoportok szintén finanszírozásra jogosultak az ERFA és az ESZA keretében; |
G. |
mivel a partnerségi és többszintű kormányzás a CPR 5. cikke szerinti elvei az esb-alapok legfontosabb alapelvei közé tartoznak; |
1. |
hangsúlyozza a helyi és regionális hatóságok kulcsfontosságú szerepét az uniós stratégiák végrehajtásában, ugyanakkor elismeri a tagállamok közösségi csoportjaihoz tartozó érdekelt felek széles körének szerepét; úgy véli továbbá, hogy e hatóságok polgárokhoz való közelsége és a kormányzás sokfélesége helyi és regionális szinten értéket képvisel az EU számára; |
2. |
támogatja az esb-alapok és egyéb uniós programok közti szinergiákat és komplementaritást, amelyekben a helyi és regionális hatóságok hasznos szerepet játszhatnak a kohéziós politika céljainak elérése tekintetében; ugyanakkor hangsúlyozza, hogy az esb-alapok bárminemű újraprogramozását a CPR szabályokkal összhangban kell elvégezni, valamint hogy az új kezdeményezések nem gyengíthetik az esb-alapok lényegi vonásait; |
3. |
rámutat a megerősített partnerség elvére és az európai partnerségi magatartási kódexre, amely megállapította a helyi és regionális hatóságok jogi részvételét és minimumkövetelményeket szabott meg e hatóságok az operatív programok valamennyi előkészítési és végrehajtási szakaszában való részvétele tekintetében; elismeri, hogy bár a helyi és regionális hatóságokkal a legtöbb esetben konzultáltak a partnerségi megállapodásokról és operatív programokról szóló tárgyalások során, részvételük nem jelentett teljes partnerséget; ezért sürgeti a tagállamokat, hogy teljes mértékben teljesítsék ezeket a követelményeket és fokozzák a hiányosságok kezelésére tett erőfeszítéseiket; |
4. |
hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális hatóságok adminisztratív kapacitásainak növelése és strukturális hiányosságainak kezelése kulcsfontosságú mind az operatív programok programozási végrehajtási szakasza, mind az esb-alapok magasabb felhasználási arányának megvalósítása szempontjából; ezért felhívja a Bizottságot annak biztosítására, hogy a helyi és regionális hatóságok kapacitásépítési céljai, adminisztrációi és intézményei támogatást kapjanak, hogy érdemi szerepet játszhassanak a kohéziós politikában, különösen a végrehajtási feladatok az adminisztráció alacsonyabb szintjeire, különösen a városi hatóságokra való átruházása esetén; |
5. |
megjegyzi, hogy az uniós kohéziós politika jó példája az alulról építkező megközelítést alkalmazó, többszintű kormányzásnak, ahol a helyi és regionális hatóságok az európai strukturális és beruházási alapok igénybevétele során egyensúlyi helyzetet alakítanak ki az Unió nagyobb gazdasági, társadalmi és területi kohézióra irányuló célja és az uniós politikák területi hatása között; |
6. |
hangsúlyozza a közösségvezérelt helyi fejlesztési kezdeményezés fontosságát, amelyben a helyi hatóságok egymás partnerei; hangsúlyozza, hogy meg kell őrizni az alulról építkező megközelítést, ugyanakkor célokat kell kitűzni a helyi és regionális szükségletekkel kapcsolatos beavatkozások tekintetében; |
7. |
úgy véli, hogy az új integrált területi beruházások (ITB) és a közösségvezérelt helyi fejlesztési kezdeményezések fokozatos változást hoznak a helyi érdekelt felek arra vonatkozó képességében, hogy összevonják a finanszírozási forrásokat és megfelelően célzott helyi kezdeményezéseket tervezzenek; |
8. |
úgy véli, hogy a többszintű kormányzás támogatja az EU alapvető politikai céljait, így a gazdasági növekedést, a társadalmi haladást és a fenntartható fejlődést, valamint hogy megerősíti az EU demokratikus dimenzióját és fokozza politikai fellépésének hatékonyságát; |
9. |
felhívja a figyelmet a helyi és regionális hatóságok előtt álló kihívásokra – globalizáció, éghajlatváltozás, energiabiztonság, migrációs hullámok és megnövekedett urbanizáció – figyelembe véve, hogy minden régiónak megvannak a maga egyedi szükségletei és jellemzői; |
10. |
meggyőződése, hogy a városi térségek egyre nagyobb szerepet játszanak a mai világban, valamint hogy az Unió politikái fontos szerepet töltenek be azon megfelelő keret létrehozásában, amelyben az európai városi térségek növekedési potenciálja kibontakozhat; |
11. |
felhívja a Bizottságot, hogy szorosan kövesse nyomon az ERFA-ra vonatkozó rendelet 7. cikkének végrehajtását, és erről tegyen jelentést a Parlamentnek; |
12. |
úgy véli, hogy az uniós városfejlesztési menetrend javíthatja a politikák és programok kialakítását és végrehajtását, ezáltal biztosítva ezeknek a városokra kifejtett koherensebb, támogató hatását, hozzájárulva ugyanakkor a közös európai és nemzeti célok eléréséhez, a szubszidiaritás és arányosság elvének maradéktalan betartása mellett; hangsúlyozza az Amszterdami Paktum és az általa elérni kívánt célok felé való előrelépés fontosságát; ugyanakkor megjegyzi, hogy a szűk keresztmetszetek és következetlenségek felszámolására irányuló erőfeszítéseket mind a városi, mind a vidéki térségekre hatással lévő uniós politikákra alkalmazni kellene; |
13. |
felhívja a Bizottságot, hogy továbbra is építsen a korábbi és jelenleg zajló kezdeményezésekre, köztük a nyilvános konzultációkra, azon eszközök azonosítása érdekében, amelyek a helyi és regionális hatóságok szerepének megerősítését szolgálják az esb-alapok partnerségi megállapodások és operatív programok révén történő kezelésében és végrehajtásában; |
14. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Bizottságnak, a Tanácsnak, a Régiók Bizottságának, valamint a tagállamok nemzeti és regionális parlamentjeinek. |
(1) HL L 347., 2013.12.20., 320. o.
(2) HL L 347., 2013.12.20., 289. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/77 |
P8_TA(2016)0051
A vallási kisebbségek ISIS általi szisztematikus tömeges meggyilkolása
Az Európai Parlament 2016. február 4-i állásfoglalása a vallási kisebbségekhez tartozóknak az úgynevezett „ISIS/Dáis” általi tömeges és szisztematikus lemészárlásáról (2016/2529(RSP))
(2018/C 035/16)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel korábbi állásfoglalásaira: az iraki helyzetről szóló, 2014. február 27-i állásfoglalására (1), az Irakban és Szíriában uralkodó helyzetről, valamint – a kisebbségek üldözését is beleértve – az Iszlám Állam által indított offenzíváról szóló, 2014. szeptember 18-i állásfoglalására (2) és különösen annak 4. bekezdésére, az „Irakról: Nők elrablása és a velük való rossz bánásmód” című, 2014. november 27-i állásfoglalására (3), az Irakban és Szíriában, különösen az Iszlám Állammal (ISIS) összefüggésben kialakult humanitárius válságról szóló, 2015. február 12-i állásfoglalására (4) és különösen annak 27. bekezdésére, az ISIS/DÁIS által a közelmúltban a Közel-Keleten, elsősorban az asszírok ellen végrehajtott támadásokról és emberrablásokról szóló, 2015. március 12-i állásfoglalására (5) és különösen annak 2. bekezdésére, „Az emberi jogok és a demokrácia helyzete a világban” című 2013. évi éves jelentésről és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikájáról szóló, 2015. március 12-i állásfoglalására (6) és különösen annak 129. és 211. bekezdésére, az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában 2015-ben képviselendő uniós prioritásokról szóló, 2015. március 12-i állásfoglalására (7) és különösen annak 66. és 67. bekezdésére, „a világban zajló keresztényüldözésről azzal összefüggésben, hogy az as-Sabáb iszlamista terrorista csoport Kenyában diákokat végzett ki” című, 2015. április 30-i állásfoglalására (8) és különösen annak 10. bekezdésére, valamint a kulturális helyszínek ISIS/Dáis általi lerombolásáról szóló, 2015. április 30-i állásfoglalására (9), |
— |
tekintettel a Tanácshoz intézett, az ENSZ védelmi felelősségre vonatkozó elvéről (R2P) szóló, 2013. április 18-i ajánlására (10), |
— |
tekintettel az EU szíriai és iraki regionális stratégiájáról, valamint az ISIL/Dáis jelentette veszélyről szóló 2015. március 16-i, az ISIL/Dáis által Szíriában és Irakban előidézett válságról szóló 2014. október 20-i, az Irakról és Szíriáról szóló 2014. augusztus 30-i, a Szíriáról szóló 2014. április 14-i és 2015. október 12-i, valamint az Irakról szóló 2014. augusztus 15-i tanácsi következtetésekre, |
— |
tekintettel a népirtással, az emberiség elleni bűncselekményekkel és a háborús bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozásról és büntetőeljárásról szóló, 2003. május 8-i 2003/335/JHA tanácsi határozatra (11), |
— |
tekintettel a következőkre: az EU iránymutatásai a vallás és a meggyőződés szabadságának előmozdításáról és védelméről; az EU iránymutatásai a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartásának előmozdításáról; az EU iránymutatásai a nők elleni erőszakról, valamint a nőkkel szembeni megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelemről; iránymutatás az EU harmadik országokra irányuló, a kínzással és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmóddal vagy büntetéssel kapcsolatos politikájáról; az EU iránymutatásai a gyermekek és a fegyveres konfliktusok kapcsolatáról; az EU iránymutatásai a gyermek jogainak előmozdításáról és védelméről; az EU emberi jogi iránymutatásai az online és offline véleménynyilvánítás szabadságáról; valamint a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális (LMBTI) személyek emberi jogai maradéktalan érvényesítésének elősegítését és védelmét szolgáló uniós iránymutatások; |
— |
tekintettel a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (alelnök/főképviselő) Irakról és Szíriáról szóló nyilatkozataira, |
— |
tekintettel az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének 2016. január 27-i, a Szíriában és Irakban tartózkodó külföldi harcosokról szóló, 2091(2016). sz. állásfoglalására, |
— |
tekintettel Navi Pillay, az ENSZ emberi jogi főbiztosának 2014. augusztus 25-i kijelentésére, miszerint „az iraki civil lakosság »borzalmas«, széles körű és szisztematikus üldöztetésnek van kitéve”, |
— |
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának Irakról és Szíriáról szóló közelmúltbeli határozataira, különösen a 2249(2015). számú, az ISIS által elkövetett közelmúltbeli terrortámadásokról szóló és a 2254(2015). számú, a szíriai békefolyamat ütemtervének támogatásáról és a tárgyalások menetrendjének meghatározásáról szóló határozatára, |
— |
tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa által 2014. szeptember 3-án elfogadott, „Az emberi jogi helyzet Irakban az úgynevezett Iraki és Levantei Iszlám Állam és a hozzá társult csoportok által elkövetett visszaélések fényében” című S-22/1. sz. határozatra, |
— |
tekintettel az Emberi Jogok 1948. évi Egyetemes Nyilatkozatára, |
— |
tekintettel a valláson vagy meggyőződésen alapuló intolerancia és megkülönböztetés minden formájának megszüntetéséről szóló, 1981. évi ENSZ-nyilatkozatra, |
— |
tekintettel a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmód elleni, 1984. évi ENSZ-egyezményre, |
— |
tekintettel az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1948. december 9-i egyezményére a népirtás bűntettének megelőzéséről és büntetéséről, |
— |
tekintettel a Nemzetközi Büntetőbíróság Római Statútumára, különösen annak 5. és 8. cikkére, |
— |
tekintettel az ENSZ népirtás megelőzésével foglalkozó különleges tanácsadója hivatalának (OSAPG) elemzési keretére, |
— |
tekintettel az ENSZ főtitkárának a népirtás megelőzésével foglalkozó különleges tanácsadója és a védelmi felelősséggel foglalkozó különleges tanácsadója által az iraki helyzetről tett 2014. augusztus 12-i nyilatkozatra, |
— |
tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Főbiztosságának „az iraki emberi jogi helyzetről az úgynevezett Iraki és Levantei Iszlám Állam és a hozzá társult csoportok által elkövetett visszaélések fényében” tárgyú, 2015. március 27-i jelentésére és különösen annak 16., „Az ISIL által elkövetett jogsértések: vallási és etnikai csoportok elleni támadások” című bekezdésére, |
— |
tekintettel az ENSZ főtitkára két különleges tanácsadójának, a népirtás megelőzésével foglalkozó, illetve a védelmi felelősséggel foglalkozó különleges tanácsadók 2015. október 13-i nyilatkozatára a vallási alapú erőszakra uszítás szíriai eszkalálódásáról; |
— |
tekintettel az ENSZ Szíriai Arab Köztársasággal foglalkozó független nemzetközi vizsgálóbizottságának az Emberi Jogi Tanács 2015. augusztus 13-i ülésén ismertetett jelentésére, és különösen annak 165–173. bekezdéseire, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) és (4) bekezdésére, |
A. |
mivel – ahogyan azt az ENSZ Biztonsági Tanácsának 2249 (2015). számú határozata is elismeri – az úgynevezett „ISIS/Dáis” erőszakos és szélsőséges ideológiája, az általuk elkövetett terrorcselekedetek, civilek ellen irányuló folyamatos, súlyos, rendszeres és széles körű támadások, emberi jogi visszaélések és a nemzetközi humanitárius jog többek között vallási vagy etnikai alapon történő megsértése, a kulturális örökség elpusztítása, valamint a kulturális javakkal folytatott kereskedelem globális és példa nélkül álló fenyegetést jelentenek a nemzetközi békére és biztonságra; |
B. |
mivel az úgynevezett „ISIS/Dáis” célpontját a vallási és etnikai kisebbségek, így keresztény (káldeus, szír/asszír, melkita és örmény), jezidita, türkmén, sabak, kakae, szábeus-mandeus, kurd és síita közösségek, valamint arabok és szunnita muzulmánok alkotják; mivel sokukat megölik, lemészárolják, megverik, továbbá zsarolásnak, emberrablásnak és kínzásoknak vannak kitéve; mivel rabszolgaságra kényszerítik őket (kiváltképp a nőket és a lányokat, akiket a szexuális erőszak más formáival is sújtanak) és erőszakkal más hitre térítik át őket, valamint kényszerházasság és emberkereskedelem áldozataivá válnak; mivel gyermekek erőszakos besorozására is sor kerül; mivel mecseteket, emlékműveket, szentélyeket, templomokat és más imahelyeket, sírokat és temetőket rongálnak meg; |
C. |
mivel a népirtás, az emberiesség elleni bűncselekmények és a háborús bűncselekmények, bárhol és bármikor is kövessék el őket, nem maradhatnak büntetlenül, és mivel esetükben a hathatós büntetőjogi eljárásokat nemzeti szinten hozott intézkedésekkel, a nemzetközi együttműködés fokozása, valamint a Nemzetközi Büntetőbíróság és a nemzetközi büntető igazságszolgáltatás révén biztosítani kell; |
D. |
mivel a népirtás, az emberiesség elleni bűncselekmények és háborús bűncselekmények aggodalommal töltik el valamennyi uniós tagállamot, amelyeknek eltökélt szándéka, hogy együttműködjenek e bűncselekmények megelőzése és elkövetőik büntetlenségének megszüntetése érdekében, összhangban a Tanács 2003. június 16-i 2003/444/KKBP közös álláspontjával; |
E. |
mivel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 2249(2015). sz. határozata felhatalmazza azokat a tagállamokat, amelyeknek ez módjában áll, hogy – a nemzetközi jogban, különösen az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elvekkel és a nemzetközi emberi jogi szabályozással, a menekültügyi és humanitárius joggal összhangban – a terrorcselekmények megakadályozása és leküzdése érdekében tegyék meg az összes szükséges intézkedést az úgynevezett „ISIS/Dáis” által ellenőrzött szíriai és iraki területeken erőfeszítéseik fokozására és összehangolására; |
F. |
mivel a népirtás nemzetközi jogi fogalommeghatározása a népirtás bűntettének megelőzéséről és büntetéséről szóló 1948-as ENSZ-egyezmény II. cikke szerint tartalmazza a következőket: „a következő cselekmények bármelyikének elkövetése valamely nemzeti, etnikai, faji vagy vallási csoport, mint olyan, teljes vagy részleges megsemmisítésének szándékával: a) a csoport tagjainak megölése; b) a csoport tagjainak súlyos testi vagy lelki sérelem okozása; c) a csoportra megfontolva oly életfeltételek ráerőszakolása, melyeknek célja a csoport teljes vagy részleges fizikai elpusztulásának előidézése; d) oly intézkedések tétele, amelyek célja a csoporton belül a születések meggátolása; és e) a csoport gyermekeinek más csoporthoz való erőszakos átvitele”; mivel az egyezmény III. cikke szerint büntetendő nemcsak a népirtás, hanem a népirtás elkövetésére irányuló szövetkezés, a közvetlen és nyilvános felbujtás népirtás elkövetésére és a népirtásban való bűnrészesség is; |
G. |
mivel becslések szerint 2014 óta 5 000 jeziditát öltek meg, sokakat pedig megkínoztak vagy erőszakosan áttérítettek az iszlám vallásra; mivel legalább 2 000 jezidita nő él rabszolgasorban, kényszerházasságban vagy emberkereskedelem áldozatává vált; mivel hatéves lányokat erőszakoltak meg, és jezidita gyermekeket erőszakkal soroztak be az úgynevezett „ISIS/Dáis” hadseregébe; mivel egyértelmű bizonyítékok állnak rendelkezésre az úgynevezett „ISIS/Dáis” által elrabolt jeziditák tömegsírjaira vonatkozóan; |
H. |
mivel 2014. augusztus 6-ra virradó éjszaka több mint 150 000 keresztény menekült el az úgynevezett „ISIS/Dáis” Moszulba, Karakosba és a Ninive-fennsík más falvaiba való benyomulása elől, minden vagyonukat elrabolták, és mivel azóta lakóhelyüktől távol élnek, bizonytalan körülmények között, Észak-Irakban; mivel az úgynevezett „ISIS/Dáis” foglyul ejtette mindazokat, akik nem tudtak elmenekülni Moszulból és a Ninive-fennsíkról, és mivel nem muzulmán nőket és gyermekeket rabszolgaságra kényszerítettek, néhányukat eladták, míg másokat brutálisan meggyilkoltak, és az elkövetők erről filmfelvételt is készítettek; |
I. |
mivel az úgynevezett „ISIS/Dáis” 2015 februárjában az északkeleti el-Haszake tartományban, a Kabur folyó déli partján számos gazdálkodó közösséget lerohant és több mint 220 asszír keresztényt elrabolt, akik közül a mai napig csupán keveseket engedett szabadon, míg a többiek sorsa továbbra is ismeretlen; |
J. |
mivel egyes ENSZ-testületek, köztük az ENSZ főtitkárának a népirtás megelőzésével foglalkozó különleges tanácsadója, az ENSZ főtitkárának a védelmi felelősséggel foglalkozó különleges tanácsadója és az Egyesült Nemzetek Emberi Jogi Főbiztossága számos jelentésében megállapította, hogy az úgynevezett „ISIS/Dáis” által elkövetett cselekmények háborús bűncselekménynek, emberiesség elleni bűncselekménynek és népirtásnak minősülhetnek; |
K. |
mivel a független nemzetközi vizsgálóbizottság dokumentálta és beszámolt arról, hogy az úgynevezett „ISIS/Dáisnak” és egyéb terrorista csoportoknak, milíciáknak és nem állami fegyveres csoportoknak az ezek tényleges irányítása alatt álló területeken ellenszegülő etnikai és vallási kisebbségeket továbbra is üldözik; |
L. |
mivel a védelmi felelősség (R2P) elve szerint amennyiben valamely állam (vagy nem állami szereplő) nyilvánvalóan elmulasztja lakosságának védelmét, vagy ténylegesen ilyen bűncselekményeket követ el, az ENSZ Alapokmánya értelmében a nemzetközi közösség felelőssége, hogy közösen fellépjen a lakosság védelme érdekében; |
M. |
mivel a nemzetközi jog alapján mindenkinek joga van arra, hogy saját lelkiismerete szerint éljen, illetve szabadon rendelkezzen vallási és világnézeti meggyőződéssel és változtathassa azt; mivel a politikai és vallási vezetők feladata minden szinten, hogy küzdjenek a szélsőségek ellen, és elősegítsék az egyének és vallási csoportok közötti kölcsönös tiszteletet; |
1. |
emlékeztet arra, hogy határozottan elítéli az úgynevezett „ISIS/Dáist” és annak égbekiáltó emberi jogi visszaéléseit, amelyek a Nemzetközi Büntetőbíróság (NBB) Római Statútuma értelmében emberiesség elleni és háborús bűncselekményeknek minősülnek, és hangsúlyozza, hogy lépéseket kell tenni annak érdekében, hogy az ENSZ Biztonsági Tanácsa e bűncselekményeket népirtásnak minősítse; rendkívül aggasztónak tartja, hogy ez a terrorcsoport – azon kísérleteinek részeként, hogy az ellenőrzése alatt álló területeken minden vallási kisebbséget megsemmisítsen – szándékosan a keresztény (kaldeánus, szír, asszír, melkita, örmény), jezidita, türkmén, síita, sabak, szábeus, kakae kisebbségeket és azon szunnitákat veszi célba, akik nem értenek egyet az iszlám általuk követett értelmezésével; |
2. |
úgy véli, hogy az üldözés, az atrocitások és a nemzetközi bűncselekmények háborús bűncselekményeknek és emberiesség elleni bűncselekményeknek minősülnek; hangsúlyozza, hogy az úgynevezett „ISIS/Dáis” népirtást követ el a keresztények, jeziditák és más olyan vallási és etnikai kisebbségek ellen, amelyek nem értenek egyet az iszlám úgynevezett „ISIS/Dáis” általi értelmezésével, és hogy ez ellen a népirtás bűntettének megelőzéséről és büntetéséről szóló 1948. évi ENSZ-egyezmény értelmében fel kell lépni; hangsúlyozza, hogy mindazokat, akik etnikai vagy vallási okból kegyetlenkedéseket terveznek, ezekre felbujtanak, ilyeneket elkövetnek vagy megkísérelnek elkövetni, támogatnak vagy ezekben bűnrészesként részt vesznek, bíróság elé kell állítani és ellenük háborús bűncselekmények, emberiesség elleni bűncselekmények és népirtás elkövetéséért büntetőeljárást kell lefolytatni; |
3. |
nyomatékosan felhívja a népirtás bűntettének megelőzéséről és büntetéséről szóló, 1948. december 9-én Párizsban aláírt ENSZ-egyezmény és az egyéb vonatkozó nemzetközi megállapodások részes feleit, különösen az Unió tagállamait, hogy saját területükön belül előzzék meg a háborús bűnöket, az emberiesség elleni bűncselekményeket és a népirtást; nyomatékosan felszólítja Szíriát és Irakot, hogy fogadják el a Nemzetközi Büntetőbíróság joghatóságát; |
4. |
nyomatékosan kéri az ENSZ Biztonsági Tanácsának tagjait, hogy támogassák, hogy a Biztonsági Tanács a Nemzetközi Büntetőbírósághoz utalja az ügyet az úgynevezett „ISIS/Dáis” által Irakban és Szíriában keresztények, jeziditák és más vallási és etnikai kisebbségek ellen elkövetett jogsértések kivizsgálása céljából; |
5. |
nyomatékosan felszólítja az ENSZ népirtás bűntette megelőzéséről és büntetéséről szóló, 1948. évi egyezményének, valamint a háborús bűncselekmények, az emberiesség elleni bűncselekmények és a népirtások megelőzését és büntetését célzó más nemzetközi megállapodások szerződő feleit, különösen azon országok illetékes hatóságait és állampolgárait, amelyek ezeket a bűncselekményeket bármilyen módon támogatják, vagy e bűncselekményekkel kapcsolatban együttműködnek, vagy ezeket a bűncselekményeket finanszírozzák, vagy e bűncselekményekben bűnrészesek, hogy maradéktalanul tegyenek elehet az egyezmény, valamint a többi nemzetközi megállapodás értelmében fennálló jogi kötelezettségeiknek; |
6. |
nyomatékosan felszólítja azon országok illetékes hatóságait, amelyek ezeket a háborús bűncselekményeket, emberiség elleni bűncselekményeket és népirtásokat közvetlenül vagy közvetetten bármilyen módon támogatják, azokkal kapcsolatban együttműködnek, azokat finanszírozzák vagy azokban bűnrészesek, hogy maradéktalanul tegyenek eleget a nemzetközi jog szerinti jogi kötelezettségeiknek, és hagyjanak fel ezzel az elfogadhatatlan magatartással, amely hatalmas károkat okoz az iraki és a szíriai társadalomnak, továbbá súlyosan destabilizálja a szomszédos országokat, valamint a nemzetközi békét és biztonságot; |
7. |
emlékeztet arra, hogy az ENSZ Biztonsági Tanácsának 2253(2015). sz. határozata azt a jogi kötelességet rótta az ENSZ tagállamaira, hogy tiltsanak be bárminemű segítséget – különösen fegyverszállítást és pénzügyi támogatást, beleértve az illegális olajkereskedelmet – az úgynevezett „ISIS/Dáisnak” és más terrorista szervezeteknek, és nyomatékosan felhívja őket, hogy az ilyen jellegű támogatást nemzeti jogukban minősítsék bűncselekménynek; emlékeztet arra, hogy amennyiben egyes ENSZ-tagállamok nem ennek megfelelően járnának el, az a nemzetközi jog megsértésének minősülne, és a többi ENSZ-tagállamot jogilag kötelezné az ENSZ Biztonsági Tanácsa határozatának végrehajtására, azaz a felelős személyek és szervezetek bíróság elé állítására; |
8. |
a leghatározottabban elítéli a vallási és kulturális helyszínek és tárgyak úgynevezett „ISIS/Dáis” általi elpusztítását, ami valamennyi szíriai és iraki lakos, valamint az egész emberiség kulturális öröksége elleni támadásnak minősül; felszólít minden államot a bűnügyi nyomozás és az igazságügyi együttműködés erősítésére annak érdekében, hogy azonosítani lehessen a Szíriában, Irakban és a tágabb értelemben vett közel-keleti és észak-afrikai régiókban található, az egész emberiség kulturális örökségéhez tartozó kulturális javakkal való tiltott kereskedelemért és a kulturális örökség károsításáért vagy megsemmisítéséért felelős csoportokat; |
9. |
nyomatékosan felhívja a nemzetközi közösség országait, különösen az Unió tagállamait, hogy tevékenyen vegyenek részt a radikalizálódás elleni küzdelemben, valamint hogy javítsák jogi és igazságszolgáltatási rendszereiket annak érdekében, hogy megakadályozzák az úgynevezett „ISIS/Dáis” szervezethez csatlakozni és az emberi jogi normák és a nemzetközi humanitárius jog megsértésében részt venni kívánó állampolgáraik utazását, illetve – amennyiben utazásukra mégis sor kerül – biztosítsák, hogy a lehető leghamarabb büntetőjogi eljárás induljon ellenük, többek között internetes gyűlöletkeltés és a bűncselekmények elkövetésének támogatása miatt; |
10. |
kéri az Uniót, hogy hozza létre a vallás és meggyőződés szabadságával foglalkozó, állandó különleges képviselő tisztségét; |
11. |
elismeri és támogatja valamennyi etnikai és vallási kisebbség, valamint más, Irakban és Szíriában élő személy elidegeníthetetlen jogát arra, hogy továbbra is méltóságban, egyenlőségben és biztonságban élhessen saját történelme és hagyományai szerinti szülőföldjén, és teljes körűen és szabadon gyakorolhassa vallását és meggyőződését anélkül, hogy bármilyen kényszert, erőszakot vagy megkülönböztetést kellene elviselnie, valamint követeli, hogy e jogot mindenki tartsa tiszteletben; úgy véli, hogy a keresztények, jeziditák és a térségben élő más közösségek szenvedéseinek és tömeges elvándorlásának megakadályozása érdekében elengedhetetlen a térség politikai és vallási vezetőinek világos és egyértelmű nyilatkozata, amelyben támogatják további jelenlétüket, valamint országaik állampolgáraiként teljes és azonos jogaikat; |
12. |
kéri a nemzetközi közösséget, többek között az Unió tagállamait, hogy biztosítsák a szükséges biztonsági feltételeket és kilátásokat mindazok számára, akik hazájuk elhagyására kényszerültek vagy akiket erőszakkal kitelepítettek, valamint a lehető leghamarabb léptessék érvénybe jogukat arra, hogy visszatérhessenek hazájukba, megőrizhessék otthonaikat, földjeiket, ingatlanaikat és vagyontárgyaikat, valamint templomaikat, illetve vallási és kulturális helyszíneiket, valamint hogy méltóságteljes életük és jövőjük legyen; |
13. |
elismeri, hogy a vallási és etnikai csoportok folyamatos üldözése a Közel-Keleten hozzájárul a tömeges migrációhoz és a belföldi lakóhelyelhagyáshoz; |
14. |
hangsúlyozza, hogy a nemzetközi közösségnek védelmet és támogatást – többek között katonai védelmet és segítséget – kell nyújtania a Közel-Keleten az úgynevezett „ISIS/Dáis” és más terrorista csoportok célpontját képező emberek, például az etnikai és vallási kisebbségek számára, valamint hogy biztosítani kell részvételüket a jövőbeli tartós politikai megoldásokban; felszólítja a konfliktusban érintett valamennyi felet, hogy tartsák tiszteletben az egyetemes emberi jogokat, és segítsék elő a humanitárius segítség és támogatás összes lehetséges csatornán keresztüli nyújtását; kéri humanitárius folyosók kialakítását; úgy véli, hogy az ENSZ-felhatalmazással rendelkező erők által védett, biztonságos menedéknek számító területek hozzájárulhatnak a szíriai és iraki konfliktus elől menekülő milliók ideiglenes védelme mint hatalmas kihívás megoldásához; |
15. |
megerősíti, hogy teljes mértékben és tevékenyen támogatja a nemzetközi diplomáciai erőfeszítéseket és Staffan De Mistura ENSZ-különmegbízott munkáját, amelynek célja, hogy az elkövetkezendő napokban Genfben az összes globális és regionális fél részvételével tárgyalásokat indítson, valamint támogatja a helyi tűzszünetekre irányuló javaslatait; felszólítja az Uniót és a nemzetközi közösséget, hogy gyakoroljanak nyomást az összes adományozóra, hogy azok teljesítsék vállalásaikat és teljes mértékben kötelezzék el magukat a fogadó országok pénzügyi támogatása mellett, különösen a szíriai adományozók 2016. február 4-én Londonban tartandó konferenciájára való tekintettel; |
16. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, az Unió emberi jogokért felelős különleges képviselőjének, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, Szíria kormányának és parlamentjének, Irak kormányának és képviselőtanácsának, a kurdisztáni regionális kormánynak, az Iszlám Együttműködés Szervezetének (OIC), az Öböl-menti Együttműködési Tanácsnak (ÖET), az ENSZ főtitkárának, az ENSZ Közgyűlésének, az ENSZ Biztonsági Tanácsának és az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának. |
(1) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0171.
(2) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0027.
(3) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0066.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0040.
(5) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0071.
(6) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0076.
(7) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0079.
(8) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0178.
(9) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0179.
(10) Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0180.
(11) HL L 118., 2003.5.14., 12. o.
2016. február 25., csütörtök
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/83 |
P8_TA(2016)0058
A gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere: a 2016. évi éves növekedési jelentés
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszteréről: a 2016. évi éves növekedési jelentés (2015/2285(INI))
(2018/C 035/17)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ), és különösen 121. cikkének (2) bekezdésére, 136. cikkére és 148. cikkére, |
— |
tekintettel az EUMSZ 9. cikkére (horizontális szociális záradék), |
— |
tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2011. november 16-i 1175/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), |
— |
tekintettel a tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanácsi irányelvre (2), |
— |
tekintettel a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságoknak az euróövezeten belüli kiigazítására vonatkozó végrehajtási intézkedésekről szóló, 2011. november 16-i 1174/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3), |
— |
tekintettel a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsítására és pontosítására vonatkozó1467/97/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. november 8-i 1177/2011/EU tanácsi rendeletre (4), |
— |
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (5), |
— |
tekintettel a költségvetési felügyelet euróövezetbeli eredményes érvényesítéséről szóló, 2011. november 16-i 1173/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (6), |
— |
tekintettel a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euróövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről szóló, 2013. május 21-i 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (7), |
— |
tekintettel a pénzügyi stabilitásuk tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségek által fenyegetett euróövezeti tagállamok gazdasági és költségvetési felügyeletének megerősítéséről szóló, 2013. május 21-i 472/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (8), |
— |
tekintettel az Európai Tanács 2010. március 25–26-i és 2010. június 17-i következtetéseire és a Bizottság „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című, 2010. március 3-i közleményére (COM(2010)2020), |
— |
tekintettel a tagállamok és az Európai Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló, 2015. július 14-i (EU) 2015/1184 tanácsi ajánlásra (9), |
— |
tekintettel a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2015. évi iránymutatásokról szóló, 2015. október 5-i (EU) 2015/1848 tanácsi határozatra (10), |
— |
tekintettel „Az Európai Stratégiai Beruházási Alapról, az Európai Beruházási Tanácsadó Platformról és a Beruházási Projektek Európai Portáljáról, valamint az 1291/2013/EU és az 1316/2013/EU rendelet módosításáról – az Európai Stratégiai Beruházási Alap” című, 2015. június 25-i (EU) 2015/1017 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (11), |
— |
tekintettel „A rugalmasság legjobb kihasználása a Stabilitási és Növekedési Paktum meglévő szabályain belül” című, 2015. január 13-i bizottsági közleményre (COM(2015)0012), |
— |
tekintettel „A gazdasági kormányzás keretének felülvizsgálata: mérleg és főbb kérdések” című, 2015. június 24-i állásfoglalására (12), |
— |
tekintettel az európai gazdasági és monetáris unió megvalósításáról szóló jelentésre („az öt elnök jelentése”), |
— |
tekintettel a „Lépések a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése felé” című, 2015. október 21-i bizottsági közleményre (COM(2015)0600), |
— |
tekintettel a G20-országok vezetőinek a 2015. november 15–16-i antalyai csúcstalálkozó alkalmával kiadott sajtóközleményére, |
— |
tekintettel a Nemzetközi Valutaalap által a G-20 országok egyensúlyhiányokra és növekedésre vonatkozó kölcsönös értékelési folyamatához készített személyzeti fenntarthatósági értékelések frissítésére (2015. október), |
— |
tekintettel a párizsi éghajlat-változási konferencián 2015. december 12-én elfogadott COP21 megállapodásra, |
— |
tekintettel a Bizottság 2015. évi őszi európai gazdasági előrejelzésére, |
— |
tekintettel az európai szemeszter keretében az euróövezetben megvalósuló gazdaságpolitikai koordinációról szóló, a Gazdasági és Monetáris Bizottság számára készült tanulmányokra és mélyreható elemzésekre (2015. november), |
— |
tekintettel a 2016. évi éves növekedési jelentésről szóló 2015. november 26-i bizottsági közleményre (COM(2015)0690), a riasztási mechanizmus keretében készült 2016. évi jelentésre (COM(2015)0691) és a közös foglalkoztatási jelentés tervezetére (COM(2015)0700), |
— |
tekintettel a strukturálisreform-támogató program 2017–2020-as időszakra vonatkozó létrehozásáról, valamint az 1303/2013/EU és az 1305/2013/EU rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatra (COM(2015)0701), |
— |
tekintettel a feltételes adómegállapításokról és jellegükben vagy hatásukban hasonló egyéb intézkedésekről szóló, 2015. november 25-i állásfoglalására (13), |
— |
tekintettel az európai gazdasági és monetáris unió megvalósításáról szóló, 2015. december 17-i állásfoglalására (14), |
— |
tekintettel az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra, |
— |
tekintettel a nemzeti parlamentek képviselőivel a 2016-os európai szemeszter prioritásairól folytatott tárgyalásokra, |
— |
tekintettel a Bizottság „Államháztartások a GMU-ban – 2015” című, 2015. december 14-i jelentésére (Institutional Paper 014), |
— |
tekintettel az európai szemeszterre vonatkozó csomagról és a 2016. évi éves növekedési jelentésről a Bizottsággal folytatott európai parlamenti vitára; |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 52. cikkére, |
— |
tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére, valamint a Költségvetési Bizottság, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság és a Regionális Fejlesztési Bizottság véleményére (A8-0030/2016), |
A. |
mivel az Európai Unióban gazdasági fellendülés tapasztalható, de az a tagállamok körében és az egyes tagállamokon belül továbbra is egyenetlen, és azt részben időleges és külső tényezők, például az alacsony olajár viszik előre; |
B. |
mivel egyes tagállamoknak folyamatosan nagyon alacsony növekedési rátával kell szembenézniük; |
C. |
mivel a globális gazdasági növekedés a több feltörekvő gazdaságban tapasztalható pénzügyi zavarok közepette lassul, és új stratégiai kihívások rajzolódnak ki, melyekhez az Európai Uniónak megfelelően kell igazodnia; |
D. |
mivel Európa továbbra is jelentős beruházási hiánnyal küzd, ami jelentősen gyengíti az EU hosszabb távú növekedési potenciálját, miközben az euróövezet folyó fizetési mérlegének többlete egyre nő; mivel a magán- és a közszféra adóssága sok országban továbbra is magas, bár a folyó fizetési mérleg hiánya csökkent; mivel számos tagállamnak fokoznia kellene erőfeszítéseit, hogy érdemi strukturális reformokat hajtson végre; |
E. |
mivel bár több tagállamban jelentősen csökkent a folyó fizetési mérleg hiánya és csökkentek a fajlagos munkaerő-költségek, a GDP-arányos nettó külső adósság a legtöbb tagállamban nem lett alacsonyabb; |
F. |
mivel a foglalkoztatási ráta javul ugyan, de nem kellő mértékben ahhoz, hogy jelentősen csökkenjen a munkanélküliség – különösen az ifjúsági és a tartós munkanélküliség – és a szegénység; |
G. |
mivel Európa az a gazdasági térség, amely versenytársaihoz képest a leginkább rá van szorulva az importált erőforrásokra; mivel ezért a jövőbeni gazdasági növekedés előfeltétele a tényleges körforgásos gazdaság kiépítése Európában; |
H. |
mivel a 2008-as válság nemcsak ciklikus, hanem strukturális jellegű is volt, ami magyarázza a válság tartós hatásait; |
I. |
mivel a személyek, az áruk, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása az Európai Unió egységes piacán belüli fenntartható gazdasági növekedés sarokköve; |
J. |
mivel az adókikerülés, az adókijátszás és az agresszív adótervezés többmilliárdos veszteséget eredményezett számos tagállam potenciális államháztartási bevételeit tekintve a nagyvállalatok javára, aláásva ezzel az országok közötti szolidaritás és a vállalkozások közötti tisztességes verseny alapjait; |
Szakpolitikai intézkedéscsomag
1. |
üdvözli a 2016. évi éves növekedési jelentés csomagját és a beruházásokat, strukturális reformot és felelősségteljes költségvetési gazdálkodást magában foglaló, javasolt szakpolitikai intézkedéscsomagot, amely fokozott hangsúlyt helyez a magasabb növekedési szintekre és az európai fellendülés megerősítésére, valamint a felfelé irányuló konvergenciára; hangsúlyozza, hogy az erőteljesebb gazdasági fellendüléshez és a fenntartható, széles körű jóléthez jelentősebb nemzeti erőfeszítésekre, valamint erőteljesebb európai koordinációra és eszközökre van szükség a strukturális reformok tényleges végrehajtása terén; |
2. |
üdvözli az államháztartás terén elért javulást, különösen az államháztartási hiányok mérséklődését és az adósságok GDP-hez viszonyított arányának fokozatos csökkenését az EU-ban és az euróövezetben; megjegyzi azonban, hogy az államadósság aránya továbbra is nő azon országokban, amelyeknek alacsony nominális GDP-növekedéssel és alacsony inflációval kell szembenézniük, és hogy kilenc tagállam esetében továbbra is túlzottdeficit-eljárás van folyamatban; rámutat, hogy számos tagállam korlátozott költségvetési mozgástérrel rendelkezik ahhoz, hogy meg tudjon birkózni az esetleges újabb gazdasági megrázkódtatásokkal, és hogy ezért a költségvetési konszolidáció növekedés hátráltatása nélküli támogatása érdekében fontolóra kell venni az erősebb európai koordinációt; |
3. |
megállapítja, hogy az Európai Unió globális versenyképessége továbbra is fontos cél, ugyanakkor kiemeli a strukturális reformok, a kutatás és fejlesztésbe történő beruházás, az erőforrás-hatékonyság, a termelékenységet fokozó innováció és a makrogazdasági egyensúlyhiány csökkentése fontosságát; ugyanakkor úgy véli, hogy a romló globális kilátások megkövetelik a hazai kereslet megerősítését az európai gazdaság ellenállóbbá tétele érdekében; aggodalmának ad hangot különösen a globális kereslet lehetséges csökkenése miatt; |
4. |
úgy véli, hogy a makrogazdasági egyensúlyhiányt valamennyi tagállamot bevonó, összehangolt erőfeszítés révén kell orvosolni, megfelelő reformokra és beruházásokra építve; e tekintetben hangsúlyozza, hogy minden tagállamnak teljesítenie kell egyéni feladatait; megjegyzi, hogy a folyó fizetési mérleg nagy többlete a nagyobb hazai keresletet lehetőségét hordozza magában; megjegyzi, hogy az állami és a magánszektorbeli adósság magas szintje jelentős sebezhetőséget jelent, és hogy felelős költségvetési politika és magasabb növekedés szükséges ezek gyorsabb csökkentéséhez; |
5. |
további erőfeszítésekre szólít fel az élénkülés támogatása, a legjobban teljesítők felé történő konvergencia elősegítése és a makrogazdasági egyensúlyhiányok korrigálása érdekében, többek között a termelékenység növelésével és a beruházások fellendítésével; |
6. |
biztatónak tartja a munkaerő-piaci mutatók kismértékű javulásait, ugyanakkor elismeri, hogy a tagállamok közti különbségek továbbra is jelentősek, a munkanélküliség pedig továbbra is elfogadhatatlanul magas; megállapítja, hogy a létrehozott munkahelyek minőségének és termelékenységének javításával építeni kell a közelmúltbeli javulásokra; a költségvetési fegyelem fenntartása mellett nagyobb erőfeszítésekre szólít fel a készségekbe történő beruházások fokozása, a munkaerőpiacok inkluzívabbá tétele, minőségi munkahelyek létrehozása, valamint a szegénység, a társadalmi kirekesztés és a növekvő jövedelmi és vagyoni egyenlőtlenségek csökkentése érdekében; hangsúlyozza, hogy a foglalkoztatási mutatóknak a meglévő mutatókkal egyező státuszt kell biztosítani, lehetővé téve a mélyreható elemzés elindítását a kétszintű megközelítés elkerülése érdekében, és hogy ezeket megfelelően figyelembe kell venni az uniós szakpolitikában és a tagállamok számára nyújtott iránymutatásban; |
7. |
üdvözli az Európa 2020 integrált iránymutatás megújítását, és kéri az Európa 2020 stratégia által az európai szemeszter vezérlésében betöltött szerep megerősítését a Szerződés célkitűzéseivel és a vonatkozó jogszabályokkal összhangban, megelőzendő az államadósság-válság megismétlődését; rámutat az ambiciózus politikák és eszközök fontosságára annak biztosításához, hogy Európa – többek között a kutatásba, a fejlesztésbe és az innovációba, valamint a készségekbe való megfelelő beruházásnak köszönhetően – a legtöbbet profitálja az energetikai és a digitális átállásból, csökkentve Európa teljes tényezőtermelékenység tekintetében fennálló lemaradását fő globális versenytársaihoz képest; létfontosságúnak véli a tartós gazdasági növekedés akadályait jelentő gazdasági egyenlőtlenségek kezelését; felhívja a Bizottságot, hogy az országspecifikus ajánlásokban foglalkozzon a környezetvédelmi adóreformokkal, a felelősségteljes költségvetési gazdálkodás összefüggésében is; az Európa 2020 stratégia célkitűzései tekintetében a legjobban teljesítők felé történő konvergencia következetes és holisztikus nyomon követésére szólít fel; |
Beruházás
8. |
kéri, hogy az Európai Stratégiai Beruházási Alapot (ESBA) megbízatásával összhangban maximális hatékonysággal használják ki a máskülönben finanszírozás nélkül maradó stratégiai projektek támogatására; felszólítja a tagállamokat és az Európai Stratégiai Beruházási Alapot, hogy az Európai Beruházási Tanácsadó Platform és a Beruházási Projektek Európai Portálja segítségével szorosan vonják be a helyi és regionális hatóságokat a tervezett projektek és beruházási platformok kidolgozásába; hangsúlyozza továbbá az Európai Stratégiai Beruházási Alap és az európai strukturális és beruházási alapok közötti szinergiák elérésének fontosságát; |
9. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az Európai 2020 stratégiával összhangban aknázzák ki maradéktalanul az európai strukturális és beruházási alapokban rejlő lehetőségeket annak érdekében, hogy erősödjön a kohézió és csökkenjenek az egységes piacon belüli különbségek azáltal, hogy valamennyi régió lehetőséget kap versenyelőnyeinek fejlesztésére, és elősegítik a további magánberuházásokat; úgy véli, hogy ezeknek a beruházásoknak egy következetes iparpolitikát kell szolgálniuk, és emellett külön figyelmet kell fordítaniuk a – különösen a fiataloknak szóló – munkahelyek létrehozására; hangsúlyozza, hogy megfelelő adminisztratív kapacitásra, illetve a régiók tevékeny szerepére és jobb összehangolásra van szükség a kormányzat valamennyi szintjén és egymás között; további szakpolitikai intézkedések megvizsgálására szólít fel az Unión belüli beruházási hiány csökkentéséhez; |
10. |
tudatában van a magánszektorban végbemenő tőkeáttétel-csökkenési folyamatnak; hangsúlyozza, hogy Európában a beruházási ráta messze alatta marad a válság előttinek; ezzel összefüggésben rámutat a bankunió és a banki strukturális reformok mielőbbi megvalósításának fontosságára és a tőkepiaci uniónak köszönhetően a kkv-kba irányuló tőkebefektetések fellendítésének fontosságára; az Európai Stratégiai Beruházási Alap és a COSME maximális kihasználására szólít fel a kkv-k finanszírozáshoz történő hozzáférésének javítása érdekében; úgy véli, hogy az egységes piac jobb szabályozási kiszámíthatósága javítaná a befektetői bizalmat; |
11. |
kiemeli, hogy a munkaerő-piaci reformok összefüggésében is komolyabban kell beruházni a humántőkébe, nevezetesen az oktatásba és az innovációba; rámutat, hogy javítani kell a nemzeti oktatási, szakképzési és az egész életen át tartó tanulást szolgáló rendszereket, és hozzá kell azokat igazítani az uniós munkaerőpiac új készség- és tudásigényeihez; hangsúlyozza, hogy mindez lehetővé teszi az innovációt, ami a növekedés, a termelékenység és a versenyképesség kulcsfontosságú motorja; ezzel összefüggésben felszólítja a tagállamokat, hogy javítsák az állami beruházások termelékenységét, |
12. |
üdvözli az országspecifikus beruházási profilokat, amelyek azonosítják a különböző tagállamokon belüli fő beruházási kihívások némelyikét; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vonják be valamennyi kormányzati szintet és az érdekelt feleket a beruházások előtt álló akadályok azonosításába, különös figyelmet fordítva a belső piacra, a gyenge hazai keresletre és a strukturális reformokra, valamint az állami és a magánfinanszírozást összekapcsoló megfelelő eszközök rendelkezésre bocsátására; kiemeli a termelőberuházások magas szintjének jelentőségét a tagállamok közti fenntartható gazdasági felzárkózási folyamat szempontjából; megjegyzi, hogy a folyó fizetési mérleg, az állami költségvetés hosszú távú fenntarthatósága és a gazdasági növekedési potenciálba történő beruházások közti egyensúlyt minden országban meg kell találni, és hogy az egységes piac és az olyan európai eszközök, mint az Európai Stratégiai Beruházási Alap és az európai strukturális és beruházási alapok jelentős szerepet játszanak az egészséges beruházási szintek támogatásában; megjegyzi, hogy a kutatásba és az innovációba történő alacsony állami beruházás sok országot még inkább a közepes jövedelem csapdájában tarthat; |
Strukturális reformok
13. |
úgy véli, hogy a makrogazdasági kiigazítás hosszú időszakát követően a növekedési potenciálnak a minőségi foglalkoztatás és a termelékenység fellendítése révén történő erősítését, a tisztességes, szilárd, hatékony és költségvetési szempontból fenntartható jóléti rendszerek előmozdítását és a tagállamok gazdaságainak a nagyobb erőforrás-hatékonyság felé történő fenntartható átmenetét elősegítő strukturális reformokat és beruházásokat kell előtérbe helyezni; |
14. |
termék- és szolgáltatáspiaci, munkaerő-piaci és nyugdíjrendszerekkel kapcsolatos fenntartható reformokra, valamint jobb szabályozásra szólít fel, előmozdítva az innovációt, a munkahelyteremtést, a jólét fokozását és a fogyasztóvédelem gyengítése nélküli, tisztességes versenyt; |
15. |
kiemeli a nagyobb fokú erőforrás- és energiahatékonyság fontosságát, többek között a körforgásos gazdaság fejlesztése révén is; rámutat ezért a szolidaritáson, a hatékonyságon és a sokféleségen alapuló valódi energiaunió továbbfejlesztésének fontosságára, nem megfeledkezve a belső energiaforrásokról, köztük a megújuló energiáról; felszólítja a Bizottságot, hogy ezeket az aggodalmakat foglalja bele országspecifikus ajánlásaiba, ahol ezek leginkább relevánsak a versenyképesség és a fenntartható növekedés szempontjából; |
16. |
sürgeti, hogy tegyenek további lépéseket a munkahelyteremtés előmozdítása érdekében, egy kevésbé szegmentált és ellenállóképes munkaerőpiac létrehozásával; kiemeli a fenntartható és hatékony jóléti rendszerek fontosságát; emlékeztet arra, hogy a nyugdíjrendszerek fenntarthatóságának fontos tényezője a magas foglalkoztatási ráta biztosítása; |
17. |
hangsúlyozza a valamennyi kormányzati szinten megvalósuló korszerű, hatékony, demokratikus és polgárbarát közigazgatás, illetve a hatékony és átlátható közbeszerzési szabályok szükségességét; kiemeli annak jelentőségét, hogy további lépéseket kell tenni a tagállamokon belüli és a tagállamok közötti tényleges e-közigazgatás felé; kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy azonosítsák és orvosolják a tagállamok és a Bizottság igazgatásán belüli azon hiányosságokat, amelyek válsághelyzetekben károsnak bizonyulhatnak; |
18. |
kéri, hogy az adózás súlypontját nagyobb mértékben helyezzék át a munkáról, nemzeti szinten meghatározva, ugyanakkor biztosítva a szociális védelmi rendszerek fenntarthatóságát; |
19. |
tudomásul veszi a növekedésbarát reformok tagállamokon belüli végrehajtásának erősítésére irányuló strukturálisreform-támogató programra irányuló javaslatot, amelyről a rendes jogalkotási eljárás keretében határoznak; megismétli, hogy a tagállamok felelősek a strukturális reformok végrehajtásáért; |
Felelősségteljes költségvetési gazdálkodás
20. |
újólag megismétli a felelős, növekedésbarát költségvetési politikák szükségességét, amelyek biztosítják az adósságok fenntarthatóságát és figyelembe veszik a gazdasági ciklust és a beruházási hiányokat, ugyanakkor nem tévesztik szem elől állampolgáraik szociális jogait sem; emlékeztet, hogy egyes tagállamok nagyon nagy eladósodottsága lényeges kockázatot jelent az euróövezeten belüli esetleges jövőbeni megrázkódtatások esetén; hangsúlyozza, hogy az államháztartások ellenálló képességének fokozására, valamint a növekedés serkentésére irányuló erőfeszítéseket fokozni kell a magas GDP-arányos adóssággal rendelkező országokban, hogy sikerüljön fenntartható, lefele irányuló pályára állniuk; |
21. |
ragaszkodik a Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásához, a rendelkezésre álló rugalmassági záradékok a Bizottság 2015. január 13-i közleményével (COM(2015)0012) összhangban, többek között a fokozott beruházás és a strukturális reformok támogatására, valamint a biztonsági fenyegetések és a menekültáradat kezelésére való maradéktalan kihasználása mellett; |
22. |
hangsúlyozza, hogy javítani kell az adóbeszedést, fel kell lépni az adócsalással és az adókijátszással szemben, intézkedéseket foganatosítva az agresszív adótervezés és az adóparadicsomok ellen, és javítani kell az adópolitikák összehangolását az EU-n belül; hatékony és átlátható adórendszereket szorgalmaz az adóbeszedés erősítése, az adókijátszás megelőzése és a szervezett bűnözés elleni küzdelem érdekében; úgy véli ezért, hogy az adó- és vámhatóságok számára biztosítani kell a megfelelő emberi, anyagi és pénzügyi erőforrásokat; |
23. |
minden ésszerű és országspecifikus erőfeszítést támogat, amely a közkiadások minőségének, hatékonyságának és növekedésbarát jellegének a javítására irányul, különös tekintettel a nem produktív kiadásoktól a növekedésösztönző beruházások felé történő elmozdulásra, nem veszélyeztetve azonban az alapvető szociális és közszolgáltatások biztosítását; |
Külön hangsúly az euróövezetre
24. |
üdvözli a Bizottság által az országspecifikus ajánlások előtt hat hónappal tett, az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást mint a politikai koordináció elmélyítése felé az öt elnök jelentése és az Európai Parlament vonatkozó állásfoglalásai nyomán tett lépést; |
25. |
hangsúlyozza, hogy tekintettel kölcsönös függőségének magas szintjére és monetáris politikájának közös voltára, az euróövezetet olyan gazdasági egységnek kell tekinteni, amelyben a legjobban teljesítők felé történő konvergenciát a nemzeti politikák fokozottabb összehangolásával kell előmozdítani és támogatni; kiemeli a nemzeti kormányok fokozott fellépésének jelentőségét a makrogazdasági egyensúlyhiányok csökkentéséhez és a nemzeti politikák más tagállamokba történő negatív átgyűrűző hatásainak megelőzéséhez szükséges gazdasági reformok és beruházások saját tagállamon belüli végrehajtása érdekében; az országspecifikus gyenge pontok értékelése, továbbá a makrogazdasági párbeszéd kiegészítése céljából kéri ezért a makrogazdasági egyensúlyhiányok és átgyűrűző hatások mélyreható értékelését; ragaszkodik az euróövezetre vonatkozó ajánlás és az országspecifikus ajánlások egymással való teljes összhangjához; |
26. |
üdvözli az euróövezet összesített költségvetési irányvonalára fordított fokozott figyelmet, amely ugyanakkor nem fedheti el az egyes tagállamok felelősségét; emlékeztet arra, hogy a túlzottdeficit-eljárás tekintetében a valamely tagállamban fennálló költségvetési hiány nem ellensúlyozható egy másik tagállam költségvetési többletével; felszólít annak rendszeres nyomon követésére, hogy a jelenlegi beruházási hiány fényében megfelelőnek tekinthető-e az összesített költségvetési irányvonal; |
27. |
támogatja a költségvetési erőfeszítés egyes tagállamonkénti differenciálására vonatkozó ajánlást, figyelembe véve a tagállamoknak a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel és stabilizációs szükségleteivel kapcsolatos pozícióit, valamint az átgyűrűző hatásokat; megjegyzi, hogy számos tagállam számára mindez növekedésbarát költségvetési konszolidáció folytatását jelenti; másrészről megjegyzi, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményei miatt egyes országok egyre nagyobb költségvetési mozgástérrel rendelkeznek, amelyet a jelenlegi helyzetben a hazai gazdaság támogatására is fel lehetne használni; |
28. |
megjegyzi, hogy jóllehet, az euróövezet nagy folyófizetésimérleg-többlete az euróövezet külső versenyképességének üdvözlendő jele, ennek jelenlegi szintje ugyanakkor a belső beruházások hiányát is tükrözi, kedvezőtlen hatást gyakorolva a növekedésre és a foglalkoztatásra; úgy véli, hogy az euróövezet fenntartható növekedése szempontjából és globális nézőpontból kedvezőbb lenne az erőteljesebb belső kereslet; tudatában van annak, hogy egyes tagállamok folyófizetésimérleg-többlete kedvező átgyűrűző hatásokkal jár együtt az értéklánc egészében, ami különféle módokon kedvezhet más tagállamoknak; elismeri továbbá az egységes valuta szerepét abban, hogy segíti a versenyképesebb országokat a világ többi részével szembeni magas többlet fenntartásában; üdvözli a Bizottság 2016. téli előrejelzésében szereplő ama megállapítás, hogy 2015-ben egyes tagállamokban a gazdasági növekedést elsősorban a belföldi kereslet ösztönözte; fontosnak tartja, hogy a magasabb folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamok saját maguk és a közjó érdekében folytatják a belföldi kereslet bővítését; egyúttal felszólítja a kevésbé versenyképes tagállamokat arra, hogy gazdaságaik modernizálása és a hosszú távú beruházáshoz szükséges fenntartható üzleti környezet megteremtése érdekében – az Európa 2020 stratégiával összhangban – hajtsanak végre eredményesen strukturális reformokat és magas színvonalú beruházásokat; véleménye szerint a makrogazdasági egyensúlyhiányok tagállamokon belüli korrigálásának ez a legmegfelelőbb módja, nem pedig a belső leértékelés, amely gyengíti a keresletet és lassítja az euróövezet gazdasági növekedését; |
29. |
hangsúlyozza a termelékenység javulása és a nem költséggel kapcsolatos tényezők által mozgatott, tényleges gazdasági és társadalmi konvergencia előmozdításának szükségességét; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy minden tagállam eredményesen végrehajtsa a strukturális reformokat, javítsa az állami kiadások minőségét és elégséges beruházási kapacitással rendelkezzen, lehetővé téve a GDP-arányos adósság csökkentéséhez is kulcsfontosságú kiegyensúlyozott és fenntartható növekedést; elismeri, hogy az állami és magánadósságok magas szintje jelentős mértékben csökkenti a beruházási képességet, és ezáltal lelassítja a növekedést; |
30. |
emlékeztet arra, hogy a bérek meghatározása az önálló kollektív tárgyalások feladata, és felszólítja az érintett szereplőket olyan felelős és növekedésbarát bérfejlesztések biztosítására, melyek tükrözik a termelékenység növekedését; különösen a folyófizetésimérleg-hiánnyal rendelkező vagy majdnem egyensúlyban lévő országok érintett szereplőit szólítja fel erőfeszítéseik folytatására a termelékenység fokozása és a versenyképesség megőrzése terén; egyidejűleg felszólítja a jelentős többlettel rendelkező országok érintett szereplőit, hogy a többlet-megtakarításokat a belföldi kereslet és beruházás támogatására használják fel; |
31. |
olyan intézkedéseket kér, amelyek megakadályozzák az adóztatás és a szociális normák terén a legalacsonyabb szint felé tartó, az egyenlőtlenségek fokozódásához vezető versenyt; emlékeztet arra, hogy a termelékenységre és a felfelé irányuló konvergenciára alapozva meg kell őrizni a nemzetközi versenyképességet; üdvözli a makrogazdasági egyensúlyhiányhoz kapcsolódó eredménytáblán a foglalkoztatással kapcsolatos három mutatóra irányuló fokozott figyelmet, és kéri a Bizottságot, hogy nyilvánítsa ezeket a többi mutatóval azonos súlyúvá; úgy véli továbbá, hogy a szakpolitikai iránymutatások során kellőképpen figyelembe kell venni a legfontosabb foglalkoztatási és szociális mutatók, valamint az erőforrás-hatékonyságra vonatkozó megfelelő mutatók jelenlegi eredménytáblájának elemzését; |
32. |
tudomásul veszi az Európai Tanács gazdasági és monetáris unióval kapcsolatos 2015. decemberi következtetéseit, és felhívja a Bizottságot, hogy mielőbb kezdje meg a hosszabb távú intézkedések előkészítését; |
Eredményesebb európai szemeszter erőteljesebb demokratikus elszámoltathatósággal
33. |
sajnálja az országspecifikus ajánlások gyenge végrehajtását, és meggyőződése, hogy a végrehajtás javításához európai szinten világosan megfogalmazott prioritásokra, nemzeti szinten pedig a tényleges nyilvános viták, a politikai akarat és kötelezettségvállalás fokozására van szükség, amelyek nagyobb relevanciához és nemzeti felelősségvállaláshoz vezetnek; ezzel összefüggésben üdvözli, hogy a Bizottság tagjai látogatásokat tettek tagállamokban, hogy megvitassák az európai szemeszter folyamatát és dokumentumait; |
34. |
kéri, hogy találják meg a helyes egyensúlyt az országspecifikus ajánlások kiemelt prioritásokra való összpontosítása, illetve annak biztosítása között, hogy azok az összes kihívással foglalkozzanak, beleértve az államadósság-válságok újbóli előfordulásának megelőzését, valamint a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás fokozását, figyelembe véve az Európa 2020 stratégia célértékeit; |
35. |
üdvözli a plenáris ülés keretében 2015. december 15-én a Bizottság és az eurócsoport elnökével az euróövezetre vonatkozó ajánlástervezetről folytatott vitát, és kéri, hogy az ilyen plenáris viták az európai szemeszter rendszeres elemévé váljanak; véleménye szerint az ilyen viták – a végrehajtó hatalmi ág elszámoltathatóságának fokozását elősegítve – megerősítik és kiegészítik a meglévő demokratikus párbeszédet, például a gazdasági párbeszédet; |
36. |
hangsúlyozza, hogy a tavaszi Európai Tanácsnak továbbra is központi momentumnak kell lennie, amelynek alkalmával meghatározzák a politikai prioritásokat; üdvözli az éves növekedési jelentés elfogadása előtt és azt követően a Bizottsággal a jelentés prioritásairól a plenáris ülésen folytatott eszmecserét; emlékeztet, hogy a gazdaságpolitikának a Tanács tagállamokhoz intézett ajánlása nyomán történő kialakítása végrehajtási aktus, amelyet az Európai Parlament demokratikus ellenőrzése alá kell vonni és az EP előtti megvitatásra kell bocsátani; felhívja ezért a Tanácsot, hogy azt követően fogadja el az éves növekedési jelentés csomagjára vonatkozó ajánlásokat és következtetéseket, hogy a Parlament lehetőséget kapott álláspontjának kifejezésére; leszögezi, hogy szándékában áll mielőbb megvizsgálni ezeket a dokumentumokat, és jóval az Európai Tanács tavaszi ülését megelőzően állást foglalni; üdvözli, hogy az Európai Parlament meghívást kapott, hogy elnöke az Európai Tanács tavaszi ülésén hangot adhasson álláspontjának; rámutat továbbá arra, hogy a Szerződés értelmében az Európai Parlamentet a tanácsi ajánlások elfogadása után, valamint a többoldalú ellenőrzés eredményeiről tájékoztatni kell; |
37. |
kiemeli annak fontosságát, hogy a nemzeti parlamentek megvitassák az országjelentéseket és az országspecifikus ajánlásokat, és nemzeti reformprogramokról, valamint nemzeti stabilitási vagy konvergenciaprogramokról szavazzanak; felhívja a tagállamokat, hogy strukturált módon vonják be a szociális partnereket, a helyi és regionális önkormányzatokat és a többi érdekelt felet, kihasználva az országjelentések korai közzétételét; rámutat, hogy a szociális partnerek pótolhatatlan szerepet töltenek be a bérek meghatározásában és elengedhetetlenek a szélesebb körű gazdasági vitákban, különös tekintettel a termelékenység előmozdításának kérdésére; felszólítja továbbá a nemzeti parlamenteket, hogy szorosabban működjenek együtt az Európai Parlamenttel; |
38. |
sürgeti a Bizottságot, hogy indítson tárgyalásokat a gazdasági irányításról szóló intézményközi megállapodásról; kitart amellett, hogy ezen intézményközi megállapodásnak – a Szerződések keretében – biztosítania kellene, hogy az európai szemeszter struktúrája lehetővé tegye a folyamat érdemi és rendszeres parlamenti ellenőrzését, különösen az éves növekedési jelentés prioritásai és az euróövezetre vonatkozó ajánlások tekintetében; |
Költségvetési politikák
39. |
sajnálja, hogy az uniós költségvetés korlátozott mérete miatt nem érvényesül megfelelően a multiplikátorhatás, amellett, hogy lehetetlen megváltoztatni a saját források rendszerét, és hogy nincs koherens viszony a gazdasági előrejelzések, a gazdaságpolitikai prioritások, valamint az éves és többéves költségvetés-tervezés között; |
40. |
rámutat, hogy az uniós költségvetés közvetlenül hozzájárul a 2016-os éves növekedési jelentés három célkitűzése (beruházások újraindítása, strukturális reformok végrehajtása, a megfogalmazott politikai kötelezettségvállalásoknak megfelelő, felelősségteljes és tisztességes költségvetési politika folytatása) közül kettőnek a megvalósításához; üdvözli a Bizottság arra vonatkozó javaslatát, hogy a strukturális reformok támogatása céljából technikai segítségnyújtásra fordítsák az uniós forrásokat; |
41. |
úgy véli, hogy saját források létrehozása, valamint a kiadások racionalizálása révén az uniós költségvetés segíthet enyhíteni a nemzeti költségvetések terheit, és támogathatná a költségvetések konszolidálására irányuló erőfeszítéseket; meggyőződése, hogy a közpénzekkel történő uniós szintű gazdálkodás formáinak kiszélesítése lehetővé tenné méretgazdaságossági megtakarítások elérését, és így a kiadások csökkentését, például a diplomácia és a katonai kiadások terén, ugyanakkor nem kérdőjelezi meg a megosztott irányítás elvét, különösen a strukturális alapok vonatkozásában; |
42. |
hangsúlyozza, hogy jogellenes, hogy az Európai Unió költségvetésének hiánya legyen; megállapítja, hogy a tagállamok a nemzeti költségvetések kiigazítási változójaként tekintenek az Unió költségvetésére; |
43. |
hangsúlyozza, hogy az euróövezeten belüli nagyobb fokú integráció elengedhetetlen a gazdasági és monetáris unió (GMU) kiteljesítése érdekében, és hogy a költségvetési unió az euró megfelelő működésének sarokköve; |
44. |
kéri, hogy az euróövezetre és annak költségvetési kapacitására vonatkozó parlamenti álláspontot illetően vegyék figyelembe a 2016 során elkészítendő, az euróövezet költségvetési kapacitásáról szóló saját kezdeményezésű jelentés következtetéseit; |
45. |
felhívja a Bizottságot, hogy végezze el a többéves pénzügyi keretnek a Parlament, a Bizottság és a Tanács között, 2013 júniusában megkötött politikai megállapodásban előírt felülvizsgálatát; kiemeli, hogy az Európai Uniót 2009 és 2014 között sújtó pénzügyi és humanitárius válságok rámutattak a jelenlegi többéves pénzügyi keret alkalmatlanságára; hangsúlyozza továbbá, hogy alapvetően át kell alakítani az Unió pénzügyi programozását, hogy az megfelelően vegye figyelembe a rendelkezésre álló eszközök célkitűzéseit, pénzügyi keretösszegeit és időtartamát. |
Környezetvédelmi, közegészségügyi és élelmiszer-biztonsági politikák
46. |
hangsúlyozza, hogy ahhoz, hogy a hulladékokkal kapcsolatos jogszabályok reformja és a körforgásos gazdaságról szóló cselekvési terv előmozdítsa az európai gazdaság körforgásos modellre való áttérését, elengedhetetlen erre irányuló ajánlásokat integrálni az európai szemeszter folyamatába a versenyképesség fellendítése, a munkahelyteremtés és a fenntartható növekedés elérése érdekében; javasolja a körforgásos gazdaság elveinek beépítését az országspecifikus ajánlásokba; |
47. |
megismétli egy olyan adóügyi keret szükségességét, amely jutalmazza a fenntartható politikák kidolgozását és összhangban áll a „szennyező fizet” elvvel, megfelelő üzenetet hordozva az erőforrás-hatékonyság terén történő beruházások, a termelési folyamatok modernizálása és a könnyebben javítható és tartósabb termékek gyártása tekintetében; megismétli, hogy fokozatosan meg kell szüntetni a környezeti szempontból káros támogatásokat, beleértve a fosszilis üzemanyagokra vonatkozóakat is, és a munkát terhelő adók helyett a környezetszennyezés alapján történő adózásra kell átállni; |
48. |
fontosnak tartja az egészségügyi rendszerek teljesítményének és fenntarthatóságának az európai szemeszter keretében történő értékelését, és támogatja az eredményalapú megközelítésre való átállást, valamint a betegségmegelőzés és az egészségfejlesztés középpontba állítását; felhívja a Bizottságot, hogy az összes érdekelt féllel együtt fejlesszen ki eszközöket az egészségügyi eredmények nyomon követésére, valamint a magas színvonalú egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés mérésére, és ösztönözze az egészségügyi kutatás költségeinek átláthatóságát, hogy csökkenthetőek legyenek a tagállamok közötti és a tagállamokon belüli társadalmi eltérések és egészségügyi egyenlőtlenségek; felhívja a Bizottságot, hogy az országspecifikus ajánlásokban vegye figyelembe a megelőzési programokat célzó intézkedések hosszú távú egészségügyi és költségvetési hatásait; |
49. |
hangsúlyozza annak fontosságát, hogy az egészségügyi ágazat – amely fontos szerepet játszik a gazdaság egészében, mivel az európai munkaerő összlétszámának 8 %-át és az uniós GDP 10 %-át teszi ki – fenntartható legyen, azért, hogy valamennyi polgár számára biztosítani lehessen az egészségügyi szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférést, mivel az egészség a tagállamok és gazdaságuk stabilitásának, fenntarthatóságának és további fejlődésének alapvető tényezője; |
Regionális politikák
50. |
megállapítja, hogy az uniós beruházások jelentős szerepet játszanak a kevésbé fejlett régiókban, és fontos biztosítani további beruházásokat vonzó képességüket, előmozdítva így a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót; |
51. |
tudomásul veszi az európai szemeszter folyamatának célkitűzései és az esb-alapok 2014–2020 közötti programozása közötti kapcsolatokat, amelyek a partnerségi megállapodásokban tükröződnek; ezért úgy véli, hogy a 2014–2020-as reformot követően a kohéziós politika eszközei fontos szerepet tölthetnek be az országspecifikus ajánlások végrehajtásában, ezáltal támogatva a strukturális reformokat, és hozzájárulva az uniós stratégiai célok megvalósításához, továbbá a partnerségi megállapodások hatékony végrehajtásához; hangsúlyozza ugyanakkor az esb-alapok keretében folytatott programok és kitűzött célok többéves és hosszú távú jellegét –szemben az európai szemeszter éves ciklusával –, valamint annak szükségességét, hogy összehangolják az Európai Unió prioritásait a nemzeti, regionális és helyi szintű szükségletekkel; |
o
o o
52. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak, a nemzeti parlamenteknek, valamint az Európai Központi Banknak. |
(1) HL L 306., 2011.11.23., 12. o.
(2) HL L 306., 2011.11.23., 41. o.
(3) HL L 306., 2011.11.23., 8. o.
(4) HL L 306., 2011.11.23., 33. o.
(5) HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
(6) HL L 306., 2011.11.23., 1. o.
(7) HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
(8) HL L 140., 2013.5.27., 1. o.
(9) HL L 192., 2015.7.18., 27. o.
(10) HL L 268., 2015.10.15., 28. o.
(11) HL L 169., 2015.7.1., 1. o.
(12) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0238.
(13) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0408.
(14) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0469.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/93 |
P8_TA(2016)0059
A gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere: a 2016. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásai
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszteréről: a 2016. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásai (2015/2330(INI))
(2018/C 035/18)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkére és az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 9. cikkére, |
— |
tekintettel az EUMSZ 145., 148. és 152. cikkére, valamint 153. cikkének (5) bekezdésére, |
— |
tekintettel az EUMSZ 174. cikkére |
— |
tekintettel az EUMSZ 349. cikkére, amely egyedi jogállást határoz meg a legkülső régiók számára, |
— |
tekintettel az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelvre, |
— |
tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájára és különösen annak IV. címére („Szolidaritás”), |
— |
tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre, |
— |
tekintettel a „2016. évi éves növekedési jelentés – A fellendülés erősítése és a konvergencia előmozdítása” című, 2015. november 26-i bizottsági közleményre (COM(2015)0690), |
— |
tekintettel „A riasztási mechanizmus keretében készült 2016. évi jelentés” című, 2015. november 26-i bizottsági jelentésre (COM(2015)0691), |
— |
tekintettel az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó, 2015. november 26-i bizottsági ajánlásra (COM(2015)0692), |
— |
tekintettel az Európai Bizottság és a Tanács közös foglalkoztatási jelentésének a 2016. évi éves növekedési jelentésről szóló bizottsági közleményt kísérő, 2015. november 26-i tervezetére (COM(2015)0700), |
— |
tekintettel a Bizottság „Lépések a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése felé” című, 2015. október 21-i bizottsági közleményére (COM(2015)0600), |
— |
tekintettel a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló tanács határozatra irányuló 2015. március 2-i bizottsági javaslatra (COM(2015)0098) és a Parlament erről szóló, 2015. július 8-i álláspontjára (1), |
— |
tekintettel „A Stabilitási és Növekedési Paktum hatályos szabályai által biztosított rugalmasság legjobb kihasználása” című, 2015. január 13-i bizottsági közleményre (COM(2015)0012), |
— |
tekintettel az Európai Bizottság „Európai beruházási terv” című, 2014. november 26-i közleményére (COM(2014)0903), |
— |
tekintettel a hatékony, hozzáférhető és alkalmazkodóképes egészségügyi rendszerekről szóló, 2014. április 4-i bizottsági közleményre (COM(2014)0215), |
— |
tekintettel „A gazdasági és monetáris unió szociális dimenziójának megerősítése” című, 2013. október 2-i bizottsági közleményre (COM(2013)0690), |
— |
tekintettel az Európai Bizottság „Szociális beruházás a növekedés és a kohézió érdekében, többek között a 2014–2020-as időszakra szóló Európai Szociális Alapon keresztül” című, 2013. február 20-i közleményére (COM(2013)0083), |
— |
tekintettel a Bizottság „Beruházások a gyermekek érdekében: a hátrányos helyzetből való kitörés” című, 2013. február 20-i ajánlására (C(2013)0778), |
— |
tekintettel az „Út a munkahelyteremtő fellendülés felé” című, 2012. április 18-i bizottsági közleményre (COM(2012)0173), |
— |
tekintettel a „Több lehetőséget a fiataloknak!” kezdeményezésről szóló, 2011. december 20-i bizottsági közleményre (COM(2011)0933), |
— |
tekintettel a Bizottság „A szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformja: A szociális és területi kohézió európai keretrendszere” című 2010. december 16-i közleményére (COM(2010)0758), és az erről szóló, 2011. november 15-i európai parlamenti állásfoglalásra (2), |
— |
tekintettel a Bizottság „EURÓPA 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című, 2010. március 3-i közleményére (COM(2010)2020), |
— |
tekintettel a nők és a férfiak közötti esélyegyenlőségre vonatkozó 2010–2015. évi stratégiáról, és az ezt követő, a nők és a férfiak közötti esélyegyenlőségre vonatkozó 2016–2019. évi stratégiai elkötelezettségről szóló közleményre, amely kifejezetten hivatkozik a nők foglalkoztatására és gazdasági függetlenségére, |
— |
tekintettel a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről szóló, 2008. október 3-i 2008/867/EK bizottsági ajánlásra, |
— |
tekintettel az öt elnök „A gazdasági és monetáris unió kiteljesítése” című, 2015. június 22-i jelentésére, |
— |
tekintettel az európai gazdasági és társadalmi fejlődés alapvető tényezőjének számító szociális gazdaság előmozdításáról szóló tanácsi következtetésekre (13414/15), |
— |
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság „Megfelelő szociális védelem a hosszú távú gondozási igények kielégítésére az elöregedő társadalomban” című 2014. évi jelentésére, |
— |
tekintettel 2015. november 24-i állásfoglalására (3) az egyenlőtlenségek csökkentéséről, különös tekintettel a gyermekszegénységre, |
— |
tekintettel a kohéziós politikáról és az Európa 2020 stratégia felülvizsgálatáról szóló, 2015. október 28-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel a Tanácshoz intézett, O-000121/2015 – B8-1102/2015 számú, szóbeli választ igénylő kérdésre és ezzel kapcsolatosan a tartósan munkanélküli személyek munkaerő-piaci integrációjáról szóló tanácsi ajánlásról szóló, 2015. október 29-i állásfoglalására (5), |
— |
tekintettel „A szociális vállalkozás és a szociális innováció a munkanélküliség leküzdésében” című 2015. szeptember 10-i állásfoglalására (6), |
— |
tekintettel „A gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere: a 2015. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásai” című 2015. március 11-i állásfoglalására (7), |
— |
tekintettel az Európa 2020 stratégia foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló, 2014. november 25-i állásfoglalására (8), |
— |
tekintettel a fiatalok foglalkoztatásáról szóló, 2014. július 17-i állásfoglalására (9), |
— |
tekintettel a „Hogyan járulhat hozzá az Európai Unió egy olyan környezet megteremtéséhez, amely kedvez a vállalatok, vállalkozások és induló vállalkozások általi munkahelyteremtésnek?” című, 2014. április 15-i állásfoglalására (10), |
— |
tekintettel az EU hajléktalansággal kapcsolatos stratégiájáról szóló, 2014. január 16-i állásfoglalására (11), |
— |
tekintettel a szociális gazdaságról szóló, 2009. február 19-i állásfoglalására (12), |
— |
tekintettel a be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, valamint az ilyen típusú munkavégzéstől való elrettentésre irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatról szóló, 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalására (13), |
— |
tekintettel a fogyatékossággal élő személyek jogaival foglalkozó ENSZ-bizottságnak az Európai Unió bevezető jelentéséhez kapcsolódó záró megjegyzéseire (2015. szeptember), |
— |
tekintettel az Európai Számvevőszék „Uniós ifjúsági garancia: az első lépések megtörténtek, de kockázatok várhatók a végrehajtás során” című, 3/2015. sz. különjelentésére (14), |
— |
tekintettel az Európai Unió régióiban tapasztalható munkanélküliségről szóló, 2015. áprilisi Eurostat-kiadványra, |
— |
tekintettel az európai foglalkoztatásról és társadalmi helyzetről szóló 2015. márciusi uniós negyedéves áttekintésre (15), |
— |
tekintettel a jövedelmi egyenlőtlenség trendjeiről és a gazdasági növekedésre gyakorolt hatásáról szóló, 2014. december 9-i OECD-munkadokumentumra, |
— |
tekintettel az európai munkakörülményekről szóló, 2010. és 2015. évi ötödik és hatodik felmérésre (16), |
— |
tekintettel az Eurofound „A szociális partnerek szerepe az európai szemeszterben” című, 2016. február 16-i jelentésére, |
— |
tekintettel az Eurofound „Változások a bérszabályozási mechanizmusban a válság és az EU új gazdasági irányítási rendszere összefüggésében” című, 2014. június 17-i jelentésére, |
— |
tekintettel a nemzeti parlamentek képviselőivel a 2016-os európai szemeszter prioritásairól folytatott tárgyalásokra, |
— |
tekintettel eljárási szabályzatának 52. cikkére, |
— |
tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság véleményére (A8-0031/2016), |
A. |
mivel a munkanélküliségi arány 2013. második felétől kezdvea lassan csökken, de nem elég jelentősen ahhoz, hogy féken tartsa a munkanélküliséget és a szegénységet, a támogató makroökonómiai politikák és a szerkezeti reformok ellenére sem; mivel ennek ellenére sok tagállamban még mindig túl magas, jelenleg az aktív polgárok 9,9 %-át érinti, ez 23 millió európait jelent, akiknek körülbelül a fele tartósan munkanélküli, és az euróövezet több mint 10 %-ában még mindig jóval a 2008. évi adatok fölött van; mivel ez rámutat, hogy feltétlenül figyelembe kell venni bizonyos mikrogazdasági körülményeket, és folytatni kell a társadalmi szempontból igazságos szerkezeti reformokat, amelyeknek társadalmi hatásait hatálybalépésük előtt fel kell mérni; |
B. |
mivel a gazdasági fellendülés most lépett a harmadik évébe, és az előrejelzések szerint 2016-ban 2 %-os növekedés várható az EU-28 tagállamaiban és 1,8 % az euróövezetben, de ez még mindig egyenlőtlen a tagállamok között és a tagállamokon belül, és mivel részben ideiglenes tényezők mozgatják, például az energiaárak folytatódó csökkenése, ami hozzájárul a vásárlóerő növekedéséhez olyan esetekben, amikor ez kihat a a reálgazdaságra; mivel ez azt mutatja, hogy az EU többet is tehet a gazdasági és szociális fellendülés megerősítéséért, hogy középtávon fenntarthatóbbá tegye a fellendülést, különösen a globális gazdaságban tapasztalható bizonytalanság jelenlegi helyzetében; |
C. |
mivel a költségvetési konszolidáció javul az EU-28 tagállamaiban, és az általános költségvetési hiány 2015-ben a 2011. évi 4,5 %-ról 2,5 %-ra csökkent; |
D. |
mivel, amint ezt az Európai Bizottság megállapította (17), továbbra is fennállnak a foglalkoztatási és szociális eltérések a tagállamokon belül és a tagállamok között, és a társadalmi fejlemények továbbra is a további eltérések irányába mutatnak az Unión belül, akadályozva a növekedést, a foglalkoztatást és a kohéziót; mivel azok a társadalmak, amelyeket az egyenlőség és a humántőkébe való beruházás magas szintje jellemez, jobban teljesítenek a növekedés és a rugalmas foglalkoztatás szempontjából; |
E. |
mivel az ifjúsági munkanélküliségi ráta uniós szinten 22,6 %, 2014-ben pedig a nem foglalkoztatott, valamint oktatásban vagy képzésben sem részesülő fiatalok aránya 12,3 %-ot mutatott, ezért ezt a csoportot a munkaerőpiacról való kirekesztődés veszélye fenyegeti ami a készségek és a humán tőke elvesztését eredményezi; mivel ez hozzájárul a személyes autonómia hiányához és veszélyezteti a társadalmi integrációt; mivel az ifjúsági munkanélküliség kezeléséért elsősorban a tagállamok viselik a felelősséget a munkaerő-piaci szabályozási keretek kidolgozása és végrehajtása, az oktatási és képzési rendszerek és az aktív munkaerő-piaci politikák szempontjából; |
F. |
mivel 2014-ben a foglalkoztatás aránya 0,8 százalékponttal emelkedett az EU28 tagállamokban, és 0,4 %-kal az euróövezetben, miközben jelentős különbségek tapasztalhatók a tagállamok teljesítményében, mert 2009 és 2014 között öt országban legalább öt százalékponttal csökkent a foglalkoztatási arány; mivel 2014-ben az önfoglalkoztatók száma szinte ugyanolyan mértékben emelkedett, mint a foglalkoztatás, és 2013-tól a teljes foglalkoztatás növekedésének javulása elsősorban az ideiglenes szerződések megnövekedésének tudható be, bár ebben nagy eltérések tapasztalhatók a tagállamok között; mivel a munkanélküliség szintje és annak szociális következményei nem azonosak az európai országokban; mivel sok fiatal vagy beiratkozik további alapképzési tanulmányokra, hogy megpróbálja elkerülni a munkanélküliséget, vagy hazáját elhagyva más tagállamokban keres munkát; mivel az ifjúsági munkanélküliséggel foglalkozó nemzeti statisztikák ezt a két esetet nem foglalják magukban; |
G. |
mivel a nők foglalkoztatási aránya (2015 májusában 63,5 %) messze elmarad az Európa 2020 stratégia 75 %-os kiemelt célkitűzésétől, és a nők részidős foglalkoztatási aránya továbbra is magasan, 32,2 %-on marad, szemben a férfiak 8,8 %-os értékével, mégha figyelembe is vesszük az egyéni szabad választásokat és igényeket; mivel a nők munkaerő-piaci részvételének növelése hozzájárulhat e különbségek csökkentéséhez, valamint a nőket érintő szegénység és társadalmi kirekesztés fokozott kockázatának kezeléséhez; |
H. |
mivel a munkanélküliség roppant veszteségeket okoz a humán tőkében, és mivel az ifjúsági munkanélküliség összköltsége a becslések szerint évi 153 milliárd euró (18); mivel a munkanélküliség, az ifjúsági munkanélküliség és a tartós munkanélküliség a pénzügyi és a szociális hatások mellett a társadalmi konvergenciára is negatív hatást gyakorol és végeredményben gátolja a fenntartható gazdasági fejlődést; |
I. |
mivel 2014-ben a munkaerő körülbelül 5 %-a már több mint egy éve, a munkaerő 3,1 %-a pedig több mint két éve munkanélküli volt az EU-28 tagállamaiban; mivel az 55 és 65 év közötti munkavállalóknak csak a fele áll alkalmazásban, és a tartós munkanélküliség különösen általános a fiatalabbak és az idősebbek körében; mivel sajnálatos módon nagyon gyakori a tartósan munkanélküli álláskeresők hátrányos megkülönböztetése; mivel az ilyen gyakorlatok a munkanélküliséggel kapcsolatos lélektani megbélyegzésre épülnek és a munkaadók úgy tekinthetnek az idősebb pályázókra, mint akik kevésbé kompetensek és kevésbé alkalmazhatóak, mint a foglalkoztatott személyek; mivel a munkaadóknak fel kell készíteniük a humánerőforrás-menedzsereket a munkanélküli dolgozókkal és az idősebb dolgozókkal szemben érzett esetleges előítéleteik leküzdésére és arra, hogy ne jelenlegi foglalkoztatási helyzetükre, hanem képzettségükre és tapasztalataikra összpontosítsanak; |
J. |
mivel az Unióban az aktív népesség 20 %-a kizárólag alapvető készségekkel rendelkezik, és a népesség 40 %-a elégtelen digitális készségekkel rendelkezőnek tekinthető; mivel annak ellenére, hogy sokan, különösen a fiatalok nehézségekkel találkoznak a munkaerőpiacra való belépés során, hozzávetőlegesen kétmillió betöltetlen állás van az Unióban, ezek között csaknem 900 000 a digitális ágazatban, a vállalatok 39 %-a pedig nehezen talál a szükséges készségekkel rendelkező munkavállalókat, bár a kutatások kimutatják, hogy azok a vállalatok találnak nehezen a szükséges készségekkel rendelkező munkavállalókat, amelyek gyakran nem hajlandók hosszú távú szerződéseket felkínálni; mivel 2012-ben három európai munkavállalóból egy végzett olyan munkát, amelyben nem volt túl- vagy alulképzett; mivel az alacsony iskolai végzettség és a munkaerőpiac és az oktatás közötti összehangolás hiánya az egyik legfőbb oka annak, hogy a fiatalok nem dolgoznak, és oktatásban vagy képzésben sem részesülnek, ami negatív hatással van a növekedésre; mivel feltétlenül meg kell határozni a korai iskolai lemorzsolódás alapvető okait és azt kell ajánlani a tagállamoknak, hogy állítsák vissza oktatási kiadásaikat olyan szintre, amely lehetővé teszi az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek elérését; |
K. |
mivel a feketemunka megfosztja a dolgozókat szociális és munkaügyi jogaiktól, elősegíti a szociális dömpinget és súlyos költségvetési vonzatokkal jár, ugyanis kiesést okoz az adóbevételekben és a társadalombiztosítási járulékokban, kedvezőtlen hatásokat gyakorol a foglalkoztatottságra, a termelékenységre, a munka minőségére, a készségfejlesztésre és az egész életen át tartó tanulásra, valamint – többek között azáltal, hogy növeli a nyugdíj tekintetében meglévő különbségeket – szembemegy egy hatékony és eredményes nyugdíjjogosultsági rendszerrel, és néhány tagállamban kihat az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférésre is; mivel több erőfeszítést kell tennünk annak érdekében, hogy a feketemunkából bejelentett munka legyen; |
L. |
mivel az atipikus és a nem szokványos foglalkoztatási formák önmagukban ugyan nem minősülnek bizonytalan munkavállalásnak, erre azonban nagyobb az esély ilyen jellegű szerződéseknél, jóllehet e szerződések a meglévő munkaviszonyok kis hányadát képviselik (19); mivel a bizonytalanságérzet a bizonytalan munkavállalás további eleme és magában foglalja a munkahely bizonytalanságát, az elégtelen jövedelmet, az elbocsátás elleni védelem hiányát és az ismeretlen időtartamú foglalkoztatást; mivel néhány tagállamban aggasztó módon terjednek az ilyen típusú szerződések; mivel annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen jellegű szerződéseket megfelelően alkalmazzák, hatékony és eredményes munkaügyi ellenőrzési mechanizmust kell végrehajtani nemzeti szinten; mivel ösztönözni kell a színvonalas munkahelyek terjedését, amelyek megfelelő bevételt és gazdasági biztonságot nyújtanak a családoknak; |
M. |
mivel az Európa 2020 stratégia öt célkitűzésének egyike szerint legalább 20 millióval kell csökkenteni a szegénység és a társadalmi kirekesztés által sújtott, illetve veszélyeztetett lakosok számát; mivel az Európai Unióban közel 123 millió ember van ilyen helyzetben; mivel 2013-ban az EU-28 területén 26,5 millió gyermeket fenyegetett a szegénység vagy társadalmi kirekesztés veszélye; mivel 2009 és 2012 között növekedett azoknak az európaiaknak a száma, akiket a szegénység veszélye fenyeget, ám tekintve a 2013-as és 2014-es számokat a helyzet stabilizálódott; mivel a hajléktalanság az EU sok tagállamában növekedett; mivel 2012-ben 32,2 millió 16 év feletti fogyatékossággal élő személyt fenyegetett a szegénység vagy társadalmi kirekesztés veszélye; mivel az Európa 2020 stratégia célkitűzéseit még nem sikerült elérni, és szükség van annak azonnali felülvizsgálatára; |
N. |
mivel az EU 65 éves vagy annál idősebb népességének a 15–64 évesekhez viszonyított aránya (20) az előrejelzések szerint a jelenlegi 27,8 %-ról 50,1 %-ra növekszik 2060-ra, a teljes gazdasági függőségi ráta pedig a következő évtized közepére várhatóan 120 % feletti szinten áll be, 2060-ra pedig meghaladhatja a 140 %-ot; mivel ezek a tényezők, valamint egyéb demográfiai változások, mint például az elöregedő népesség, az alacsony népsűrűség vagy az elszórtan élő népesség, kiemelik annak szükségességét, hogy az állami hatóságok átfogó és szociális szempontból felelősségteljes szakpolitikákat vezessenek be, amelyek a születési arányszámok növelésére, a színvonalas munkahelyek magas arányának elősegítésére, a szociális biztonsági rendszerek elégséges voltának és a tevékeny időskor előmozdítására irányulnak, továbbá szociális szempontból felelősségteljes reformokat vezetnek be a munkaerőpiacon és a nyugdíjrendszerekben, valamint rövid, közép- és hosszú távon garantálják az első nyugdíjpillér elégséges és megfelelő voltát; |
O. |
mivel a nyugdíjak terén a nemek között fennálló egyenlőtlenség az EU-ban továbbra is jelentős (40 %-os), ami tükrözi a nők és férfiak közötti különbségeket a teljes idejű és a részidős munkavállalás, a nemek közötti fizetéskülönbségek és a nők által ledolgozott évek alacsonyabb száma tekintetében; |
P. |
mivel az eltartott idősebb emberek növekvő száma ma is és a jövőben is hatást gyakorol az egészségügyi és a hosszú távú gondozást nyújtó rendszerekre, valamint a formális és az informális gondozási erőforrások szükségességére; mivel a jelenlegi társadalombiztosítási rendszerek nem veszik megfelelően figyelembe az informális gondozók helyzetét, akik hatalmas erőforrást jelentenek a társadalom számára; |
Q. |
mivel az állami és magánadósságok még sok tagállamban mindig túl magasak, és ez akadályozza az európai gazdaság erejét; mivel az euróövezet alacsony kamatait fel lehet használni a tagállamok mozgásszabadságának kibővítésére; mivel alapos vitát kell tartani az uniós adósságkezelésről; |
R. |
mivel a jelenlegi tendenciára tekintettel a következő 10–15 évben a világgazdasági növekedés 90 %-a az EU-n kívüli országoknak lesz betudható; úgy véli ezért, hogy folytatni kell a valódi növekedésre és munkahelyteremtésre irányuló stratégiák kialakítását és előmozdítását a tagállamokban; mivel feltétlenül innovatív ipar- és piacpolitikákat kell végrehajtani az EU-n belüli és a globális versenyképesség növelése érdekében, és ezért hozzá kell járulni a fenntartható és társadalmi szempontból befogadó foglalkoztatási lehetőségek kialakításához; |
S. |
mivel az Európai Szociális Alap kiadásainak 20 %-át a tagállamokban tapasztalható szegénység és a társadalmi kirekesztés kezelésére kell felhasználni; |
T. |
mivel az Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA) eddig 18 országban 69 projektet hagyott jóvá, és 56 műveletről kötött megállapodást (az ESBA által nyújtott finanszírozás összértéke mintegy 1,4 milliárd EUR), az ennek köszönhetően megvalósuló beruházások pedig várhatóan meghaladják a 22 milliárd eurót, és megközelítőleg 71 000 kis- és középvállalkozást érintenek majd; mivel – a hosszú távú barcelonai célok elérése érdekében – fokozott erőfeszítéseket kell tenni, hogy biztosítsák a finanszírozást az olyan szociális infrastruktúrákhoz, mint a gyermekgondozás; mivel ezek a projektek elsősorban a nagy infrastruktúrarendszereket érintik, miközben a kis- és középvállalkozásokat, valamint a mikrovállalkozásokat általában kizárják ezek az alapok, annak ellenére, hogy mennyire fontosak az európai gazdaság gerinceként és színvonalas munkahelyek megteremtőiként; |
U. |
mivel a szociális gazdaságban kétmillió vállalkozás (az EU-ban működő vállalkozások 10 %-a) tevékenykedik, és több mint 14 millió embert foglalkoztat, ami az uniós munkavállalók 6,5 %-ának felel meg; |
V. |
mivel a legkülső régiók komoly nehézségekkel szembesülnek sajátos egyedi jellemzőik miatt, amelyek erősen korlátozzák növekedési lehetőségeiket; mivel a munkanélküliségi ráta e régiókban 15–32,4 % között alakul; |
W. |
mivel 6,9 millió uniós állampolgár, gyakorolva a szabad mozgással kapcsolatos alapvető jogát, él és dolgozik másik uniós államban; mivel a határmenti ingázók száma meghaladja az 1,1 milliót; mivel a személyek szabad mozgása alapvető jelentőségű az európai országok közötti konvergencia szempontjából; |
X. |
mivel a menekültek számának ugrásszerű megnövekedése Európában szolidaritást, valamint a tagállamok, illetve a regionális és helyi hatóságok részéről kiegyensúlyozottabb és megerősített erőfeszítést követel meg az olyan integrációs intézkedések területén, mint a szociális ellátások, összhangban az EU vonatkozó menekültügyi jogszabályaival, valamint a menekültek fogadására és társadalomba történő integrálására irányuló közép- és hosszú távú fellépéseivel és stratégiáival; |
Humán beruházások
1. |
hangsúlyozza, hogy nemcsak a fenntartható és a beilleszkedést segítő gazdasági fejlődés és a konvergencia biztosítása érdekében kell beruházni a társadalmi fejlődésbe, hanem kifejezett célkitűzésként kell kezelni az ez irányú beruházásokat; ezért kiemeli a foglalkoztatás minőségével, a szegénységgel és az egyenlőtlenséggel kapcsolatos mutatók fontosságát; üdvözli a Bizottság olyan szolgáltatásokba történő beruházásokra való felszólítását, mint a lakhatási támogatás, az egészségügyi ellátás, a gyermekgondozás és a rehabilitációs szolgáltatások; hangsúlyozza, hogy a gazdasági és társadalmi kohéziónak továbbra is az uniós szakpolitikák elsődleges célját kell képeznie, és több erőfeszítést kell tenni egy összetettebb és objektívabb értékelés elérésére, amely a tagállamok különbözőségeire és jellemzőire épül; |
2. |
üdvözli, hogy az Európai Bizottság éves növekedési felmérése is kiemeli, hogy az új nemzeti, stabilitási és reformprogramok keretében nagyobb figyelmet kell fordítani a társadalmi méltányosságra, ezért fel kell venni három foglalkoztatási mutatót (aktivitási ráta, ifjúsági munkanélküliség és tartós munkanélküliség) a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárásba; sürget, hogy ezeket a mutatókat tegyék a meglévő mutatókkal valóban azonos súlyúvá, hogy a vonatkozó tagállamokban mélyreható elemzéseket lehessen végezni és biztosítani lehessen a belső egyenlőtlenségek további vizsgálatát, valamint javasolni lehessen gazdasági és szociális reformokat és azokat ellenőrizni lehessen; |
3. |
üdvözli, hogy a Bizottság az éves növekedési jelentésében az európai gazdasági fellendülés középpontjába helyezte a társadalmi méltányosságot; hangsúlyozza azokat az eredményeket, amelyeket az EU a konvergencia területén a gazdasági és monetáris unió létrehozásával elért, és felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák az európai társadalmi konvergenciát; felszólítja az Európai Bizottságot, hogy a foglalkoztatás- és szociálpolitika figyelembevételével határozza meg és számszerűsítse a társadalmi méltányossággal kapcsolatos elképzelését, amelyet a 2016. évi éves növekedési jelentés és az európai szemeszter révén kíván elérni; |
4. |
emlékeztet, hogy a színvonalas és a beilleszkedést támogató foglalkoztatás a társadalmi méltányosság sarokkövét képezik, mivel elősegíti az emberi méltóság védelmét mindenki számára; úgy véli, hogy erre tekintettel a foglalkoztatást és a növekedést kell a tagállamok és az Unió politikáinak középpontjába helyezni, különös tekintettel az ifjúságpolitikára, az Európai Unió szociális gazdaságainak fenntarthatóbbá tétele érdekében; ösztönzi a tagállamokat, hogy hajtsák végre és fokozzák a fiatalok foglalkoztatásával kapcsolatos politikákat, és hangolják össze ezeket a politikákat a tényleges munkaerő-piaci szükségletekkel; |
5. |
kéri a Bizottságot, hogy a tagállamok szintjén támogassa a kormányok, vállalkozások, társadalomgazdasági vállalkozások, oktatási intézmények, személyre szabott szolgáltatások, valamint a civil társadalom és a szociális partnerek közötti együttműködés különböző, a bevált gyakorlatok cseréjén alapuló formáit annak érdekében, hogy az uniós országok oktatási és képzési rendszerei jobban illeszkedjenek a strukturális munkaerőhiány elleni küzdelemhez, igazodjanak a munkaerőpiac igényeihez, és támogassák a munkahelyekhez való hozzáférést és azok megtartását a nyílt munkaerőpiacon minden európai ember számára; ösztönzi a tagállamokat, hogy a szociális partnerekkel együttműködve gondosan alakítsák ki és előzetesen értékeljék a nemzeti oktatási rendszerek valamennyi strukturális reformját annak biztosítása érdekében, hogy az oktatás megfelelő eszközöket bocsásson a polgárok rendelkezésére; felszólítja a tagállamokat, hogy a vállalkozói kultúrát és a szociális gazdaság alapelveit illesszék be oktatási és képzési programjaikba; kéri a Bizottságot, hogy tagállami szinten támogasson egy szélesebb beruházási stratégiát az oktatás és képzés teljes ciklusa tekintetében, amely felöleli az egész életen át tartó tanulás, a munkára épülő és munkahelyi képzés, a formális és informális tanulás minden ágazatát; |
6. |
tudomásul veszi, hogy az oktatási erőfeszítéseket elsősorban a munkaerő fiatalabb részére összpontosítják, miközben sok tagállamban a munkaerő szélesebb részét kellene megcélozni az oktatási erőfeszítésekkel, ide számítva a felnőttoktatási és a szakképzési lehetőségeket is; hangsúlyozza, hogy az elégtelen oktatási beruházások, különös tekintettel a digitális készségekre, fenyegetést jelentenek Európa versenyképességére és az európai munkaerő foglalkoztathatóságára nézve; ezért arra ösztönzi a tagállamokat, hogy részesítsék előnyben a digitális készségek széles körű oktatását; kéri a Bizottságot, hogy tagállami szinten támogasson egy szélesebb beruházási stratégiát az oktatás és képzés teljes ciklusa tekintetében, amely felöleli az egész életen át tartó tanulás, a munkára épülő és munkahelyi képzés, a duális képzés, a formális és informális tanulás minden ágazatát, figyelembe véve – a demográfiai változásokra adandó válaszként – a felnőttoktatás javítására irányuló igényt oly módon, hogy a tagállamok oktatási és képzési rendszerei jobban alkalmazkodjanak a munkaerő-piaci igényekhez; felszólítja a tagállamokat, hogy támogassák a tanulószerződéses gyakorlati képzési formát és teljes mértékben használják fel a gyakornokok számára rendelkezésre álló ERAMUS + alapokat, és ezzel garantálják az ilyen formában folytatott képzés színvonalát és vonzerejét; |
7. |
hangsúlyozza, hogy az egyenlőtlenség csökkentése és a fiatalkorban történő társadalmi integráció érdekében a lehető legkorábbi életciklusban meg kell kezdeni az emberekbe való beruházást; ezért felszólít, hogy az összes tagállamban minden gyermek számára tegyenek elérhetővé színvonalas, befogadó és megfizethető koragyermekkori nevelési és gondozási (ECEC) szolgáltatásokat; |
8. |
emlékeztet arra, hogy a fiatalok és azon személyek foglalkoztathatóságának javításában, akik gondozási feladatok ellátása miatt hosszabb ideig kimaradtak a munkaerőpiacról, fontos szerepe van a nem formális és az informális tanulási környezetekben szerzett készségeknek és kompetenciáknak; hangsúlyozza ezért, hogy feltétlenül létre kell hozni egy rendszert a nem formális és informális keretek között – különösen önkéntes tevékenységek révén – elsajátított tudás és tapasztalat ellenőrzésére; úgy véli, hogy a képesítések koherens tanúsítása és kölcsönös elismerése hozzá fog járulni a szakképzett munkaerő hiányának áthidalásához, amely az európai munkaerőpiac és a fiatal munkakeresők között tapasztalható; fenntartja azt a nézetét, hogy az egész életen át tartó tanulás kereteinek végrehajtását közelíteni kell egy rugalmas tanulási irány felé, amely nemcsak a formális, hanem a nem formális és az informális tanulást is elismeri és ezzel támogatja az egyenlőséget és a társadalmi kohéziót, és foglalkoztatási lehetőségeket biztosít a kiszolgáltatottabb csoportok számára; |
9. |
üdvözli az Európai Bizottság javaslatát az ifjúsági garancia tagállami, regionális és helyi szintű erősítésére, és hangsúlyozza annak jelentőségét az oktatásból a munka világába való átmenetben; sajnálja azonban, hogy az ifjúsági garanciát sok tagállamban ténylegesen nem hajtják végre; kiemeli, hogy helyi, nemzeti és európai szinten megfelelő együttműködésről kell gondoskodni az állami foglalkoztatási szolgálatok és a magán-munkaközvetítő ügynökségek, valamint a szociális támogató szolgálatok között, ide számítva a formális és a személyre szabott támogató szolgálatokat is; hangsúlyozza, hogy az ifjúsági garanciának el kell érnie azokat a fiatalokat, akiknek többféle kirekesztéssel és rendkívüli szegénységgel kell szembenézniük; e tekintetben felszólítja a Bizottságot, hogy mérlegelje az ifjúsági garancia és a hozzá tartozó finanszírozási eszközök célzott átdolgozását, ide számítva az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést is; véleménye szerint a Bizottság feladata, hogy ráirányítsa a tagállamok figyelmét a cselekvés szükségességére és megkönnyítse az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelem legjobb gyakorlatainak kicserélését; |
10. |
üdvözli a Bizottság kezdeményezését, miszerint a tartósan munkanélküliek esetében személyre szabott megközelítést kell követni, de aggódik a több mint 12 millió tartósan munkanélküli európai helyzete miatt; úgy véli, hogy ehhez emberi erőforrások tekintetében nagyobb ráfordításra van szükség, a résztvevőknek pedig olyan végzettséggel kell rendelkezniük, amelynek birtokában képesek eligazítani a munkanélkülieket a tekintetben, hogyan pótolhatják esetleges oktatási vagy szakképzésbeli hiányosságaikat; felszólít a munkakeresők megfelelő támogatására integrált szolgáltatások formájában, valamint magas színvonalú oktatáshoz és képzéshez való hozzáférés révén, az esetleges hiányosságok áthidalása érdekében; hangsúlyozza, hogy a szakmai átképzésekhez elegendő pénzügyi forrásra van szükség, amelyet a munkanélküli személyekre kell fordítani, életkoruktól függetlenül, és hogy az aktív foglalkoztatási politikák csak akkor lehetnek hatékonyak, ha az illetékes nemzeti hatóságokra és a tartósan munkanélküliekre nézve is tartalmaznak kötelezettségeket; |
11. |
emlékeztet arra, hogy a tartósan munkanélküliek munkaerő-piaci integrációja nélkülözhetetlen ahhoz, hogy ezek a polgárok visszanyerjék önbizalmukat, jólétüket és a továbbiakban szakmailag fejlődni tudjanak, és döntő szerepet játszik a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemben és hozzájárul a tagállami szociális ellátórendszer fenntarthatóságának biztosításához; úgy véli, hogy figyelembe kell venni ezeknek a polgároknak a szociális helyzetét és igényeit; hangsúlyozza azonban, hogy a keresőképes népesség 12,7 %-a munkavállalói szegénységtől szenved (2014-es adatok, növekedés a 2009. évi 11 %-hoz képest), ezért feltétlenül szükség van integrált aktív befogadásra és szociális beruházási megközelítési módra; felszólítja a Bizottságot, hogy vonja be a tagállamokat a szegénység és a társadalmi kirekesztés csökkentésére irányuló stratégiákba és cselekvésekbe, az Európa 2020 stratégiával összhangban; felszólítja a Bizottságot, hogy támogassa a befogadó, egész életen át tartó tanulási lehetőségek létrehozására irányuló erőfeszítéseket a bármilyen életkorú dolgozók és munkakeresők számára, és a lehető leghamarabb tegyen lépéseket az uniós finanszírozás hozzáférhetőségének garantálására, és ahol lehetséges, további erőforrások mozgósítására, amint ezt megtették az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés esetében; |
12. |
hangsúlyozza, hogy sürgősen gondoskodni kell arról, hogy az Unió tegyen arra irányuló erőfeszítéseket, hogy kezeljék azoknak a növekvő számú hajléktalan embereknek a helyzetét, akik jelenleg nem szerepelnek azokban a mutatókban, amelyeket az Unió szegénységgel kapcsolatos céljainak mérésére használnak, de akik egy olyan riasztó társadalmi valóságot tükröznek, amely évente legalább négymillió embert érint (21). |
13. |
hangsúlyozza, hogy gyors és korrekt megoldást kell találni az 55 év feletti munkanélküliek szükségleteinek kielégítésére; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a rugalmas foglalkoztatási megoldásokat e csoport esetében (ide számítva a részidős és az ideiglenes munkahelyeket is), amely kielégíti különleges szükségleteiket, és így biztosítja, hogy nem lépnek ki idő előtt a munkaerőpiacról; kihangsúlyozza az idősebb munkavállalók fontos munkahelyi szerepét, hogy átadják tudásukat és tapasztalataikat a fiatalabb munkavállalóknak, például azáltal, hogy bevonják őket munkahelyi képzésekbe, biztosítva ezzel, hogy az 55 feletti munkavállalók ne váljanak munkanélkülivé. |
Strukturális reformok szociálisan érzékeny és felelősségteljes módon
14. |
megjegyzi, hogy az EU egésze és több tagállama változatlanul strukturális problémákkal küzd, amelyeket mihamarabb meg kell oldani; aggodalmát fejezi ki a kiadások lefaragására irányuló költségvetési kiigazítási politikákkal kapcsolatban, és hangsúlyozza, hogy a gazdasági politikáknak biztosítaniuk kell az EUMSZ 9. cikkének való megfelelést; rámutat, hogy folytatni kell az állami és magánberuházások, illetve az egyenlőtlenségeket csökkentő, társadalmilag és gazdaságilag kiegyensúlyozott strukturális reformok rangsorolását, és elő kell mozdítani a fenntartható növekedést és a felelős költségvetési konszolidációt (figyelembe véve az adósság fenntarthatóságát, a gazdasági ciklust és a beruházások közötti különbségeket), többek között a bevételi politikákat az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelem révén, ily módon megszilárdítva a fokozott kohézióhoz és felfelé irányuló társadalmi konvergenciához vezető utat; úgy véli, hogy ezek a politikák kedvező környezetet teremtenek a vállalkozások és a közszolgáltatások számára, ahol megvalósítható a minőségi foglalkoztatás és a társadalmi fejlődés, illetve a beruházások előmozdítása, ami egyaránt hoz társadalmi és gazdasági hasznot; hangsúlyozza, hogy e prioritások csak úgy érhetők el, ha közös stratégiaként kiemelt figyelmet kap a humán tőkébe és az egész életen át tartó tanulásba való megfelelő befektetés; ragaszkodik ahhoz, hogy a szociális partnereket vonják be a strukturális reformokkal és munkaerő-piaci politikákkal kapcsolatos döntéshozatalba; |
15. |
kiemeli, hogy a szociálisan felelős reformoknak a szolidaritásra, az integrációra, a társadalmi igazságosságra és a javak igazságos elosztására kell épülniük – ez a modell gondoskodik az egyenlőségről és a szociális védelemről, óvja a kiszolgáltatott csoportokat és javítja az összes polgár életszínvonalát; |
16. |
hangsúlyozza, hogy támogatni és védeni kell a szociális piacgazdaságot, ahol a versenyképesség és a magas szociális normák erősítik a társadalmi igazságosságot, a társadalmi igazságosság pedig növeli a versenyképességet; hangsúlyozza továbbá, hogy meg kell találni az egyensúlyt a gazdasági szempontok, a hatékony államháztartási konszolidáció, a fenntartható gazdaság, a valós szociális kohézió és a fokozott szociális védelem között; felszólítja a Bizottságot, hogy a fizetésképtelenséggel és az üzleti kudarccal kapcsolatos megközelítését (22) terjessze ki és ezzel javítsa az adósság-átütemezési és második esélyt nyújtó rendszereket; |
17. |
hangsúlyozza, hogy az éves növekedési jelentésben következetesebben kell felmérni az európai egyenlőtlenség alakulását olyan gazdasági mutatókon keresztül, mint a Gini- és a Palma-index; |
18. |
felhívja a tagállamokat, hogy vállaljanak aktív szerepet a be nem jelentett munkavégzéssel foglalkozó platformban, és a legjobb gyakorlatok cseréjét kövessék konkrét fellépések a be nem jelentett munka, a postafiók vállalatok és a színlelt vállalkozók ellen, mivel ezek a munka minőségére, a munkavállalók szociális védelmi rendszerekhez való hozzáférésére és a tagállamok államháztartására egyaránt veszélyt jelentenek, és tisztességtelen versenyt idéz elő az európai vállalkozások között; felhívja a tagállamokat, hogy fokozzák arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy a be nem jelentett munkavégzésből bejelentett munkavégzés legyen, és lássák el megfelelő erőforrásokkal a munkaügyi felügyeleteiket, erősítsék meg a munkaügyi ellenőrzési mechanizmusaikat, és alakítsanak ki olyan intézkedéseket, amelyekkel a szürkegazdaságban dolgozó munkavállalókra is kiterjesztik a foglalkoztatásvédelmi rendszereket; arra biztatja a tagállamokat, hogy a tartósabb munkaszerződések létrehozását ösztönözzék egyebek mellett azzal, hogy a munkaviszony különböző formái stabilitásának és minőségének fokához kapcsolódó adókulcsokat vezetnek be; |
19. |
úgy véli, hogy a bérek szórása fokozza az egyenlőtlenségeket, és rontja a vállalatok termelékenységét és versenyképességét; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy hajtsanak végre a munkahelyek minőségét javító intézkedéseket a munkaerőpiac szegmentációjának csökkentése érdekében, olyan intézkedésekkel együtt, amelyek a szubszidiaritás elvével összhangban megfelelő szintre emelik a minimálbéreket és megerősítik a kollektív tárgyalásokat és a munkavállalók pozícióját a bérmegállapítási rendszerekben, a bérek szórásának csökkentése érdekében; úgy véli, hogy mindezt annak érdekében kell megtenni, hogy támogassák az aggregált keresletet és a gazdasági fellendülést, csökkentsék a bérezésben megnyilvánuló egyenlőtlenségeket, harcoljanak a munkavállalói szegénység ellen; |
20. |
úgy véli, hogy a rugalmas biztonság gondosan mérlegelt modellje szerepet játszik a munkaerő szétaprózódásának elkerülésében és a fenntartható minőségi foglalkoztatás fenntartásának előmozdításában, de aggódik amiatt, hogy a rugalmas biztonság modelljét egy sor tagállamban nem alkalmazzák megfelelően; felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy adott esetben a rugalmas biztonság modelljének alkalmazása során garantálják a munkavállalói jogok és a szociális biztonsági szabványok biztosítását; felhívja a tagállamokat, hogy korszerűsítsék foglalkoztatásvédelmi jogszabályaikat annak érdekében, hogy nagyobb stabilitást mozdítsanak elő a foglalkoztatásban és a munkahelyek közötti váltás során, és ezt adott esetben segítsék a magán és állami foglalkoztatási szolgálatok közötti több és jobb együttműködéssel, és minden munkavállaló számára biztosítsák a társadalombiztosításhoz való hozzáférést és a szociális jogokat; több tagállam olyan reformokat vezetett be, amelyeknek látható pozitív hatásuk volt például a foglalkoztatási ráták növelésében, de sajnálja, hogy a gazdasági válság kontextusában a munkaügyi reformok a biztonság kárára részesítették előnyben a rugalmasságot, ami a bizonytalanság növekedéséhez és a foglalkoztatásvédelem hiányához vezetett; kéri az Európai Bizottságot, hogy fokozza az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések és az egyéb egymást követő atipikus szerződések visszaélést megvalósító gyakorlatának ellenőrzését a magánszektorban és a közszférában egyaránt; |
21. |
felhívja a tagállamokat, hogy adott esetben fontolják meg a közalkalmazotti jövedelmek és a minimumjövedelmek alakulását – a termelékenység növekedésének sérelme nélkül, fenntartható és stabil módon, a tagállamok saját hatáskörének veszélyeztetése nélkül; |
22. |
üdvözli a Bizottság humán tőkébe való befektetésre vonatkozó, a foglalkoztatási szintek visszaállítását és a fenntartható növekedést célzó kezdeményezését, rendkívüli aggodalmának ad hangot azonban azzal kapcsolatban, hogy az oktatásra fordított közkiadások 2010 óta 3,2 %-os (23) csökkenést mutatnak, és hogy a legutóbbi évben, amelyben rendelkezésre állnak adatok (2013), tizenegy tagállamban csökkentek; |
23. |
hangsúlyozza az aktív munkaerő-piaci politikák jelenlegi körülmények között betöltött jelentőségét; felhívja a tagállamokat az aktív munkaerő-piaci politikák hatókörének és hatékonyságának növelésére; |
24. |
megjegyzi, hogy el kell fogadnunk a digitális gazdaságba való átmenetet mind a továbbképzés és a szakképzés, mind a foglalkoztatás új formái terén; |
25. |
felhívja a tagállamokat, hogy fokozatosan térjenek át a munkát terhelő adókról más forrásokra oly módon, amely nem hátráltatja sem a társadalom legsérülékenyebb csoportjait – különösen az alacsony bérű munkavállalókat –, sem az általános versenyképességet, ugyanakkor biztosítja az állami nyugdíjrendszerek hosszú távú fenntarthatóságát, illetve a szociális biztonsági és szociális védelmi rendszerek megfelelő finanszírozását; felhívja továbbá a tagállamokat, hogy vezessenek be olyan adószabályokat, amelyek különösen a fiatalok és az 55+ generáció tagjai körében vállalkozásra és munkahelyteremtésre ösztönöznek, hogy ezáltal hasznosítható legyen e munkavállalók szakmai tapasztalata, biztosan átadhassák az általuk ismert know-how-t, és lendületet kapjanak a kutatási és innovációs projektek az európai vállalkozásoknál; sürgeti a tagállamokat, hogy a fiatalok vállalkozói tevékenységének előmozdítása érdekében csökkentsék az adminisztratív terheket; |
26. |
felhívja az európai szemesztert és az éves növekedési jelentés készítőit, hogy a társadalmi kohézió és az egyenlőtlenségi trendek visszafordítása érdekében értékeljék a jövedelempolitikák – ideértve a nyugdíj- és fiskális politika, valamint a bevételi mutatók – jelentőségét; |
27. |
kéri a tagállamokat, hogy értékeljék jelenlegi szociális védelmi rendszerüket és tegyenek abba beruházásokat annak érdekében, hogy garantálják teljesítményüket a szegénység és az egyenlőtlenségek kezelésében és megelőzésében, és a várható demográfiai, gazdasági és új szociális nehézségekre tekintettel biztosítsák azok fenntarthatóságát, valamint javítsák a tagállamok gazdaságainak ellenálló képességét válság idején; hangsúlyozza, hogy a magas színvonalú jóléti rendszerek és a szociális beruházás rendkívül fontosak, ha Európa fenn kívánja tartani legfőbb versenyelőnyét – a magasan képzett munkaerőt és a termelékeny vállalatokat; |
28. |
a szubszidiaritás elvével összhangban a tagállamok maradnak teljes mértékben felelősek nyugdíjrendszereik megszervezéséért, továbbá az ő felelősségük az a döntés, hogy az egyes tagállamokban a nyugdíjrendszer három „pillére” milyen szerephez jut; úgy véli, hogy a nyugdíjrendszereknek garanciákat kell nyújtaniuk az időskori szegénység ellen, és emiatt szükség van olyan politikák végrehajtására, amelyek szilárd, fenntartható és megfelelő első nyugdíjpillért garantálnak; |
29. |
ösztönzi a tagállamokat, hogy fokozzák arra irányuló erőfeszítéseiket, hogy felszámolják a nemek közötti fizetéskülönbségeket, és hogy lépjenek fel aktívabban a nők munkaerő-piaci részvételének megerősítése érdekében; felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy adott esetben, a szubszidiaritás elvével összhangban és a szociális partnerek segítségével támogassanak olyan családbarát politikákat, amelyek révén eredményesebben lehet gondoskodni az eltartottak gondozásáról, illetve a szülők képességei eredményesebbek, például a megfelelő szülési és apasági szabadságra vonatkozó rendelkezések, és a megfizethető gyermekgondozáshoz való hozzáférés a gyermek jóllétének biztosítása érdekében, lehetővé téve a gondozási feladatokat vállalók számára, hogy a munkahelyi és a magánélet közötti jobb egyensúly megteremtése érdekében egyenlő hozzáférésük legyen a munkaerőpiachoz, ami különösen fontos a nők munkaerőpiacba való bevonása szempontjából; sürgeti a tagállamokat, hogy vizsgálják meg a tartósan alacsony születési arányszámokat az Európai Unióban, és mérlegeljék kedvezőbb adóügyi elbánás alkalmazását a háztartásban élő gyermekek számától függően; felhívja a tagállamokat, hogy ne csak pénzügyi támogatás formájában, hanem szolgáltatások révén is támogassák a családokat; |
30. |
megjegyzi, hogy az alacsony népsűrűség vagy a rendkívül elszórtan élő lakosság azt eredményezi, hogy jelentősen nőnek a közszolgáltatások, így az egészségügyi szolgáltatások és az oktatás költségei; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a demográfiai változás és annak a közfinanszírozás fenntarthatóságára gyakorolt hatásának elemzése során vegye figyelembe a változás okait és következményeit is; |
31. |
hangsúlyozza, hogy a hatékonyság érdekében az ESBA-nak arra kell összpontosítania, hogy új befektetéseket hozzon létre azokon a területeken, ahol a beruházási kedv mérsékelt ahelyett, hogy olyan beruházásokat pótolna, amelyeket máshol hajtottak volna végre, vagy olyan magas megtérülésű befektetéseket állítana a középpontba, amelyek mindenképpen megtörténtek volna; ismételten felhív a humán tőkébe történő befektetés és más szociális – például egészségügyi, gyermekgondozási vagy a megfizethető lakhatást célzó – beruházások fontosságára, valamint a szociális beruházási csomag eredményes végrehajtásának szükségességére; |
32. |
felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy vonja be az összes kormányzati szintet és érdekelt felet a beruházások akadályainak azonosításába, középpontba helyezve a leginkább rászoruló régiókat és ágazatokat, valamint azt, hogy megfelelő eszközök álljanak rendelkezésre az állami és a magán finanszírozás összekapcsolására; |
A fenntartható növekedés élénkítése a beruházások fellendítésével
33. |
hangsúlyozza, hogy támogatni kell a több és színvonalasabb munkahely létrejöttét eredményező és mindenki, többek között a fiatalok számára kézzelfogható lehetőségeket eredményező fenntartható és inkluzív növekedést az EU előtt álló belső és külső nehézségek kezelése érdekében; megjegyzi, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani a meglévő munkahelyeknek – többek között a veszélyeztetett csoportok munkahelyeinek – a gyorsan változó munkaerőpiachoz és a felmerülő új ágazatokhoz való hozzáigazításához, azok fenntarthatóságának biztosítása céljából; |
34. |
kéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fordítsanak nagyobb figyelmet a fenntartható és inkluzív fejlődés, illetve a munkahelyteremtés kulcsszereplőire, a mikro-, kis- és középvállalkozásokra, és szüntessék meg a nők és a férfiak önfoglalkoztatási aránya közötti különbségeket; sürgeti a tagállamokat, hogy vezessenek be olyan fenntartható üzleti modellekhez kapcsolódó adókonstrukciókat, amelyek kedveznek az innovatív induló vállalkozásoknak, és elősegítik a munkahelyteremtést a kis- és középvállalkozásoknál, valamint ellenőrizzék az adókedvezmények fenntartható fejlődésre gyakorolt hatását, továbbá alakítsanak ki olyan mechanizmusokat, amelyekkel e vállalkozások nemzetközi viszonylatban is működőképessé és sikeressé tehetők; ezért hangsúlyozza, hogy átfogó uniós szintű politikákat kell bevezetni annak érdekében, hogy a tagállamok meg tudjanak felelni az Unión kívüli versenytársak által támasztott kihívásoknak; |
35. |
kéri az Európai Bizottságot, hogy a tagállamokkal szorosan együttműködve igyekezzen alaposabb tájékoztatást nyújtani azokról az uniós alapokról és programokról, amelyek növelhetik a vállalkozói kedvet, élénkíthetik a beruházásokat, és javíthatják a finanszírozási eszközökhöz való hozzáférést. Ilyen program többek között az Erasmus vállalkozóknak, az Európai Foglalkoztatási Szolgálat (EURES), a vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő program (COSME), a foglalkoztatás és a szociális innováció európai programja (EaSI) és az Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA); emlékeztet a partnerségi elv, az alulról felfelé irányuló megközelítés, valamint a megfelelő forrásbiztosítás jelentőségére; |
36. |
felhívja a Bizottságot, hogy értékelje holisztikus módon az összes fent említett programot, hogy ezáltal elejét vegye a célok és az igények közötti esetleges konfliktusoknak, valamint csökkentse a bürokráciát; úgy véli, hogy egy ilyen felülvizsgálatnak magában kell foglalnia az egyes tagállami végrehajtási módok elemzését, hogy ezáltal nagyobb egyenlőséget lehessen biztosítani az alapokhoz való hozzáférés tekintetében; |
37. |
az Európai Szociális Alapnak több forrást kell fordítania a munkanélküliek a származási országukban és az attól eltérő tagállamban tartott képzési programokban való részvételének finanszírozására, megkönnyítve ezzel az általuk választott európai munkaerőpiacra való integrációjukat és erősítve az európai polgári azonosságtudatot; |
38. |
felhívja a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki olyan politikákat, amelyek gyakornoki lehetőségek és vállalatlátogatások révén már korai életkorban fellendítik a fiatalok vállalkozókedvét; |
39. |
felhívja a tagállamokat, hogy a fiatalok vállalkozókedvének fellendítése érdekében támogassák azokat a szervezeteket és kezdeményezéseket, amelyek célja, hogy adminisztratív, jogi és szervezeti támogatásuk révén segítséget nyújtsanak a fiatal vállalkozóknak innovatív projektek kidolgozásában; |
40. |
rámutat arra, hogy a szociális gazdaságban tevékenykedő – többek között a szociális szolgáltatásokat nyújtó – vállalkozások még több nehézséggel szembesülnek, mint a hagyományos vállalkozások, amikor köz- vagy magánfinanszírozáshoz kívánnak jutni, többek között azért, mert a pénzügyi közvetítő vezetők nem rendelkeznek ismeretekkel a tényleges helyzetről; hangsúlyozza, hogy nagyobb támogatásban kell részesíteni az ilyen vállalkozásokat, kiváltképp a különböző finanszírozási formákhoz – többek között az uniós alapokhoz – való hozzáférésüket illetően; hangsúlyozza továbbá, hogy a szociális vállalkozások támogatása érdekében csökkenteni kell az adminisztratív terheket; hangsúlyozza annak szükségességét, hogy jogi keretet biztosítsanak e vállalkozások számára, például egy szövetkezetek, egyesületek, alapítványok és kölcsönös biztosítópénztárak európai alapszabálya formájában, amely elismeri az Európai Unión belüli tevékenységüket, és megelőzi a tisztességtelen versenyt; felhívja a Bizottságot, hogy támogassa a szociális gazdaságba való beruházást, és üdvözli, hogy a foglalkoztatás és a szociális innováció európai programja (EaSI) támogatásának egy részét elkülönítik a célból, hogy hozzáférést biztosítsanak a szociális és szolidaritáson alapuló gazdasági vállalkozások finanszírozásához; |
41. |
hangsúlyozza a szociális védelembe, ezen belül a szociális szolgáltatásokba való beruházás magas társadalmi és gazdasági értékét; |
Az uniós alapok hatékonyabb felhasználása a társadalmi, gazdasági és területi felzárkóztatás előmozdítására
42. |
üdvözli működésének első évében az ESBA létrehozását és az európai szinten legkiválóbb projektek támogatásában betöltött szerepét; felhívja az Európai Bizottságot, hogy gondoskodjon arról, hogy az ESBA lehetővé tegye a tagállamok és régióik nagyobb társadalmi és gazdasági konvergenciáját az EU-n belül, és hogy minden tagállam éljen az ESBA kínálta lehetőséggel, a kohéziós politika célkitűzéseivel összhangban; felhívja a Bizottságot, hogy kövesse nyomon és ellenőrizze az ESBA keretében végzett beruházásokat; úgy véli, hogy jelentést kell közzétenni, amely ellenőrzi és méri a releváns beruházások valós gazdasági és társadalmi hatását; |
43. |
rámutat arra, hogy a beruházásokat az infrastruktúrafejlesztési projektekre kell összpontosítani ott, ahol egyértelműen szükség van ilyen beruházásokra a nagyobb kohézió és a társadalmi méltányosság vagy a humántőke biztosításához vagy a fenntartható inkluzív növekedés serkentéséhez; felhívja az Európai Bizottságot, hogy az uniós finanszírozású beruházási projekteknél követelje meg a várható társadalmi és gazdasági eredmények előzetes bemutatását, valamint végezzen utólagos nyomon követést és értékelést; hangsúlyozza, hogy kerülni kell a környezetre gyakorolt negatív hatást, amelyet e projektek adott esetben eredményezhetnek; |
44. |
figyelemmel az uniós alapok teljes körű kihasználásában a tagállamokat sújtó nehézségekre, hangsúlyozza, hogy az EU-nak helyesen és eredményesebben kell felhasználnia beruházásait, amelyeket a prioritásaihoz, valamint a szerződésekben és az Alapjogi Chartában meghatározott alapvető értékekhez kell igazítani, emellett hatékonyabban kell kezelnie a forrásait, és csökkentenie kell az adminisztratív terheket, illetve az alapokhoz való hozzáférés, valamint a projektek megvalósításának és értékelésének akadályait; hangsúlyozza, hogy minden vállalkozás számára biztosítani kell a finanszírozáshoz való egyenlő hozzáférés lehetőségét; felszólítja a Bizottságot, hogy gondoskodjon az uniós pénzalapok felhasználásának szigorú nyomon követéséről; |
45. |
üdvözli, hogy az Európai Bizottság felszólította a tagállamokat arra, hogy hajtsanak végre több szociális beruházást az európai gazdasági, területi és társadalmi kohézió erősítése érdekében, különösen a (formális és informális) egészségügyi ellátás és a hosszú távú gondozás, valamint a szociális szolgáltatások, a gyermekgondozás, a lakhatási támogatás és a rehabilitációs szolgáltatások terén; felhívja a vállalkozásokat és valamennyi más támogatható kedvezményezettet, hogy jobban használják ki a közvetlenül felhasználható uniós alapok és projektek kínálta beruházási mechanizmusokat; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy kövesse nyomon, hogy a tagállamok megfelelően végrehajtják-e az EU ajánlásait; |
46. |
rámutat, hogy a formális, és különösen az informális gondozók fontos pillérei annak, hogy Európa meg tudjon felelni a jövőbeni gondozási rendszerekkel kapcsolatos, egyre gyorsabban növekvő igényeknek; hangsúlyozza, hogy javítani kell a gondozó családtagok szociális védelmét, mivel annak érdekében, hogy elláthassák fizetséggel nem járó gondozási feladataikat, ők gyakran kevesebb fizetett munkát tudnak vállalni, és ennek következtében elveszítik szociális jogosultságaikat; |
47. |
elismeri a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy hatékonyabbá tegye az európai strukturális és beruházási alapok felhasználását az országspecifikus ajánlások végrehajtásának támogatása érdekében, és tudomásul veszi, hogy a Bizottság javaslatot tett a tagállamoknak a technikai segítségnyújtáshoz biztosítandó támogatásra; hangsúlyozza, hogy ezeket az alapokat nem csak az országspecifikus ajánlások végrehajtására kell felhasználni, mivel ez esetlegesen más fontos beruházási területek kihagyásához vezet; |
48. |
egyetért azzal, hogy a tagállamok és azok régiói közötti és azokon belüli társadalmi, gazdasági és területi kohézió előmozdításához eljárást kell kidolgozni a felfelé irányuló gazdasági és társadalmi konvergenciára, ugyanakkor rámutat arra, hogy ezt közös célként kell kezelni, amelynek elérésében kulcsszerepet játszik a társadalmi párbeszéd és valamennyi érdekelt fél bevonása; rámutat, hogy a szociálpolitika az EU és a tagállamok közötti megosztott hatáskörök részét képezi, és az EU szerepe ezen a területen a tagállamok tevékenységeinek támogatására és kiegészítésére korlátozódik az EUMSZ 153. cikkével összhangban és a szubszidiaritás elve szerint; |
49. |
felszólít a tartós gazdasági növekedés akadályait jelentő gazdasági egyenlőtlenségek kezelésére; hangsúlyozza, hogy a legszegényebb régiók és az EU többi része közötti szakadék egyre mélyül, és felhív arra, hogy mind uniós, mind nemzeti szinten sürgős és célzott erőfeszítésekkel mozdítsák elő a kohéziót és a növekedést ezekben a régiókban; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák stratégiai beruházásaikat a versenyképesség növelése céljából az EUMSZ 174. cikk tekintetében, különösen azokban a régiókban, amelyek súlyos és tartós természetes vagy demográfiai hátrányokkal küzdenek; |
50. |
kéri az Európai Bizottságot, hogy helyezzen nagyobb hangsúlyt az EUMSZ 349. cikkének alkalmazására azért, hogy a legkülső régiók integránsabb részévé váljanak a Régiók Európájának, ehhez pedig az uniós szakpolitikák szétválasztásával biztosítsa a régiók közötti egyenlőséget, és támogassa a felfelé irányuló konvergenciát; hangsúlyozza, hogy fenn kell tartani a legkülső régiókra fordított figyelmet, nemcsak a támogatások elkülönítése terén, hanem annak fényében, hogy milyen hatást gyakorolhatnak az uniós szakpolitikák e régiók társadalmi helyzetére és foglalkoztatási szintjére; felhívja a Bizottságot, hogy gondoskodjon arról, hogy az európai uniós döntéseket és támogatási előirányzatokat megfelelő ellenőrzés kísérje, hogy jelentősen javulhasson a legkülső régiók polgárainak jóléte; |
51. |
felhívja a Bizottságot, hogy a többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálata keretében tanulmányozza az ESZA finanszírozása növelésének lehetőségét annak biztosítása érdekében, hogy annak célkitűzései megfelelőek legyenek, és vegye figyelembe az alap új feladatait, mint a tartós munkanélküliség vagy a menekültek integrációja; felhív továbbá a megállapodás szerint a többéves pénzügyi kereten belül egy olyan egyedi program létrehozására, amely azokat az uniós alrégiókat támogatná, amelyekben a munkanélküliségi ráta meghaladja a 30 %-ot; |
A társadalmi befogadás mint társadalmi lehetőség
52. |
üdvözli az Európa 2020 integrált iránymutatás megújítását; hangsúlyozza, hogy az Európa 2020 stratégia aktuálisabb, mint létrehozásakor, és felhívja a tagállamokat, hogy fordítsanak nagyobb figyelmet annak gyakorlati végrehajtására; kéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy szigorúbban kövessék nyomon e stratégiai átfogó és tagállami szintű végrehajtását; szükségesnek tartja az Európa 2020 stratégia utáni időszakra vonatkozó, a fenntartható fejlesztési célokhoz kapcsolódó tervek kidolgozásának megkezdését; |
53. |
aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az, hogy valakinek munkája van, ma már önmagában nem garancia a szegénység ellen, és nem ez a legjobb eszköz a társadalmi befogadás biztosítására, mivel a keresőképes népesség 12,7 %-a munkavállalói szegénységtől szenved (2014), ami növekedés a 2009. évi 11 %-hoz képest; felhívja a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy integrált szegénység elleni uniós stratégiára, hogy minden csoport, de különösen a leginkább kiszolgáltatottabbak esetében kezeljék a szegénység multidimenzionalitását és mozdítsa elő az integrált aktív befogadást célozza, amely a megfelelő szociális védelemhez való jogra támaszkodik; ebben az értelemben ismételten felhívja a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot a tagállamokon belüli minimálbér bevezetésének előmozdítását célzó kezdeményezésre, a szubszidiaritás elvének megsértése nélkül; |
54. |
felhívja a tagállamokat, hogy vezessenek be hatékonyabb, eredményesebb és inkluzívabb szociális védelmi rendszereket és jövedelemtámogatási formákat, és kísérjék őket figyelemmel, gondoskodva arról, hogy e rendszerek megfelelő életminőséget biztosítsanak a munkanélkülieknek, valamint a szegénység a társadalmi kirekesztettség kockázatának kitett személyeknek, egyúttal arra is ügyelve, hogy az ilyen mechanizmusok nem teszik állandóvá a társadalmi függőséget, biztosítják az oktatáshoz, képzéshez és a munkaerőpiacra való belépési lehetőségekhez való hozzáférést; felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy cseréljék ki egymás között a minimális jövedelem hatékonyságával kapcsolatos legjobb gyakorlatokat az egyenlőtlenség és a kirekesztés Európában való csökkentése tekintetében; |
55. |
sürgeti a tagállamokat, hogy tegyék meg a menekültek és az Európai Unióban jogszerűen tartózkodó migránsok és menedékkérők társadalmi befogadásához szükséges intézkedéseket, a releváns menekültügyi jogszabályokkal összhangban; rámutat azonban, hogy az ilyen intézkedések csak akkor lehetnek eredményesek, ha minden tagállam osztja, és végre is hajtja őket; úgy véli, hogy erre a célra megfelelő módon forrásokat kell elkülöníteni, amelyeket a jelenlegi bizonytalan helyzetben nem biztosíthatnak kizárólag a tagállamok; kéri a Bizottságot, hogy a többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálatának részeként gondoskodjon a migráció holisztikus megközelítésének kialakításához szükséges finanszírozásról; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy tegyék meg a menekültek letelepedéséhez és integrálásához szükséges megfelelő intézkedéseket, valamint biztosítsák, hogy a közszolgáltatások elegendő forrással rendelkezzenek, és gondoskodjanak a munkaerőpiacra történő zökkenőmentes átmenet megkönnyítéséhez szükséges követelmények korai előrejelzéséről, többek között a készségek és kompetenciák elismerésére szolgáló mechanizmusokról; a helyi hatóságok és a szociális partnerek kulcsszerepet tölthetnek be a migránsok megfelelő munkaerő-piaci integrációjának elősegítésében és annak megelőzésében, hogy munkaügyi visszaéléseket kelljen elszenvedniük; |
56. |
sürgeti a tagállamokat, hogy teljes körűen ültessék át nemzeti jogszabályaikba és hajtsák végre az aktualizált európai migrációs stratégia minden rendelkezését; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottságnak 40 jogsértést megállapító határozatot kellett elfogadnia különböző tagállamokkal szemben, ideértve a 19 tagállam számára azért kiküldött felszólításokat, mert nem tették meg a befogadási feltételekről szóló irányelv átültetéséhez szükséges intézkedéseket; támogatja az Európai Bizottságnak az európai migrációs stratégia megerősítésére irányuló erőfeszítéseit; |
57. |
felhívja a tagállamok figyelmét arra, hogy az európai polgárok elöregedésére és a fiatalok körében az EU egyes területein tapasztalható magas munkanélküliségi rátára tekintettel komoly társadalmi kockázatokkal járhat, ha nem tudják garantálni szociális biztonsági rendszerük fenntarthatóságát, biztonságát és megfelelőségét a következő évtizedekben; ezért ösztönzi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki olyan stratégiákat, amelyek biztosítják, hogy egyre többen továbbra is a társadalom aktív részét képezzék; |
58. |
kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy mivel a munkavállalók szabad mozgása alapvető jog az Európai Unióban, közösen számolják fel a méltányos munkavállalói mobilitás akadályait, és működjenek együtt egyrészt a foglalkoztatási ráta növelése, másrészt annak biztosítása érdekében, hogy az uniós utazó munkavállalók a nemzeti munkavállalókkal azonos bánásmódban részesüljenek, ne zsákmányolják ki vagy különböztessék meg őket, továbbá hogy munkahelyük és szociális jogaik garantálva legyenek; |
59. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a munkavállalók egész Európára kiterjedő, Unión belüli mobilitását, hogy ezáltal új lehetőségeket teremthessenek a munkavállalók és a vállalatok számára; felhívja a tagállamokat, hogy alkalmazzák és mozdítsák elő e munkavállalói mobilitás elősegítésére rendelkezésre álló európai eszközöket, különösen az európai foglalkoztatási hálózatot, az EURES-t; a határokon átnyúló régiók esetében, amelyekben valóban magas a munkavállalói mobilitás, ösztönzi a tagállamokat, hogy alakítsanak ki az EURES-hálózaton keresztül határokon átnyúló partnerségeket a munkavállalók mobilitási terveinek segítése érdekében; |
60. |
felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki konkrét tervet arra vonatkozóan, hogyan használja majd az európai szemesztert a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény elveinek végrehajtásához; |
61. |
megállapítja, hogy a munkakörülmények javításának egyik kulcsfontosságú eszköze a társadalmi párbeszéd, és hogy a szociális partnerek közötti párbeszéd lehető legjobb körülményei megteremtésének szükséges előfeltételei, hogy legyenek erős szakszervezetek, a munkavállalók vegyenek részt a vállalat ügyeiben, és erősítsék meg a kollektív megállapodásokat; felhívja az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy uniós szinten is fokozzák a társadalmi párbeszéd színvonalát, gondoskodjanak arról, hogy a szociális partnerekkel idejében és érdemben konzultáljanak, lehetővé téve a szükséges elemzések elkészítését, valamint a javaslatok döntéshozatali folyamatokba való beillesztését; |
62. |
felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák az Unióban tapasztalható szociális és bérdömping kezelését célzó erőfeszítéseiket, ami jelentős károkat okoz az érintett munkavállalók és a tagállamok jóléti rendszerei számára; kéri továbbá, hogy ezen erőfeszítésekbe minden szinten vonják be a szociális partnereket; |
Az európai szemeszter jobb koordinálása
63. |
üdvözli, hogy az Európai Bizottság euróövezetről szóló ajánlását, amely a gazdasági és monetáris unió keretében a tagállamok társadalmi és gazdasági szempontjaira vonatkozó stratégiák együttes elemzését és meghatározását is tartalmazza, és hangsúlyozza e szempontok összeegyeztetésének szükségességét; mindazonáltal óva int a kétszintű Európai Unió kialakulásának lehetőségétől; |
64. |
úgy véli, hogy az euróövezetről szóló ajánlásnak kell lennie a szociális dimenzió megerősítése kiindulási pontjának a következő értelemben:
|
65. |
felhívja a Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb nyújtsa be a szociális jogi pillérre vonatkozó javaslatát, amely képes egyenlő feltételeket biztosítani az egész EU területén az arra irányuló erőfeszítések részeként, hogy tisztességes és valóban páneurópai munkaerőpiac jöjjön létre, továbbá olyan eszközként, amely előmozdítja a felfelé irányuló gazdasági és társadalmi konvergenciát, a tagállamokon belüli és azok közötti gazdasági és társadalmi különbségek kezelése érdekében; |
66. |
felhívja a Bizottságot, hogy biztosítsa az országspecifikus ajánlások végrehajtásának megfelelő ellenőrzését és nyomon követését, és biztosítsa, hogy kellő figyelmet kapnak a foglalkoztatással és a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdések; |
67. |
kéri, hogy az intelligens, inkluzív és fenntartható növekedést célzó Európa 2020 stratégia kapjon jelentősebb szerepet, és hogy az abban megfogalmazott célokat – különösen a szociális célokat – egyenlő mértékben tükrözze a szemeszter minden eszköze, többek között az országspecifikus ajánlások is; |
68. |
üdvözli, hogy az Európai Bizottság az európai szemesztert illetően világosan elkülönítette az uniós és a tagállami szakaszt; hangsúlyozza, hogy az európai fenntartható és inkluzív növekedési stratégia kidolgozása, végrehajtása és értékelése terén nagyobb összhangot kell teremteni az uniós intézmények között; kéri az Európai Bizottságot, hogy erre vonatkozóan a szociális partnerek, a nemzeti parlamentek és a civil társadalom más érdekelt felei bevonásával dolgozzon ki egyértelmű menetrendet, gondoskodva arról, hogy továbbra is az Európai Tanács tavaszi ülése maradjon az a fő időkeret, amelyen belül a Bizottságtól, a Parlamenttől és a Tanácstól származó információk alapján meghatározzák a szakpolitikai prioritásokat; úgy véli, hogy az Európai Bizottságnak figyelemmel kísérhetné és beszámolhatna arról, hogy a szociális partnerekkel folytatott konzultáció során megfogadták-e a bizonyos országspecifikus ajánlások végrehajtására tett javaslatokat; |
69. |
úgy véli, hogy az európai és a tagállami növekedési politikák összeegyeztetéséhez és gyakorlati fenntarthatóságának biztosításához feltétlenül növelni kell a szociális partnerek szerepét uniós és tagállami szinten egyaránt; hangsúlyozza, hogy a felfelé irányuló konvergencia előmozdítása, valamint a versenyképesség és a méltányosság közötti egyensúly megteremtése érdekében társadalmi párbeszédet kell indítani az európai szemeszter minden szakaszában; e tekintetben üdvözli a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy újraindítsák a társadalmi párbeszédet és a 2015. évi éves növekedési jelentésben bevezetett integrált megközelítést; rámutat azonban arra, hogy a nemzeti szint több tagállamban továbbra is gyenge lábakon áll; |
70. |
úgy véli, hogy a Bizottság célkitűzéseik és feladataik pontosabb meghatározásával megerősíthetné az európai szemeszter tisztviselőinek szerepét; |
o
o o
71. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0261.
(2) HL C 153. E, 2013.5.31., 57. o.
(3) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0401.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0384.
(5) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0389.
(6) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0320.
(7) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0068.
(8) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0060.
(9) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0010.
(10) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0394.
(11) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0043.
(12) Elfogadott szövegek, P6_TA(2009)0062.
(13) Elfogadott szövegek, P8_TA(2016)0033.
(14) http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR15_03/SR15_03_HU.pdf
(15) http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=89{Id=en≠wsId=2193&furtherNews=yes
(16) http://www.eurofound.europa.eu/european-working-conditions-surveys-ewcs
(17) A 2016. évi közös foglalkoztatási jelentés, 2. o.
(18) http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR15_03/SR15_03_HU.pdf
(19) A bizonytalan foglalkoztatásról és a szociális jogokról szóló tanulmány (VT/2010/084), 164–170. o.)
(20) A teljes inaktív népesség 20–64 éves foglalkoztatottakhoz viszonyított aránya.
(21) http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=9770&langId=en
(22) A Bizottság 2014. március 12-i ajánlásában (C(2014)1500) rögzítve.
(23) A 2016. évi közös foglalkoztatási jelentés, 19. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/109 |
P8_TA(2016)0060
Az egységes piac irányítása a 2016. évi európai szemeszterben
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása az egységes piacnak a 2016-os európai szemeszter keretében történő irányításáról (2015/2256(INI))
(2018/C 035/19)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel „A gazdaságpolitikai koordinációra vonatkozó európai szemeszter: 2015. évi éves növekedési jelentés” című, 2015. március 11-i állásfoglalására (1), |
— |
tekintettel az egységes piacnak a 2015-ös európai szemeszter keretében történő irányításáról szóló, 2015. március 11-i állásfoglalására (2), |
— |
tekintettel az egységes piacnak a 2014-es európai szemeszter keretében történő irányításáról szóló, 2014. február 25-i állásfoglalására (3) és a Bizottság 2014. május 28-án elfogadott, erre adott válaszára, |
— |
tekintettel „A gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere: a 2014. év prioritásainak végrehajtása” című, 2014. október 22-i állásfoglalására (4), |
— |
tekintettel az egységes piac irányításáról szóló 2013. február 7-i, a Bizottságnak szóló ajánlásokat tartalmazó állásfoglalására (5) és a Bizottság 2013. május 8-án elfogadott, erre adott válaszára, |
— |
tekintettel az európai beruházási tervről szóló, 2014. november 26-i bizottsági közleményre (COM(2014)0903), |
— |
tekintettel az öt elnök „Az európai gazdasági és monetáris unió kiteljesítése” című, 2015. június 22-i jelentésére, |
— |
tekintettel a Bizottság „Lépések a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése felé” című, 2015. október 21-i bizottsági közleményére (COM(2015)0600), |
— |
tekintettel a Bizottság euróövezeti nemzeti versenyképességi testületek létrehozásáról szóló, 2015. október 21-i ajánlására (COM(2015)0601), |
— |
tekintettel a „2016. évi éves növekedési jelentés – A fellendülés erősítése és a konvergencia előmozdítása” című, 2015. november 26-i bizottsági közleményre (COM(2015)0690), |
— |
tekintettel a tagállamok beruházási környezetének kihívásairól szóló bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SWD(2015)0400), |
— |
tekintettel a Bruegel elemző központ „Az euróövezeten belül az európai szemeszter keretében megvalósuló gazdaságpolitikai koordináció korlátai” című, 2015. novemberi szakpolitikai dokumentumára, |
— |
tekintettel az euróövezetről szóló negyedéves jelentésre (QREA), 14. kötet, 2. szám, |
— |
tekintettel az Európai Parlament Kutatószolgálata „Az európai szintű cselekvés hiányából fakadó költség az egységes piacon” című 2014. szeptemberi tanulmányára, |
— |
tekintettel a Bizottság „Az egységes piac továbbfejlesztése: a polgárok és vállalkozások lehetőségeinek bővítése” című 2015. október 28-i közleményére (COM(2015)0550) és „Az egységes piac integrációja és a versenyképesség az Unióban és tagállamaiban” című jelentésre (SWD(2015)0203), |
— |
tekintettel a Bizottság európai digitális egységes piaci stratégiáról szóló, 2015. május 6-i közleményére (COM(2015)0192), |
— |
tekintettel az online belső piaci eredménytábla 2015. évi kiadására, |
— |
tekintettel a Bizottságnak a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról szóló 2012. június 8-i, 2015 októberében frissített közleményére (COM(2012)0261), |
— |
tekintettel az Európai Tanács 2013. június 27–28-i következtetéseire, |
— |
tekintettel az Európai Tanács 2013. október 24–25-i következtetéseire, |
— |
tekintettel az Európai Tanács 2013. december 19–20-i következtetéseire, |
— |
tekintettel eljárási szabályzatának 52. cikkére, |
— |
tekintettel a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság jelentésére (A8-0017/2016), |
A. |
mivel az Uniónak különféle olyan kihívásokkal kell szembenéznie mind globális, mind hazai szinten, mint a lassú növekedés, a magas munkanélküliség és főleg az erős nemzetközi verseny; |
B. |
mivel az európai szemeszter célja az, hogy a stabilitás, a növekedés és a foglalkoztatás előmozdítása, valamint a versenyképesség megerősítése érdekében növelje az Unió 28 tagállama között a gazdasági és költségvetési politikák összehangolását; |
C. |
mivel minden lehetőséget igénybe kell venni az uniós gazdaság és versenyképesség fellendítésére; |
D. |
mivel a közös piac az EU egyik mérföldköve és fő teljesítménye; mivel ahhoz, hogy az európai szemeszter sikeresen előmozdítsa a gazdasági növekedést és stabilizálja a gazdaságokat, egyenlő módon magába kell foglalnia az egységes piacot és a teljes megvalósítására törekvő szakpolitikákat; |
E. |
mivel a jobb szabályozásnak és a versenynek kedvező, fokozottabb irányítással felruházott inkluzív egységes piac alapvető eszközt jelent a növekedés, a foglalkoztatottság és a versenyképesség fokozásában és ezáltal az üzleti szféra és a fogyasztók bizalmának megőrzésében; |
F. |
mivel a folyamatos technológiai, társadalmi és magatartásbeli változások jelentős hatással vannak a vállalkozások és fogyasztók viselkedése, ami számos olyan gazdasági lehetőséget és kihívást idéz elő, amelyekkel az egységes piac keretében kell foglalkozni; |
G. |
mivel mindenekelőtt a hatályos szabályoknak az európai szemeszteren és az egységes piacon belüli betartása biztosít valódi rálátást a jelenlegi szabályok megfelelőségére vagy hiányosságaira; |
Az egységes piac mint az uniós versenyképesség, valamint a foglalkoztatás és a növekedés fellendítésének fontos eszköze
1. |
megismétli, hogy az egységes piac az EU egyik alapja; hangsúlyozza, hogy ahhoz, hogy az európai szemeszter sikeresen előmozdítsa a gazdasági növekedést és stabilizálja a tagállamok gazdaságait, egyenlő módon magába kell foglalnia az egységes piacot és a teljes megvalósítására törekvő szakpolitikákat; |
2. |
hangsúlyozza, hogy az egységes piac adja a tagállamok gazdaságának és az egész európai integrációs projekt gerincét; hangsúlyozza az egységes piac gazdasági előnyeit, mint például a termékek standardizálása és a piac integrációja, a méretgazdaságosság, az erősebb verseny, valamint a 28 tagállam 500 millió fogyasztója számára biztosított egyenlő versenyfeltételek, ami különösen a kiváló minőségű termékek és szolgáltatások szélesebb választékát és alacsonyabb árakat jelent a fogyasztók számára; |
3. |
hangsúlyozza az egységes piac továbbfejlesztésének fontosságát a strukturális és fenntartható gazdasági növekedés beruházások – átláthatósági és hatékonysági szabályok melletti – bevonzása és elősegítése céljából történő megvalósítása érdekében, ami elő fogja segíteni a munkahelyteremtést és a tagállamok polgárainak körében növelni fogja a jólétet; sürgeti a Bizottságot, hogy az országspecifikus ajánlások keretében végezze el az egységes piac szabályai végrehajtásának és érvényesítésének rendszeres nyomon követését, különösen, ha e szabályok jelentősen hozzájárulnak a strukturális reformokhoz; |
4. |
úgy véli, hogy a gazdasági kezdeményezőképességhez és a vállalkozásfejlesztéshez megfelelő környezetet kell biztosítani, a kkv-k körében ösztönözve a versenyképességet és az együttműködést, ilyenformán kiaknázva az innovációban, a kutatásban és a technológiában rejlő ipari lehetőségeket; |
5. |
tudomásul veszi a Bizottság szolgálatainak a beruházásokkal kapcsolatos kihívások azonosítására és feltérképezésére, valamint az országspecifikus beruházási profilok kidolgozására irányuló munkáját; |
6. |
aggasztónak tartja, hogy az európai szemeszter 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó ajánlásainak végrehajtási szintje a vártnál gyengébb volt; felkéri ezért a Bizottságot, hogy javasoljon egy mechanizmust, amely az országspecifikus ajánlások végrehajtására ösztönzi az országokat; |
7. |
üdvözli, hogy a Bizottság egyszerűsítette az új európai szemeszter folyamatát, és úgy tudja, hogy csökkent az országspecifikus ajánlások száma olyan ajánlások előterjesztése érdekében, amelyek jobban összpontosítanak az országok prioritásaira; megjegyzi, hogy az éves növekedési jelentés több figyelmet fordít az egységes piaccal kapcsolatos kérdésekre, mint az országspecifikus ajánlások; |
8. |
ismételten szorgalmazza az egységes piaci pillér európai szemeszterbe történő beemelését a rendszeres figyelemmel követést, az egységes piac országspecifikus akadályainak azonosítását és az egységes piaci integráció és versenyképesség értékelését lehetővé tevő rendszer révén, amely olyan prioritáscsoportra összpontosít, ahol a fellépések a legnagyobb hatással lennének a növekedésre és a munkahelyteremtésre, ideértve a vállalkozások – köztük a kkv-k – fenntartható fejlesztését is; úgy véli, hogy a rendszernek magában kell foglalnia egy átfogó információs adatbázist, a többek között az egységes piaci szabályok alkalmazásával járó gazdasági hatások mérésére szolgáló mennyiségi és minőségi mutatókat, teljesítményértékelést, szakértői értékelést és a legjobb gyakorlatok cseréjét; |
9. |
üdvözli „Az egységes piac integrációja és a versenyképesség az Unióban és tagállamaiban” című 2015-ös jelentést; megjegyzi, hogy ezt a jelentést – amely a korábban az éves növekedési jelentéshez mellékelt, az egységes piac integrációjáról szóló jelentést és az európai ipari teljesítményről szóló jelentést is felváltja – a korábbiaktól eltérően nem az éves növekedési jelentés, hanem az egységes piaci stratégiáról szóló közlemény mellékleteként tették közzé; kéri a jelentés további kidolgozását és azt, hogy az váljon az egységes piac irányítási pillérének részévé és az egységes piac fejlődése éves értékelésének alapjává; úgy véli, hogy a jelentés eredményeit figyelembe kell venni a konkrét egységes piaci szakasznál az éves növekedési jelentésben, az országspecifikus ajánlásokban és az egységes piaci megfelelésről a tagállamokkal folytatott rendszeres strukturált párbeszédben; |
10. |
üdvözli a Bizottság azon szándékát, hogy az európai szemeszter keretében, különösen az országjelentésekben és a Tanáccsal folytatott tematikus megbeszélések keretében részletesebben megvizsgálja a beruházással kapcsolatban megállapított országspecifikus kihívásokat; |
11. |
felhívja a figyelmet arra, hogy a beruházással kapcsolatban azonosított kihívások közül több is az egységes piac működésével, valamint az egységes piaci jogszabályok átültetésével és végrehajtásával kapcsolatos; kéri a Bizottságot, hogy szigorúan kövesse figyelemmel a tagállamok által a beruházással kapcsolatban azonosított kihívások és akadályok tekintetében tett lépéseket, kezdjen rendszeres strukturált párbeszédet a tagállamokkal a megfelelésről, valamint éljen hatáskörével és adott esetben intézkedjen az egységes piac indokolatlan és aránytalan akadályainak felszámolása érdekében; |
12. |
hangsúlyozza, hogy az európai szemeszter bármilyen felülvizsgálati folyamatának lehetővé kell tennie az Európai Parlament, valamint a nemzeti és regionális parlamentek és az összes releváns döntéshozó – köztük a munkáltatói szervezetek és a szakszervezetek – megfelelő bevonását nemcsak az európai szemeszterrel kapcsolatos felelősségvállalás fokozása, hanem az országspecifikus ajánlások végrehajtási szintjének növelése céljából is; |
13. |
hangsúlyozza a fontos és szükséges reformokat előmozdító inkluzív és átlátható megközelítés fontosságát az európai szemeszter teljes folyamatában; |
Az egységes piac kiaknázatlan lehetőségei
14. |
emlékeztet arra, hogy az európai gazdaság termelékenységének és versenyképességének javítása érdekében megfelelő és igazságos gazdasági és szociális reformokat kell végrehajtani, illetve meg kell oldani a bürokrácia és a protekcionizmus problémakörét; |
15. |
hangsúlyozza, hogy annak ellenére, hogy az egységes piacon nincsenek nyilvánvaló vámjellegű akadályok, rengeteg különböző, nem vámjellegű akadály van érvényben; ösztönzi az európai intézményeket, a tagállamokat és az összes érintett érdekelt felet, hogy az Unión belüli nem vámjellegű akadályok megszüntetése érdekében indítsanak konstruktív vitát erről a kérdésről; |
16. |
sajnálja, hogy több tagállamban is súlyos végrehajtási hiányosságok tapasztalhatók az Unió GDP-jének és a foglalkoztatásnak több mint 45 %-át kitevő tevékenységekre vonatkozó szolgáltatási irányelv végrehajtását illetően, többek között a számos különböző nemzeti szabály és rendelet miatt, ami nem mindig a közérdeket szolgálja; sajnálja azt is, hogy az értesítési eljárást nem mindig tartják be; |
17. |
üdvözli a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv korszerűsítését, ami a munkaerő mobilitását támogatva a képesítések elismerésének zökkenőmentesebb rendszerére tesz javaslatot; megjegyzi, hogy a szabályozott szakmákra vonatkozó szabályozások eltérnek a tagállamok között, akárcsak az egyes tevékenységek követelményekhez kötése; |
18. |
üdvözli a Bizottság szándékát, hogy kezdeményezést indítson a szolgáltatási útlevélre és egy harmonizált adatközlő nyomtatványra irányulóan, azzal a feltétellel, hogy ez a kezdeményezés nagyobb átláthatósághoz vezet a határon átnyúló szolgáltatók hatásköreinek kibővítése tekintetében, és a bürokrácia valamint az adminisztratív terhek csökkenését eredményezi; hangsúlyozza, hogy az esetleges kezdeményezés nem vezethet a származási ország elvének bevezetéséhez; ugyanakkor részletesebben kellene körvonalazni e javaslatot; úgy véli, hogy a szolgáltatási útlevél a teljesen integrált egységes piac megvalósulásáig történő használatra szánt ideiglenes megoldást jelent; |
19. |
hangsúlyozza, hogy a közbeszerzési piac az egységes piac egészének jelentős részét teszi ki, és nagy mértékben hozzájárul a tagállamok és a vállalkozások növekedéséhez, illetve a munkahelyteremtéshez és a fokozott versenyképességhez; kéri a Bizottságot, hogy támogassa az állami szektorban a közbeszerzések átláthatóságát, a határon átnyúló versenyt és az állami erőforrások jobb felhasználását, ideértve a szociális és környezetvédelmi standardokat is; |
20. |
emlékeztet arra, hogy 2014-ben az EU elfogadta az uniós közbeszerzési keret jelentős átalakítását, egyszerűsítette az eljárásokat, valamint rugalmasabbá tette és kiigazította a szabályokat, hogy azok a közszférán belül jobban szolgálják a többi szakpolitikát is; |
21. |
rámutat, hogy a tagállamokban még mindig jelentős elégtelenségek mutatkoznak a közbeszerzés terén, amelyek korlátozzák a határokon átnyúló terjeszkedést és a hazai piacokon való növekedést; hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak helyesen és időben kell átültetniük és végrehajtaniuk a közbeszerzésről és a koncesszióról szóló jogszabályokat; úgy véli, hogy a 2007. évi jogorvoslati eljárás pontos végrehajtása eredményesebb, hatékonyabb és átláthatóbb közbeszerzést biztosítana; |
22. |
üdvözli az európai közigazgatások közötti átjárhatósági megoldásokról szóló, 2016. január 1-jén kezdődött második programot (ISA2), amely támogatni fogja az átjárható digitális megoldások kifejlesztését, amelyek ingyenesen hozzáférhetők lennének minden érdekelt közigazgatás, valamint vállalkozás és polgár számára Európában; |
23. |
hangsúlyozza, hogy az e-kormányzat fejlesztése és tagállamokon belüli széles körű alkalmazása elengedhetetlen eszközül fog szolgálni ahhoz, hogy a vállalkozók könnyebben végezzenek üzleti tevékenységet az egységes piacon, a fogyasztók pedig gyakorolhassák jogaikat; a fentiekkel kapcsolatban felkéri a Bizottságot, hogy kötelezze el magát az e-kormányzat fejlesztése – mint kulcsfontosságú és sürgős prioritás – mellett; |
24. |
hangsúlyozza, hogy a magánszektor a fenntartható növekedés és munkahelyteremtés kulcsfontosságú mozgatórugója; rámutat, hogy egyes nemzeti szabályok és gyakorlatok, a kölcsönös elismerés elvének nem megfelelő végrehajtása mellett fölösleges és káros akadályokhoz és terhekhez vezethetnek a vállalkozások számára; felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy gondoskodjanak a kölcsönös elismerési elv helyes alkalmazásáról és jobb érvényesítéséről, valamint a költséghatékony vitarendezési eszközökről; |
25. |
felkéri a Bizottságot, folytasson konzultációt az érdekelt felekkel azon ágazatok és piacok azonosítása érdekében, ahol nem megfelelő vagy problémás a kölcsönös elismerés elvének alkalmazása; |
26. |
úgy véli, hogy a már meglévő termékinformációs kapcsolattartó pontok (mint a gazdasági szereplők egységes közös piaci hozzáférési pontjai) megerősített szerepe segíteni fog a tudatosság növelésében és a vonatkozó jogszabályok megértésében; |
27. |
rávilágít arra, hogy az induló vállalkozások és a kkv-k felemelkedésének jobb feltételei aktívabb innovációhoz és munkahelyteremtéshez vezethetnek, és serkenthetik a fenntartható növekedést; emlékeztet arra, hogy számos – többek között bürokratikus jellegű – akadály még mindig gátolja a kkv-k fejlődését, mind nemzeti, mind nemzetközi szinten; szorgalmazza a hazai és a nemzetközi növekedést gátló akadályok azonosítását és felszámolását; |
28. |
kiemeli, hogy a materiális és immateriális tőke felhalmozásának intenzitása az Unióban a pénzügyi válságot követően alacsonyabb volt a versenytársakkal való összehasonlításban, ami hátrányos a gazdasági és társadalmi fejlődésre nézve; kiemeli, hogy a beruházások – többek között az ikt területén – alapvető fontosságúak az EU-ban a termelékenység és a hosszú távú növekedés helyreállítása érdekében; nézetei szerint e kedvezőtlen tendencia visszafordítása érdekében erősíteni kell az egységes piacot, a beruházások előtt álló akadályokat pedig csökkenteni kell; kéri, hogy a beruházások irányuljanak a reálgazdaság finanszírozására, és hogy továbbra is támogassák az ezt célzó intézkedéseket; |
29. |
kéri a geoblocking néven ismert indokolatlan területi alapú tartalomkorlátozások azonnali eltörlését, különösen a szolgáltatási irányelv 20. cikkének teljes körű végrehajtása révén, ezáltal pedig az az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés terén tapasztalható indokolatlan megkülönböztetés, valamint a földrajzi elhelyezkedésen vagy a nemzetiségen alapuló indokolatlan hátrányos árdiszkrimináció megszüntetését; |
30. |
kéri az európai szabványosítási rendszer továbbfejlesztésének mielőbbi megkezdését az uniós szakpolitikák támogatása érdekében a digitális innováció, a kiberbiztonság és az interoperabilitás javítása terén; |
31. |
sürgeti a tagállamokat, hogy pontosan és időben hajtsák végre és érvényesítsék az egységes piacra vonatkozó szabályokat; kiemeli az országspecifikus ajánlások – többek között a termékek és a szolgáltatások nemzeti piacaival kapcsolatos reformok – végrehajtásának fontosságát a tagállamok növekedési lehetőségeinek kiaknázása szempontjából; |
32. |
úgy véli, hogy a tagállamoknak fokozniuk kell a közigazgatásuk korszerűsítésének irányába tett erőfeszítéseiket azáltal, hogy több és könnyebben hozzáférhető digitális szolgáltatást biztosítanak az állampolgárok, illetve a vállalkozások számára, valamint elő kell segíteniük a határon átnyúló együttműködést és az európai közigazgatási szervek közötti átjárhatóságot; |
Az egységes piac a 21. században
33. |
hangsúlyozza, hogy a modern gazdaság fogalma a digitális és technológiai előrehaladás, az élénkebbé váló nemzetközi verseny, valamint a gazdasági szereplők és a fogyasztók viselkedésmintáinak változásai miatt gyorsan változik; |
34. |
rámutat a termékek és szolgáltatások közötti határvonalak elmosódására; rávilágít az üzletviteli szolgáltatások és az integrált termékekkel és szolgáltatásokkal járó rendszerek egyre növekvő fontosságára; úgy véli, hogy az egységes piac szabályozási kereteinek fel kell karolniuk ezeket az átalakító fejleményeket; |
35. |
örömmel fogadja a közösségi gazdaság új üzleti modelljeit, és elismeri az abban rejlő hatalmas innovációs lehetőségeket, amelyeket a fennálló jogi és fogyasztóvédelmi normák szem előtt tartásával és az egyenlő versenyfeltételek tiszteletben tartásával kell kihasználni; kiemeli az együttműködésen alapuló gazdaság számára a fejlődéshez és a növekedéshez szükséges lehető legjobb feltételek biztosításának fontosságát; felkéri a Bizottságot, hogy alkalmazzon stratégiai megközelítést annak lehetővé tételére, hogy a megosztáson alapuló gazdaságra épülő vállalkozások tisztességes feltételek között versenyezhessenek a hagyományos vállalkozásokkal; |
36. |
rámutat, hogy a vállalkozások befektetési szokásai jelentősen megváltoztak, úgy, hogy az immateriális javakban történő kiadások mérete és jelentősége egyre nagyobb a tárgyi eszközökben történőhöz viszonyítva; hangsúlyozza, hogy az immateriális javak viszonylatában a komoly befektetéseknek csak a 17 %-át fordítják tudományos kutatás-fejlesztésre; felhívja a politikai döntéshozókat, hogy tegyenek azon szabályozási akadályok felszámolásáért, amelyek gátolják az ezen új innovációs emelőben rejlő lehetőségek maradéktalan megvalósítását; |
37. |
örömmel fogadja, hogy az egységes piacra vonatkozó stratégia felvázolja, hogy a Bizottság különböző intézkedései (Tőkepiaci Unió, digitális egységes piac, energiaunió stb.) hogyan összpontosulnak a legfontosabb cél – az EU egységes piacában rejlő lehetőségek kiaknázásának – irányába; kiemeli, hogy az egységes piaci stratégiáról szóló közlemény megállapítja, hogy az európai szemeszter folyamatában többet kell foglalkozni az egységes piaccal; |
38. |
üdvözli a digitális egységes piaci stratégiát mint helyes megközelítést annak érdekében, hogy az EU-t felkészítsük a digitális korra; kéri e stratégia mielőbbi végrehajtását és megvalósítását annak biztosítása érdekében, hogy az Unió ledolgozhassa a hátrányát a digitális technológiák korábban lassú átvétele és alkalmazása tekintetében; úgy véli, hogy ez nemzeti és uniós források kiosztását követeli meg a szükséges infrastruktúra biztosítása érdekében, különösen a vidéki térségek számára; megjegyzi, hogy a digitális innovációt és a jobb átjárhatóságot is fontos támogatni, és különös figyelmet kell fordítani a kiberbiztonsággal kapcsolatos kérdésekre; |
39. |
hangsúlyozza, hogy az elérhető, megfizethető, hatékony és kiváló minőségű csomagkézbesítés a kkv-k, és különösen a fogyasztók javára szolgáló, határokon átnyúló, virágzó elektronikus kereskedelem alapvető előfeltétele; |
40. |
emlékeztet arra, hogy az áruk és szolgáltatások egységes piacának integrálása szinte mindig adatok segítségével történik, úgy, hogy a kölcsönös átjárhatóság a „kötőanyag”, amely az ellátási lánc teljes hosszán a kapcsolatot javítja, biztosítva a digitális összetevők közötti hatékony kommunikációt; felhívja a Bizottságot, hogy a kulcsfontosságú prioritásokat megnevező és körülíró, integrált szabványosítási tervvel összekapcsolva mielőbb kezdje el korszerűsíteni az európai interoperabilitási keretet; |
41. |
hangsúlyozza, hogy hogy a nagy sebességű és nagyon nagy sebességű kommunikációs hálózatokba történő állami- és magánberuházások minden digitális előrelépés előfeltételeit képezik, és ösztönözni kell őket egy olyan, stabil uniós szabályozói keret révén, amely lehetővé teszi valamennyi szereplő számára a beruházások végrehajtását, többek között a vidéki és a távoli területeken is; |
42. |
kiemeli az Európai Stratégiai Beruházási Alap sikeres végrehajtásának fontosságát a beruházások maximalizálása és az innovatív vállalkozások fejlődésük különböző finanszírozási szakaszaiban történő támogatása szempontjából; hangsúlyozza, hogy a piac nem megfelelő működése esetén fontos a digitális beruházásokhoz már rendelkezésre álló közpénzek maradéktalan felhasználása, valamint az uniós programok – például a Horizont 2020, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz és más kapcsolódó strukturális alapok és egyéb eszközök – közötti szinergiák lehetővé tétele; |
43. |
felkéri a Bizottságot, hogy értékelje, hogy a mobil- és helyhez kötött hálózatokkal kapcsolatos, széles sávra vonatkozó jelenlegi stratégia és azon belül is a célkitűzések időtállóak-e, teljesítik-e a digitális szakadék megszüntetése érdekében mindenki számára biztosítandó kiterjedt internetes kapcsolódási lehetőségek, valamint az adatközpontú gazdaság szükségleteinek és az 5G gyors bevezetésének feltételeit; |
44. |
hangsúlyozza, hogy az EU-nak úgy kellene versenyelőnyt kialakítania, hogy megteremti a tökéletes termőtalajt az innovatív vállalatok számára – ehhez korszerű iparpolitikára és jobban integrált infrastruktúrára van szükség, amelyek előtérbe helyeznék a technológiák átvételét és az innováció- és vállalkozóbarát szabályozói környezetet; kéri, hogy minden jövőbeli javasolt digitális keret legyen inkluzív és hozzáférhető, valamint biztosítson magas szintű védelmet valamennyi fogyasztó számára; |
Az egységes piac irányítása
45. |
hangsúlyozza, hogy az erősebb egységes piaci irányítás és minden szinten való felelősségvállalás megvalósítása érdekében, azért, hogy az egységes piac új lendületre kapjon, tisztázni kell a felelősségnek az adott szintek és keretek közötti megosztását jobb ösztönzők biztosítása révén, illetve egyértelmű elszámoltathatóságra van szükség az egységes piaci jog végrehajtásáért és végrehajtatásáért; |
46. |
megjegyzi, hogy a hatékony egységes piaci irányítással kapcsolatos többszintű felelősségvállalást egyrészt a jobb szabályozás eszközével, másrészt a szabályozás végrehajtásának általánosabb kultúrája révén lehetne sikeresen megvalósítani; többek között hozzáférhetőbb információk alapján a humántőke fejlesztését szorgalmazza, valamint az ismeretek és a tudatosság szintjének növelése érdekében megfelelő képzést kér; |
47. |
felkéri a Bizottságot, hogy az összes rendelkezésre álló információ, adat és eszköz felhasználásával biztosítsa, hogy a tagállamok következetesen végrehajtsák az egységes piac szabályait, valamint alkalmazza a Szerződésekben előírt következményeket abban az esetben, ha valamelyik tagállam nem tesz eleget az uniós politikáknak és jogszabályoknak; |
48. |
rámutat a nyomon követés és az adatgyűjtés fontosságára, valamint arra, hogy létre kell hozni egy átfogó és integrált rendszert; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a nyilvános konzultációra vonatkozó információk a legtöbb esetben csak egy nyelven állnak rendelkezésre, ami nem teszi lehetővé, hogy az összes érdekelt fél észrevételt tehessen a fontos kérdésekkel és javaslatokkal kapcsolatban; úgy véli, hogy az egységes piac eléréséhez, a tagállamok közötti szakadékok csökkentéséhez és az egységes piaci irányítás fellendítéséhez létfontosságú stratégiai döntések meghozásakor – mint például a cselekvési és érvényesítési prioritások meghatározása, az egységes piaci integráció és versenyképesség értékelése során, továbbá a tagállamokkal a megfelelésről folytatott strukturált párbeszéden belül – figyelembe kell venni az adatokat és a bizonyítékokat; |
49. |
felkéri a Bizottságot, hogy nyújtson be éves jelentést a különböző tagállamokban és az EU egészében az egységes piac előtt fennálló akadályokról, az országspecifikus ajánlásokban pedig fogalmazzon meg az akadályok felszámolására irányuló ajánlásokat; hangsúlyozza, hogy az egységes piacnak fontosabb szerepet kell játszania az országspecifikus ajánlásokban; |
50. |
felszólítja a Bizottságot, hogy szükség esetén vegyen igénybe minden rendelkezésre álló intézkedést – beleértve a kötelezettségszegési eljárásokat – az egységes piacról szóló jogszabályok maradéktalan végrehajtásának biztosítása érdekében; aggódik, hogy a kötelezettségszegési eljárások jogorvoslata hosszú időt vesz igénybe az egységes piacról szóló szabályok megszegésének kezelése és jogorvoslata esetén, és aggódik a lezáratlan ügyek magas száma miatt; |
51. |
tudomásul veszi a SOLVIT előnyeit; kéri a SOLVIT megerősítését és jobb összekapcsolását a Bizottság szervezeti egységeivel, továbbá megfelelő integrálását az olyan meglévő projektekbe és adatbázisokba, mint például a CHAP és az EU Pilot, információs szinergiák létrehozása és a bevált gyakorlatokat megosztása érdekében; kéri a Bizottságot, hogy folyamatosan kövesse nyomon a megoldatlan eseteket; sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy gondoskodjanak, hogy a SOLVIT megkapja a szükséges támogatást és szakértelmet a beérkezett ügyek hatékony kezelése érdekében; |
52. |
véleménye szerint az egységes piacon belül meg kell erősíteni, jobban össze kell kapcsolni és megfelelő személyzettel kell ellátni a piacfelügyeleti hatóságokat, hogy megfeleljenek napjaink – különösen a globális versenyből fakadó – kihívásainak; sürgeti a nemzeti piacfelügyeleti hatóságokat, hogy szorosabban működjenek együtt, és cseréljenek információt és bevált gyakorlatokat annak érdekében, hogy hatékonyan kezeljék az egységes piaci tisztességtelen verseny különféle megnyilvánulásait, többek között az illegális és nem megfelelő termékek sokaságát, amelyek miatt magas költségek merülnek fel a szabálytudó vállalkozások számára, és amelyek jelentős kockázatokat vetnek fel a fogyasztók, különösen a legkiszolgáltatottabbak számára; aggódik, hogy az Európai Unió Tanácsa késlekedik a termékbiztonsági és piacfelügyeleti csomag elfogadásával, ami az Unión belüli termékek biztonságát veszélyezteti; kéri a Tanácsot a csomag haladéktalan elfogadására; |
53. |
üdvözli a Bizottság egységes digitális portál létrehozására irányuló kezdeményezését – ez egy olyan könnyen hozzáférhető ernyőportál, amely ésszerűsíti és egyszerűsíti az információkhoz való hozzáférést, és támogatja a meglévő külön felhasználói platformokat; hangsúlyozza, hogy a nemzeti és regionális kormányzatoknak az ilyen platformok előmozdításában játszott szerepét, amely keretében a platformokat hozzáférhetővé teszik és tájékoztatást adnak a felhasználóik számára; felkéri a Bizottságot, hogy még inkább erősítse meg és egyszerűsítse az online egységes piaci eszközöket; |
54. |
elismeri a jobb szabályozás elveinek és a REFIT kezdeményezésnek a fontosságát, illetve azt, hogy új jogalkotási kezdeményezések kialakításakor szabályozási biztonságra és kiszámíthatóságra van szükség; hangsúlyozza, hogy a szabályozás javításának elve nem sértheti az Unió és a tagállamok jogát, hogy jogszabályokat fogadjanak el az általános érdek szempontjából kulcsfontosságú területeken, így az egészségügy és a környezetvédelem területén; |
o
o o
55. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0067.
(2) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0069.
(3) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0130.
(4) Elfogadott szövegek, P8_TA(2014)0038.
(5) Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0054.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/117 |
P8_TA(2016)0061
Az EU és Tunézia közötti szabadkereskedelmi megállapodás
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása az EU és Tunézia közötti szabadkereskedelmi megállapodásról folytatandó tárgyalások megnyitásáról (2015/2791(RSP))
(2018/C 035/20)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az EU és Tunézia közötti szabadkereskedelmi megállapodásról folytatandó tárgyalások 2015. október 13-i megnyitására, |
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 21. cikkére és az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3., 207. és 218. cikkére, |
— |
tekintettel a Cecilia Malmström biztos által az EU és Tunézia közötti mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásról folytatandó tárgyalások megnyitása alkalmával 2015. október 13-án, Tuniszban tett nyilatkozatokra, |
— |
tekintettel a 2015-ös Nobel-békedíjnak a tunéziai civil társadalmat képviselő tunéziai nemzeti párbeszéd kvartettjének történő, 2015. október 9-i odaítélésére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Tanácsának Tunéziával kapcsolatos, 2015. július 20-i következtetéseire (1), |
— |
tekintettel az EU–Tunézia Társulási Tanács 2015. március 17-i, a kiemelt partnerséget az európai szomszédságpolitika keretében megvalósító EU–Tunézia cselekvési terv (2013–2017) végrehajtására vonatkozó 1/2015. számú ajánlására (2), |
— |
tekintettel a Tunéziai Köztársaságnak nyújtandó makroszintű pénzügyi támogatásról szóló, 2014. május 15-i 534/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozatra, valamint a pénzügyi támogatás első részletének 2015. április 26-i rendelkezésre bocsátására (3), |
— |
tekintettel az Ecorys által a kereskedelem fenntartható fejlődésre gyakorolt hatásáról készített elemzésekre, melyek alátámasztják az Európai Unió és Tunézia közötti mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásokat (4), |
— |
tekintettel az euromediterrán szabadkereskedelmi térségről készült fenntarthatósági hatásvizsgálatra, a SIA-EMFTA projekt zárójelentésére és a 2007. szeptemberi konzultációs tervezetre, amelyet a Manchesteri Egyetem Fejlesztéspolitikai és Menedzsment Intézetének Hatásvizsgálati Kutatóközpontja végzett el (5), |
— |
tekintettel az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán társulási megállapodásra (6), |
— |
tekintettel az Európai Bizottságnak és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének „Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata” című, 2015. november 18-i közös közleményére, |
— |
tekintettel az Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű politikára és a déli szomszédság országaira vonatkozó korábbi állásfoglalásaira, különösen 2012. május 10-i, „Kereskedelem a változásért: az EU dél-mediterrán országokra vonatkozó kereskedelmi és befektetési stratégiája az arab tavasz forradalmai után” című állásfoglalására (7), |
— |
tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság állásfoglalásra irányuló indítványára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel az Európai Unió és Tunézia között nagyon szorosak a kapcsolatok és messzire nyúlnak vissza, mivel az Európai Unió Tunézia első számú kereskedelmi partnere, és Tunézia az Európai Unió harmincnegyedik kereskedelmi partnere; |
B. |
mivel a két partner közötti kereskedelmi együttműködésről szóló első megállapodás 1969-ben született, és mivel Tunézia volt az első olyan ország a Földközi-tenger déli partján, amely 1995-ben társulási megállapodást írt alá az Európai Unióval; |
C. |
mivel 2015. október 13-án az Európai Unió és Tunézia tárgyalásokat kezdett egy ambiciózus szabadkereskedelmi megállapodásról az Unió tagállamai által 2011. december 14-én egyhangúlag elfogadott megbízatás alapján, és mivel ennek első körére 2015. október 19. és 22. között került sor; |
D. |
mivel a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásról folytatott előzetes tárgyalások négy évig tartottak az Európai Unió és Tunézia között, és mivel Tunézia nemzeti bizottságot állított fel prioritásainak meghatározására; |
E. |
mivel az EU és Tunézia közti kereskedelmi kapcsolatok ambiciózus kereskedelmi partnerség megkötésével történő elmélyítése várhatóan növekedési és közeledési perspektívákat nyit majd mind Tunézia, mind az Európai Unió gazdasága számára; mivel a partnerség várhatóan hozzájárul majd Tunézia politikai és demokratikus stabilizációjához; |
F. |
mivel a kereskedelmi partnerség az Európai Unió és Tunézia szomszédsági kapcsolatainak szélesebb keretébe illeszkedik, amelyet az 1995-ös mediterrán társulási megállapodás szabályoz, amely előírja egy szabadkereskedelmi térség létrehozását, és rendelkezéseket tartalmaz a mezőgazdaságra és a szolgáltatásokra vonatkozóan; mivel az EU–Tunézia Társulási Tanács 2015. március 17-én új, a kiemelt partnerséget előmozdító cselekvési tervet fogadott el a gazdasági integráció magas fokának elérése céljából; mivel az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatának elő kell mozdítania az Unió és Tunézia közös értékeit és érdekeit, a szolidáris gazdasági és társadalmi fejlődést és a munkahelyteremtést a fiatalok számára, valamit gazdasági stabilizációt kell eredményeznie; |
G. |
mivel Tunézia az arab tavasz néven ismert események bölcsőjeként az egyetlen közel-keleti és észak-afrikai ország, ahol demokratikus és politikai átalakulási folyamatot valósítottak meg, és mivel ennek következtében az ország az egész régió számára példát mutat; |
H. |
mivel a politikai stabilitás és a gazdasági fejlődés együtt jár, és mivel e kereskedelmi megállapodás célja az kell legyen, hogy valódi perspektívákat kínáljon a tunéziai és az európai gazdaságnak; |
I. |
mivel e tárgyalásokkal párhuzamosan az Európai Uniónak folytatnia és fokoznia kell a Tunéziának nyújtott támogatását, és megfelelő és célszerű pénzügyi és technikai segítségnyújtást kell biztosítania számára a tárgyalások, majd a megállapodás rendelkezéseinek végrehajtása során, olyan valódi partnerség kialakítása révén, amelynek keretében a Földközi-tenger mindkét partján élő lakosok érdekeit figyelembe lehet venni; |
J. |
mivel mind Tunéziának, mind az Európai Uniónak érdeke a Tunézia és a vele szomszédos országok közti „dél–dél” regionális integráció folyamatának előmozdítása és megerősítése, többek között az agadiri megállapodás révén; és mivel az EU és Tunézia közötti szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalásoknak ki kell egészíteniük ezeket az erőfeszítéseket; |
K. |
mivel a tunéziai demokratikus átmenet példaként szolgál a régió többi országa számára; mivel 2014. január 26-án az alkotmányozó nemzetgyűlés elfogadta Tunézia új alkotmányát; és mivel ez az alkotmány példaértékű a jogok és szabadságok védelme tekintetében; mivel 2014. december 21-én szabad, plurális és átlátható választások nyomán Bedzsi Kaid esz-Szebszi urat választották meg a Tunéziai Köztársaság elnökének; |
L. |
mivel a tunéziai civil társadalom dinamizmusa és képzettségi szintje révén jelentős szerepet játszik az ország demokratikus átmenetében; mivel a civil társadalmat a továbbiakban is szorosan be kell vonni a politikai vitákba, többek között a folyamatba levő tárgyalásokba; |
M. |
mivel a Nobel-békedíjnak a tunéziai nemzeti párbeszéd kvartettjének történő odaítélése elismerése a demokrácia megszilárdításáért tett erőfeszítéseknek, és az ezen az úton történő továbbhaladásra ösztönöz; mivel alapvető fontosságú, hogy példaértékű megállapodás szülessen a civil társadalom által megfogalmazott aggályok eloszlatása érdekében; |
A tunéziai gazdasági, politikai és társadalmi helyzet
1. |
határozottan elítéli a Tunéziában az elmúlt hónapokban elkövetett terrorista támadásokat, amelyek nagyon sok áldozatot követeltek; úgy véli, hogy Tunézia igen magas szintű terrorfenyegetettségnek van kitéve, és emlékeztet, hogy a 2015. november 24-én az elnöki őrség busza ellen elkövetett merénylet, a 2015. június 26-án Szúszában elkövetett merényletek, valamint a 2015. március 18-án a Bardo múzeumban elkövetett merénylet alaposan lerombolta a turisztikai kilátásokat 2015 nyarára, holott az idegenforgalom és a kapcsolódó ágazatok az ország bruttó nemzeti termékének 15 %-át adják; teljes mértékű szolidaritásáról biztosítja Tunéziát, és megerősíti, hogy támogatja a tunéziai hatóságokat a terrorizmus ellen az emberi jogokat és a jogállamiságot tiszteletben tartva folytatott küzdelmükben; |
2. |
megállapítja, hogy a tunéziai gazdaság jelentős nehézségekkel néz szembe, hogy a GDP növekedése 2014-ben 2,3 % volt, hogy a munkanélküliség 2015-ben az aktív népesség 15 %-át sújtja, a felsőfokú diplomával rendelkezők 28,6 %-a munkanélküli és hogy a fiatal tunéziaiak körében nő a munkanélküliség; |
3. |
megállapítja, hogy nyilvánvaló demográfiai és gazdasági egyenlőtlenség áll fenn az Európai Unió és Tunézia között, és hogy ez a tárgyalásokat illetően aszimmetrikus és progresszív stratégiát tesz indokolttá; |
4. |
emlékeztet arra, hogy Tunéziában jelentősek a regionális egyenlőtlenségek a főváros, Tunisz és az ország többi régiója között, továbbá jelentős fejlettségbeli eltérések vannak a partvidék és az ország központi részei között, különösen a munkanélküliségi ráták, valamint az egészségügyi ellátáshoz és az oktatáshoz való hozzáférés tekintetében, és hogy ezek a különbségek az éghajlatváltozás következtében tovább mélyülhetnek; |
5. |
emlékeztet arra, hogy Tunéziában eltérések tapasztalhatók a kereskedelmi megállapodásban érintett különböző ágazatokon belüli foglalkoztatás terén, és ha ezeket nem számolják fel, az túlzott foglalkoztatáshoz vezethet a mezőgazdaságban, és közben más, a tunéziai gazdaság diverzifikáltsága szempontjából fontos ágazatok – mint a feldolgozóipar vagy a bányászat – eltűnhetnek; |
6. |
megjegyzi, hogy a régióban a tunéziai demokratikus átmenet folyamata a legelőrehaladottabb, és hogy az ország egyedülálló politikai és gazdasági fejlődési utat választott a Földközi-tenger déli partjának országai között, és arra kéri a Bizottságot, hogy ezt teljes mértékben vegye figyelembe a tárgyalások során; úgy véli, hogy az Európai Uniónak meg kell tennie minden lehetséges intézkedést annak érdekében, hogy támogassa Tunéziát a stabil és pluralista társadalom felé történő demokratikus átmenetben; |
7. |
megállapítja, hogy Tunéziát igen instabil regionális környezet sújtja, különösen a líbiai konfliktus, valamint az alkalmanként Algériában előforduló erőszakos cselekmények miatt, amely országok Tunéziával határosak; |
8. |
megállapítja, hogy Tunézia több mint 1,8 millió líbiai menekültet fogadott be, és hogy ez a szám a tunéziai népesség 16 %-ának felel meg; |
Az Európai Unió és Tunézia közötti kereskedelmi megállapodás sikerének feltételei
9. |
üdvözli, hogy 2015 őszén megindultak a tárgyalások egy, az Európai Unió és Tunézia közötti szabadkereskedelmi megállapodás megkötése céljából, a Tanács által az „arab tavasz” másnapján, 2011-ben elfogadott megbízatás alapján; megjegyzi, hogy 2011 óta Tunézia az új alkotmány 2014. január 26-i kihirdetésével, valamint a 2014. október 26-án, illetve 2014. november 23-án tartott parlamenti és elnöki választásokkal megszilárdította a demokratikus átalakulást; |
10. |
úgy véli, hogy e megállapodás túlmutat az egyszerű kereskedelmi dimenzión, és hogy célkitűzésének mindenképpen a Tunézia stabilitásához és demokráciájának megerősítéséhez való hozzájárulásnak és gazdaságának újbóli dinamikussá tételének kell lennie azáltal, hogy kedvező hatást gyakorol mind a fogyasztói árakra, mind a foglalkoztatásra, a szakképzett és szakképzetlen munkavállalók bérére, valamint az egyenlőtlenségek csökkentésére; kéri, hogy a megállapodás még a megkötés előtt tartalmazza e lényeges kihívásokra adott válaszokat; |
11. |
arra ösztönzi a tárgyalókat, hogy progresszív és aszimmetrikus, a két fél közötti jelentős gazdasági különbségeket figyelembe vevő megállapodást kössenek, továbbá tegyenek bizonyságot rugalmasságukról, reakciókészségükről, innovatív képességükről, az átláthatóságról és alkalmazkodó képességükről, szem előtt tartva, hogy e mindkét fél számára előnyös megállapodásnak a tunéziai és európai gazdaságot és társadalmat kell szolgálnia, nyilvánvalóan tiszteletben tartva ezek sajátosságait, érzékenységét, valamint a kulturális és társadalmi-gazdasági környezetet; |
12. |
üdvözli, hogy a tunéziai kormány ötéves gazdasági reformtervet (2015-2020) mutatott be, amelynek célja a munkanélküliségi ráta és az országon belüli regionális különbségek csökkentése, valamint a gazdaság diverzifikálása; úgy véli, hogy a szabadkereskedelmi megállapodásnak összhangban kell lennie e terv céljaival; |
13. |
emlékeztet arra, hogy ez az első ilyen léptékű kereskedelmi tárgyalás Tunézia számára és emiatt fontos, hogy a tunéziai gazdasági ágazatok megnyitása progresszív, fokozatos és aszimmetrikus legyen, és hogy gondoskodjanak átmeneti időszakokról, különösen az érzékeny ágazatok vonatkozásában azáltal, hogy a felek által érzékenynek ítélt egyes termékeket kizárják a tárgyalásokból; |
14. |
fontosnak véli, hogy Tunézia jelentős pénzügyi és technikai támogatásban és a kereskedelmi tárgyaláshoz nyújtott segítségben részesüljön az Európai Unió részéről a szabadkereskedelmi megállapodás különböző rendelkezéseinek megfelelő végrehajtása érdekében; kéri, hogy a pénzügyi támogatás odaítélése átlátható legyen, hogy az ténylegesen a címzettek javát szolgálja; |
15. |
üdvözli, hogy az Európai Beruházási Bank számos tunéziai projekthez nyújtott támogatást; hangsúlyozza, hogy ez a támogatás hozzájárul Tunézia gazdaságának diverzifikálásához, valamint a munkahelyteremtéshez, különösen a fiatalok számára; |
16. |
üdvözli, hogy az Európai Unió Tunéziát a Földközi-tenger déli partjának országaira vonatkozó szomszédságpolitikájának egyik kiemelt országává tette, hogy 300 millió eurós kölcsön formájában makrofinanszírozási támogatást biztosított Tunézia számára a gazdasági reformok végrehajtására; |
17. |
arra kéri ugyanakkor az Európai Uniót, valamint a tagállamait, az EBB-t és az EBRD-t, hogy továbbra is álljanak ki Tunézia mellett és fokozzák támogatási és segélyprogramjaikat, többek között rendkívüli autonóm kereskedelmi intézkedések bevezetésével, hogy végigkísérjék Tunéziát demokratizálódási folyamata megszilárdítása során; üdvözli, hogy egyes tagállamok „Tunézia átalakítására irányuló partnerségeket” alakítottak ki; felszólítja az Európai Uniót, hogy Tunéziában folytassa az alapvető orvosi ellátáshoz való hozzáférés tekintetében a regionális egyenlőtlenségek csökkentésére irányuló programját; |
18. |
felkéri az Európai Uniót, hogy vegye figyelembe Tunézia egyedi helyzetét a tárgyalások során, nevezetesen a törékeny demokratikus átmenet, illetve az Unió és Tunézia közötti gazdasági fejlettségi különbségek tekintetében, mindig szem előtt tartva, hogy a legjobb megoldások azok, amelyek mindkét fél előnyére válnak; |
19. |
kéri a Bizottságot, hogy ügyeljen arra, hogy a tárgyalások mielőbb konkrét előnyökkel járjanak az európai és a tunéziai gazdaság, valamint az összes érintett szereplő, többek között a kkv-k és a mikrovállalkozások számára is a kulcsfontosságú ágazatok tekintetében; |
20. |
hangsúlyozza, hogy ennek a megállapodásnak hozzá kell járulnia a ma főként a mezőgazdaságra alapuló tunéziai gazdaság fejlődéséhez és diverzifikálásához, a régiók közötti egyenlőtlenségek csökkenéséhez és konkrét előnyökkel kell járnia valamennyi tunéziai és európai ember számára; |
21. |
üdvözli, hogy Tunézia fontos szociális és gazdasági reformokat vezetett be, és ragaszkodik ahhoz, hogy ezek a reformok a tárgyalások időtartama alatt is folytatódjanak, hogy az ország a lehető legnagyobb mértékben élvezhesse a megállapodás előnyeit; |
22. |
úgy véli, hogy a megállapodásnak hozzá kell járulnia az Európai Unió és Tunézia közti gazdasági együttműködés elmélyüléséhez, amely a társulási megállapodásnak megfelelően az ipari termékekre vonatkozó vámtételek eltörlésével máris igencsak előrehaladott; ezért az „Európai Unió és Tunézia közötti gazdasági partnerség” új megnevezést javasolja; |
23. |
arra ösztönzi a Bizottságot és a tunéziai kormányt, hogy vezessenek be egyértelmű és pontos folyamatot a tunéziai és európai civil szervezeteknek a tárgyalások teljes folyamatába való bevonására, és tegyenek tanúbizonyságot innovációs képességükről; üdvözli, hogy a tunéziai civil társadalmat bevonták a tárgyalások első fordulójába, és kéri, hogy a konzultációk legyenek nyíltak, átláthatóak és foglalják magukban a tunéziai civil társadalom sokféle alkotóelemét, építve a más hasonló tárgyalások során kialakított bevált gyakorlatokra; |
24. |
ezzel kapcsolatban üdvözli, hogy a Kereskedelmi és Kézművesipari Minisztérium egy honlapot hozott létre a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás közzétételére, valamint a tárgyalófelek azon szándékát, hogy a végleges szöveget háromnyelvű változatban közzéteszik; úgy véli, hogy a tunéziai civil társadalmat egy, a hatásvizsgálatok felülvizsgálatával foglalkozó bizottság révén szintén be lehetne vonni a tárgyalásokba; |
25. |
sürgeti a Tanácsot, hogy hozza nyilvánosságra a tagállamok által 2011. december 14-én egyhangúlag elfogadott tárgyalási megbízatást; |
26. |
kéri, hogy a tárgyalások teljes ideje alatt biztosítsák a rendszeres párbeszédet a tunéziai és az európai parlamenti képviselők között; e tekintetben üdvözli a Tunéziával foglalkozó parlamenti vegyes bizottság létrehozását, amely központi szerepet játszva lehetővé teszi majd az európai és a tunéziai parlamenti képviselők számára, hogy rendszeresen találkozzanak egymással, és hatékonyan nyomon tudják követni a szabadkereskedelmi megállapodásról folytatott tárgyalásokat; |
27. |
reméli, hogy ez a párbeszéd lehetővé teszi mindkét fél elvárásainak és aggodalmainak jobb értékelését és ezáltal a megállapodás feltételeinek javítását; |
28. |
emlékeztet arra, hogy az Unió a Mediterrán Térségért konkrét projektek kialakítását támogatja a régióban, és ilyen értelemben szakvéleményt adhat a megállapodásról folytatott tárgyalások során; |
29. |
kéri, hogy mindkét fél, többek között az Európai Parlament tunéziai szakemberek bevonásával, végezzen szigorú és átlátható ágazati hatástanulmányokat és értékeléseket a megállapodás különböző területekre, többek között a szolgáltatásokra, a közbeszerzésekre, a kkv-k versenyképességére, a foglalkoztatásra, a mezőgazdaságra, a környezetre vagy bármely más prioritást élvező ágazatra gyakorolt hatásairól; tudomásul veszi Tunézia kérését, hogy kezdettől fogva vonjanak be tunéziai szakértőket, hogy Tunéziában is biztosítsák a hatásvizsgálati adatok hitelességét; |
30. |
kéri, hogy az említett ágazati hatástanulmányokat és értékeléseket az Európai Unió finanszírozza, és hogy azokat több tunéziai civil társadalmi szervezet kérésének megfelelően adott esetben előzze meg az 1995-ös társulási megállapodás társadalmi-gazdasági hatásainak utólagos értékelése; |
31. |
felszólítja a Bizottságot, hogy mielőbb állapítsa meg a megállapodás vegyes vagy kizárólagos jellegét, továbbá kéri, hogy a tárgyalások megindulásától kezdve vonják be a tagállamok nemzeti parlamentjeit is a vitába; |
32. |
hangsúlyozza, hogy a Földközi-tenger medencéjének környezeti feltételeit, különösen a mezőgazdasági tevékenységeket érintő vízhiányt figyelembe kell venni a tárgyalások során, és egy fenntartható gazdasági modellt kell előmozdítani a környezetvédelem terén és a természeti erőforrások kezelése során; |
33. |
hangsúlyozza, hogy a Tunéziával folytatott kereskedelmi tárgyalások az euromediterrán kereskedelmi kapcsolatok tágabb keretébe illeszkednek; hangsúlyozza, hogy az Unió a Mediterrán Térségért kereskedelmi minisztereinek tizedik konferenciáját, amelyet 2013 óta határozatlan időre elhalasztottak, a közeljövőben meg kell tartani annak érdekében, hogy megvizsgálják a régió előtt álló kereskedelmi kihívásokat és az elkövetkező évekre meghatározandó munkaprioritásokat; |
A tárgyalás ágazati perspektívája
34. |
arra szólít fel, hogy a megállapodás kezelje kellő jelentőséggel a szolgáltató ágazatot, amely jelentős növekedési potenciállal bír a tunéziai gazdaság számára és stratégiai beruházásokat vonzhat; úgy véli, annak fényében, hogy ez az első ilyen nagyságrendű kereskedelmi tárgyalás Tunéziával, a szolgáltatásokról szóló fejezetnek egyértelműen meg kell határoznia azokat a szektorokat, ahol a felek kötelezettségeket vállalnak a piacra jutás vagy a nemzeti elbánás tekintetében; |
35. |
emlékeztet arra, hogy a közszféra alapvető fontosságú Tunézia számára, és a képzett tunéziai munkaerő többsége ott koncentrálódik; |
36. |
emlékeztet, hogy Tunéziában számos dinamikus induló innovatív vállalkozás, mikrovállalkozás és kkv van a csúcstechnológiák területén, és kéri, hogy a megállapodás támogassa fejlődési és nemzetközivé válási kapacitásaikat; tudomásul veszi Tunézia arra vonatkozó kérését, hogy a megállapodásba az e-kereskedelemre vonatkozó ambiciózus és kiegyensúlyozott rendelkezéseket foglaljanak bele; |
37. |
felhívja mindkét felet, hogy közös kezdeményezésekkel is ösztönözzék a foglalkoztatás növelését, amely a tunéziai gazdasági fellendülés és politikai stabilitás alapvető feltétele; |
38. |
véleménye szerint a megállapodásnak előnyösnek kell lennie a tunéziai kistermelők és kisvállalkozók számára, akik a tunéziai gazdaság nélkülözhetetlen részét képezik; ösztönzi, hogy alakítsanak ki rendszeres párbeszédet a vállalkozók, a szakmai szervezetek és a képzéssel foglalkozó szervezetek között, amely többek között lehetővé teszi a helyes gyakorlatok előmozdítását és az egyes szereplők nehézségeinek és elvárásainak jobb megértését; |
39. |
úgy véli, hogy a versenyről szóló fejezetre vonatkozó tárgyalás során elővigyázatosan, fokozatossággal és rugalmasan kell eljárni, tekintettel a tunéziai gazdaság fejlesztéséhez nyújtott állami támogatások stratégiai jellegére; |
40. |
emlékeztet a kétoldalú kereskedelmi kamarák létrehozásának fontosságára, amelyek olyan állandó fórumok lennének, amelyek lehetővé teszik a különböző szereplők számára, hogy partnerségeket alakítsanak ki egymással és fejlesszék gazdasági és kereskedelmi tevékenységeiket; |
41. |
kéri a Bizottságot, hogy könnyítse meg a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok megszerzését a „Move IV” típusú, a személyek mozgását szükségessé tevő szolgáltatások gyakorlása céljából korlátozott időtartamra, szerződésben és a nemzeti jogban meghatározott pontos feltételek alapján; hangsúlyozza, hogy a megállapodás egyik rendelkezése sem akadályozhatja az EU-t és tagállamait abban, hogy intézkedéseket alkalmazzanak a természetes személyek területükre való belépésének és területükön való ideiglenes tartózkodásának szabályozására, beleértve azokat az intézkedéseket is, amelyek szükségesek a természetes személyek határokon átlépő szabályos mozgásának biztosításához, mint például többek között a beutazási feltételek; |
42. |
reményei szerint a megállapodás tartósan hozzájárul a hosszú távú beruházásoknak kedvező és azokat ösztönző klíma kialakulásához az olyan kulcsfontosságú, dinamikus és nagy többletértékű gazdasági ágazatok vonatozásában, mint az idegenforgalom, az energia, ideértve a megújuló energiaforrásokat is, a csúcstechnológiai szolgáltatások, a digitális gazdaság és az adatcsere; felszólítja a Bizottságot, hogy az Európai Unió és Tunézia közötti külföldi beruházások megkönnyítése érdekében foglaljon bele a megállapodásba egy fejezetet a beruházásokról, valamint gyorsítsa fel az euromediterrán beruházások és kereskedelmi kapcsolatok elősegítésére szolgáló mechanizmus bevezetését, amely lehetővé teszi majd a megfelelő információk és adatok összegyűjtését, megerősíti a kereskedelmi partnerségeket és különösen Tunézia számára előnyös lesz; |
43. |
kijelenti továbbá, hogy a megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia a közbeszerzésekre vonatkozóan, miközben megfontoltan kell tárgyalni mind az európai, mind a tunéziai piac nyitottságának mértékéről, továbbá figyelembe kell venni a tunéziai gazdaság szerkezetét és sajátos viszonyait; |
44. |
becslése szerint mind az Európai Unió, mind Tunézia csak nyerhet a mezőgazdasági piacaikhoz való kölcsönös hozzáféréssel, és úgy véli, hogy a megállapodásnak hozzá kell járulnia a vámtarifák csökkentéséhez, a nem vámjellegű akadályok felszámolásához és az exporteljárások javításához; |
45. |
megjegyzi, hogy Tunézia a biogazdálkodás fejlesztésére fektette a hangsúlyt, és hogy e megállapodás révén biztosítani kell az ilyen tunéziai gazdaságokból származó termékek számára az új piacokhoz való hozzáférést; |
46. |
reményei szerint a megállapodás nem érinti hátrányosan egyik fél gazdaságát sem; kéri az Uniót és Tunéziát, hogy vegye figyelembe azt, hogy a Földközi-tenger mindkét partján vannak érzékeny mezőgazdasági szektorok, melyek hiánytalan jegyzékéről a tárgyalások során meg kell egyezni, feltüntetve az átmeneti időszakokat és a vonatkozó kvótákat, valamint szükség esetén azt, hogy nem tartoznak a tárgyalás hatálya alá; |
47. |
arra ösztönzi a Bizottságot, hogy a növény- és állategészségügyre vonatkozó magas színvonalú és kiemelkedő minőségű követelmények bevezetéséről tárgyaljon, valamint a Tunéziában fennálló állategészségügyi problémák, illetve a húsok, zöldségek és gyümölcsök ellenőrzésének megoldásáról; felszólítja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki egyedi technikai segítségnyújtási rendelkezéseket, amelyek segítenek a tunéziai termelőknek, hogy megfeleljenek a szigorúbb uniós állat- és növény-egészségügyi előírásoknak; |
48. |
véleménye szerint a megállapodásnak hozzá kell járulnia ahhoz, hogy a fenntartható fejlődés terén, különösen a szociális normák tekintetében kiváló minőségű normákat határozzanak meg; |
49. |
reméli, hogy a tunéziai kormány és az európai uniós intézmények megfelelő rendelkezéseket hoznak a tunéziai termékek eredetének és származásának világos meghatározása, valamint nyomon követhetősége érdekében, hogy növeljék az átláthatóságot a termelők, a közvetítők és a fogyasztók számára; |
50. |
azt szeretné, ha a megállapodásban szerepelne egy ambiciózus fejezet a szellemi tulajdonjogokhoz kapcsolódó ágazatokról, többek között a földrajzi jelzések elismeréséről és megerősített védelméről, ami biztosítaná az Európai Unió és Tunézia földrajzi jelzéseinek teljes körű elismerését, az érintett termékek nyomon követhetőségét és a termelők szakmai ismereteinek védelmét; |
51. |
felkéri a Bizottságot, hogy a földrajzi jelzések védelmét kifejezetten e megállapodás összefüggésében terjessze ki a nem mezőgazdasági termékekre is, mivel ezeket Tunézia a maga részéről elismeri; |
52. |
szeretné, ha a megállapodás lehetővé tenné a tunéziai ipar számára a modernizációt és azt, hogy erősítse a szakértelmet annak érdekében, hogy az előállított termékek szélesebb ellátási láncát fedjék le, és így magasabb szintű kompetenciákra alapozzanak, és helyben a jobban képzett személyzetet foglalkoztassák; |
53. |
arra ösztönzi a Bizottságot, hogy a megállapodásba építsen be egy ambiciózus fejezetet az energiáról és a nyersanyagokról, ami fokozott kutatást és együttműködést tesz lehetővé a villamos energia, a gáz, a szélenergia, a napenergia és a többi megújuló energiaforrás ágazatában; |
54. |
azt kívánja, hogy a megállapodás révén erősödjön az európai és tunéziai egyetemek, kutatóközpontok és képzési intézmények közötti tudományos együttműködés a kutatás, az innováció és az új technológiák alkalmazása tekintetében és tágabb értelemben a kultúra és az oktatás szolgálatában, továbbá hogy ezek a kezdeményezések járuljanak hozzá a tunéziai munkaerőpiac támogatásához is; |
55. |
üdvözli, hogy Tunéziát sikerült integrálni a „Horizont 2020” európai kutatási programba, és kéri a Bizottságot és a tunéziai kormányt, hogy a megállapodásba foglaljon bele egy ambiciózus fejezetet a fenntartható fejlődésről, amely előmozdítja a magas szintű szociális és munkaügyi normákat a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) egyezményeiben szereplő rendelkezéseknek és a vonatkozó multilaterális megállapodásokban foglalt környezetvédelmi előírásoknak megfelelően; |
56. |
emlékeztet arra, hogy Tunézia az ILO összes megállapodását ratifikálta, de egy független ellenőrző szerv szerint fokoznia kell erőfeszítéseit a magas szintű munkaügyi normák előmozdítása érdekében; reményei szerint a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás segítséget nyújt Tunéziának ahhoz, hogy nagyobb védelmet biztosító szociális és munkaügyi normákat dolgozzon ki, különösen a szakszervezeti jog tiszteletben tartásával kapcsolatban; a tunéziai demokratikus átmenet és a terrorfenyegetettség összefüggésében azt várja a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodástól, hogy ösztönzőleg hasson a jogállamiság és az alapvető szabadságok, különösen az egyesülés, a véleménynyilvánítás és a tájékozódás szabadsága megerősítésére; |
57. |
felhívja a Bizottságot, hogy a megállapodás szövegébe foglaljon bele egy emberi jogi záradékot, amely alapján az emberi jogok másik szerződő fél általi megsértése esetén az EU egyoldalúan felfüggesztheti a megállapodás végrehajtását; |
58. |
kéri, hogy a kettős adóelkerülés megakadályozása érdekében a felek az Európai Bizottságnak a jó adóügyi kormányzásra irányuló programja alapján vegyék fontolóra egy, a jó adóügyi kormányzásra vonatkozó záradék bevezetését; |
59. |
üdvözli a 2014. március 3-án létrehozott mobilitási partnerség elmélyítése iránti közös érdeket, és szeretné, ha kidolgoznának egy vízumkönnyítésről szóló megállapodást és egy visszafogadási egyezményt; |
60. |
a megállapodásban érintett egy vagy több kereskedelmi ágazatot sújtó tényleges vagy potenciális károk tekintetében felhívja az európai uniós intézményeket, hogy hozzanak megfelelő kompenzációs intézkedéseket; |
o
o o
61. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
(1) Az Európai Unió Tanácsának következtetései, 11076/15 RELEX 626, 2015.7.20.
(2) HL L 151., 2015.6.18., 25. o.
(3) HL L 151., 2014.5.21., 9. o.
(4) http://www.trade-sia.com/tunisia/the-study/?lang=fr.
(5) http://www.sia-trade.org/emfta.
(6) HL L 97., 1998.3.30., 2. o.
(7) HL C 261. E, 2013.9.10., 21. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/125 |
P8_TA(2016)0062
Az európai ombudsman 2014. évi tevékenysége
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása az európai ombudsman 2014. évi tevékenységéről szóló éves jelentésről (2015/2231(INI))
(2018/C 035/21)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az európai ombudsman 2014. évi tevékenységéről szóló éves jelentésre, |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 228. cikkére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartája 11., 19., 41., 42. és 43. cikkére, |
— |
tekintettel az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokról és általános feltételekről szóló, 1994. március 9-i 94/262/ESZAK, EK, Euratom európai parlamenti határozatra (1), |
— |
tekintettel az európai ombudsman tevékenységéről szóló korábbi állásfoglalásaira, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 220. cikke (2) bekezdésének második és harmadik mondatára, |
— |
tekintettel a Petíciós Bizottság jelentésére (A8-0020/2016), |
A. |
mivel az európai ombudsman 2014. évi tevékenységeire vonatkozó éves jelentést 2015. május 26-án hivatalosan is benyújtották az Európai Parlament elnökének, és mivel az ombudsman, Emily O’Reilly, 2015. június 23-án jelentését bemutatta Strasbourgban a Petíciós Bizottságnak, |
B. |
mivel a Parlament 2014. december 16-i strasbourgi plenáris ülésén ismét európai ombudsmanná választotta Emily O’Reillyt; |
C. |
mivel az európai ombudsman kiemelt prioritása annak biztosítása, hogy a polgárok jogait maradéktalanul tiszteletben tartsák, a megfelelő ügyintézéshez való jog pedig az uniós intézményektől, szervektől, hivataloktól és ügynökségektől elvárt legmagasabb szintű normákat tükrözze; mivel az ombudsman alapvetően fontos szerepet tölt be abban a tekintetben, hogy segíti az uniós intézményeket a nyitottabbá, hatékonyabbá és polgárközelibbé válásban, azzal a céllal, hogy növelje a polgárok Unióba vetett bizalmát; |
D. |
mivel a 2015. májusi Eurobarométer felmérés szerint a polgárok 40 %-a táplál bizalmat az Európai Unió iránt, míg a bizalmatlanság aránya 46 %-os; mivel az európai polgárok elégedettségi fokának növeléséhez elengedhetetlen az intézmények körében történő ellenőrzés; |
E. |
mivel az EUMSZ 24. cikke kimondja, hogy „minden uniós polgárnak joga van a 228. cikkben intézményesített ombudsmanhoz fordulni”, |
F. |
mivel az EUMSZ 228. cikke felhatalmazza az európai ombudsmant arra, hogy az uniós intézmények, szervek vagy hivatalok – kivéve az igazságszolgáltatási hatáskörében eljáró Európai Unió Bíróságát – tevékenysége során felmerülő hivatali visszásságokat kivizsgálja; mivel az Alapjogi Charta 41. cikke kimondja, hogy „mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit az Unió intézményei, szervei és hivatalai részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék”; |
G. |
mivel a Charta 43. cikke kimondja, hogy „Bármely uniós polgár, valamint valamely tagállamban lakóhellyel, illetve létesítő okirat szerint székhellyel rendelkező bármely természetes vagy jogi személy jogosult az európai ombudsmanhoz fordulni az Unió intézményeinek, szerveinek vagy hivatalainak – kivéve az igazságszolgáltatási hatáskörében eljáró Európai Unió Bíróságát – tevékenysége során felmerülő hivatali visszásságok esetén.”; |
H. |
mivel az első európai ombudsman szerint „hivatali visszásság abban az esetben történik, ha egy közjogi szerv elmulasztja a rá vonatkozó szabálynak vagy elvnek való megfelelést” (2); mivel ez az uniós intézményektől, szervektől és hivataloktól nemcsak jogi kötelezettségeik tiszteletben tartását követeli meg, hanem azt is, hogy legyenek szolgálatkészek, és a nyilvánosság tagjai számára biztosítsák a megfelelő bánásmódot és jogaik teljes körű gyakorlását; mivel a megfelelő ügyintézés fogalmát folyamatos javítási folyamatként kell értelmezni; |
I. |
mivel 2014-ben 23 072 polgár fordult az európai ombudsman hivatalához segítségért; mivel az ombudsman honlapján működő interaktív útmutatón keresztül 19 170 polgár kapott tanácsot; mivel 2014-ben az ombudsman 2 079 panaszt rögzített, és 1 823 tájékoztatás iránti kérelmet kapott; |
J. |
mivel az ombudsman által feldolgozott összesen 2 163 panaszból 763 hatáskörén belülre, míg 1 427 hatáskörén kívülre esett; |
K. |
mivel a 2 163 feldolgozott panaszból az ombudsman 1 217 ügyben tanácsot adott a panaszosnak vagy továbbította az ügyet, 621 ügyben a panaszos tájékoztatást kapott arról, hogy további tanácsadásra nincs lehetőség, és 325 ügyben vizsgálat indult, |
L. |
mivel az ombudsman 342 vizsgálatot indított, és ezek közül 325 panaszok alapján indított, 17 pedig hivatalból indított vizsgálat volt; mivel az ombudsman 400 vizsgálatot zárt le, amelyek közül 13 hivatalból indított vizsgálat volt; mivel a lezárt vizsgálatok közül 335-öt magánszemélyek, 52-t pedig vállalatok, egyesületek vagy más jogi személyek nyújtottak be; |
M. |
mivel az ombudsman 772 panaszt az Ombudsmanok Európai Hálózata tagjaihoz utalt, köztük az Európai Parlament Petíciós Bizottságához 86-ot, 144-et a Bizottsághoz, 524-et pedig más intézményekhez és szervekhez; mivel a vizsgálatok leggyakrabban (59,6 %) a Bizottságot, második helyen az uniós ügynökségeket (13,7 %), majd az EPSO-t (9,4 %), egyéb intézményeket (8,5 %), az EKSZ-t (3,8 %), a Parlamentet (3,5 %) és az OLAF-ot (3,2 %) érintették; |
N. |
mivel az ombudsman által lezárt vizsgálatok 21,5 %-a tájékoztatási kérelmekre és dokumentumokhoz való hozzáférésre, 19,3 %-a a Bizottságnak a Szerződések őreként betöltött szerepére, 19,3 %-a a versenyvizsgákra és a felvételi eljárásokra, 16 %-a intézményi és szakpolitikai kérdésekre, 11,3 %-a igazgatási és a személyzeti szabályzattal kapcsolatos ügyekre, 8,3 %-a szerződések vagy támogatások odaítélésére, 6 %-a pedig a szerződések teljesítésére vonatkozott; |
O. |
mivel a lezárt vizsgálatok közül 133 esetében az ügyet az intézmény oldotta meg, vagy sikerült békés megoldásban megállapodni, míg 163 esetben az ombudsman úgy ítélte meg, hogy a további vizsgálat nem indokolt; |
P. |
mivel 76 ügyben az ombudsman nem állapított meg hivatali visszásságot; mivel 39 esetben került sor hivatali visszásság megállapítására, és 13 esetben az ügy más módon került lezárásra; mivel azokban az ügyekben, ahol hivatali visszásságot állapított meg, az ombudsman 27 esetben kritikai észrevételeket és 12 esetben ajánlástervezeteket adott ki; |
Q. |
mivel a vizsgálatok többségének időtartama 2014-ben 3 és 18 hónap közé esett; mivel a vizsgálatok lezárásához szükséges átlagos idő 11 hónap volt; |
R. |
mivel az intézmények teljesítették az ombudsman javaslatainak 80 %-át; mivel a benyújtott javaslatok 20 %-a még teljesítésre vár; |
S. |
mivel a Petíciós Bizottság – amelyhez csak a 2014. évben 2 714 petíció érkezett – fontos része az Európai Unió intézményi működésének, mivel közelebb viszi a polgárokhoz az Európai Parlamentet; mivel az ombudsman és a Petíciós Bizottság közötti szoros együttműködés javítaná az európai intézmények tevékenysége feletti demokratikus ellenőrzést; |
1. |
jóváhagyja az európai ombudsman által a 2014-es évre előterjesztett éves jelentést; |
2. |
gratulál Emily O’Reillynak európai ombudsmanná való újraválasztásához és az általa végzett kiváló munkához; támogatja az uniós intézmények azon törekvésének segítésére irányuló célkitűzését, hogy a lehető legjobb szolgáltatást nyújtsák Európa polgárai és lakosai számára; döntő fontosságúnak tartja, hogy az ombudsman a jó közigazgatás garanciájaként az átláthatóságot állította középpontba; |
3. |
üdvözli és teljes mértékben támogatja, hogy az ombudsman jobban kihasználja a saját kezdeményezésű stratégiai vizsgálatok indítására vonatkozó hatáskörét; üdvözli a hivatalból indított vizsgálatok koordinátorának kinevezését az ombudsman hivatalában, valamint a visszaélések bejelentésére vonatkozó új belső szabályok bevezetését; elismerésre méltónak tartja az ombudsman által hivatala átszervezésére tett erőfeszítéseit, amely máris jelentős hatékonyságjavulást eredményezett; üdvözli és támogatja az ombudsman előre tekintő megközelítését és az új, „2019 felé” elnevezésű ötéves stratégia elfogadását, amely fokozottabban stratégiai megközelítést vezet be a rendszerszintű problémák megoldására és a megfelelő ügyintézés előmozdítására; |
4. |
üdvözli a 2014 során az ombudsman által hivatalból indított vizsgálatokat, amelyeknek fő témái a következők voltak: átláthatóság az uniós intézményekben, a lobbitevékenységek és a klinikai vizsgálatok átláthatósága, alapvető jogok, etikai kérdések, a polgárok részvétele az uniós döntéshozatalban, uniós finanszírozású projektek és programok, valamint az uniós versenypolitika; |
5. |
emlékeztet arra, hogy az évek során a panaszok 20–30 %-a az átláthatóságot érintette, és hogy a dokumentumokhoz és/vagy információkhoz való hozzáférés intézmények általi megtagadása a legáltalánosabban felvetett átláthatósági probléma; úgy véli, hogy a nyitottság és a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés – amely eleget tesz az EUMSZ 15. cikkének és a Charta 42. cikkének – lényeges részét képezi az intézményi fékek és ellensúlyok rendszerének; támogatja a Bizottság és más uniós intézmények minden olyan kezdeményezését, amelynek célja az uniós dokumentumokhoz való tisztességes, gyors és egyszerű hozzáférés biztosítása mindenki számára; elismeréssel nyugtázza, hogy a nyilvános online dokumentum-nyilvántartásnak köszönhetően fokozódott az átláthatóság; kéri az ombudsmant, hogy vizsgálja ki a Parlamentnek a kötelezettségszegési és az „EU Pilot” eljárásokról szóló bizottsági dokumentumokhoz való, időben történő hozzáférésével kapcsolatos átláthatósági kérdéseket, különösen azokban az esetekben, amikor ezek meglévő petíciókhoz kapcsolódnak; úgy véli, hogy megfelelő mechanizmusokat kell meghatározni és bevezetni a megbízható intézményközi párbeszéd biztosítása érdekében; |
6. |
figyelmeztet arra, hogy valójában még nem tartják be megfelelően az Aarhusi Egyezménnyel és a kapcsolódó rendeletekkel (1367/2006/EK és 1049/2001/EK) összefüggő valamennyi rendelkezést; úgy véli, hogy a Bizottság részéről az átláthatóság még mindig sok kívánnivalót hagy maga után, különösen az egyes polgároknak és a civil társadalmi szervezeteknek a dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmük alapján nyújtott információk mennyiségi és minőségi értelemben vett elérhetősége tekintetében; felkéri az ombudsmant, hogy a 0134/2012. számú terjedelmes petíció alapján végezzen vizsgálatot e kérdésekkel kapcsolatban az említett rendeletek érintett uniós intézmények általi végrehajtását illető lehetséges hivatali visszásságok megállapítása és orvoslása céljából; |
7. |
üdvözli a magas rangú uniós tisztviselőket érintő, „forgóajtó-jelenség” típusú ügyekben indított ombudsmani vizsgálatokat; megállapítja, hogy az ombudsman öt nem kormányzati szervezet panaszait vizsgálta ki, és 54 bizottsági aktába tekintett be; arra buzdítja az ombudsmant, hogy segítsen kidolgozni és vezessen be egyértelmű és részletes kritériumokat és végrehajtási mechanizmusokat az összeférhetetlenségek azonosítására, kivizsgálására és – lehetőség szerint – megelőzésére az EU intézményeinek, szerveinek és ügynökségeinek valamennyi szintjén; |
8. |
úgy véli, hogy az összeférhetetlenség fogalma túlmutat az átláthatóság egyszerű kérdésén, és hogy az összeférhetetlenségektől mentes európai közigazgatás biztosítása elsődleges szempont a valódi európai demokrácia kiépítésére és az európai polgárok bizalmának, illetve a köztisztviselők és az intézmények közötti bizalom megőrzésére való törekvés során; javasolja, hogy vizsgálatai során az ombudsman vegye figyelembe az ENSZ Korrupció elleni egyezményének (UNCAC) rendelkezéseit, a közszolgálat terén az összeférhetetlenségek kezelésére vonatkozó OECD-iránymutatást és a Transparency International egyedi ajánlásait; |
9. |
rámutat arra, hogy az ombudsman vizsgálatai nyomán a Bizottság Görögország euróövezeti csatlakozásával kapcsolatos dokumentumokat tett közzé, az Európai Központi Bank nyilvánosságra hozta a pénzügyi válság ügyében az ír kormányhoz intézett levelét, és hogy a Bizottság az ombudsman ajánlását követve – bár csak a reformra vonatkozó megállapodás elérését követően – nyilvánosan elérhetővé tette a közös halászati politika reformjára vonatkozó dokumentumokat; |
10. |
üdvözli a folyamatban lévő TTIP-tárgyalások nyitottsága terén – az ombudsmannak e tárgyalások átláthatóságával kapcsolatos vizsgálatai nyomán – elért előrelépést; rámutat arra, hogy azóta a Tanács közzétette azokat az irányelveket, amelyek alapján az EU a TTIP-ről tárgyal, és hogy a Bizottság a lobbitevékenységek átláthatóságának növelésére és a TTIP-dokumentumokhoz való hozzáférés kiszélesítésére irányuló terveket jelentett be; rámutat a polgároknak a TTIP-tárgyalások átláthatóságával kapcsolatos aggályaira; |
11. |
emlékeztet arra, hogy a Petíciós Bizottsághoz számos panasz érkezik különböző csoportoktól és anonim polgároktól a tárgyalások átláthatóságának hiánya miatt, ami a polgárok e kérdéssel kapcsolatos, európai szintű mély aggodalmát tükrözi; |
12. |
felteszi a kérdést, hogy bizonyos jogalkotási kezdeményezésekkel kapcsolatban a döntéshozatal Tanácson belüli hosszas elhúzódása – például a már több mint hat éve elakadt megkülönböztetés elleni horizontális irányelv vagy a vakok, látássérültek és nyomtatott szöveget használni képtelen személyek megjelent művekhez való hozzáférésének megkönnyítéséről szóló marrakesh-i egyezmény megerősítése tekintetében – nem tartozik-e a hivatali visszásság kategóriájába, mivel sok frusztrációt okoz az érintett polgároknak az uniós intézmények tekintetében; sürgeti a Tanácsot – és különösen az azon belüli blokkoló kisebbségeket –, hogy tegye meg a szükséges lépéseket e tarthatatlan helyzet megoldására; javasolja, hogy az ombudsman saját hatáskörében vizsgálja meg ezt a kérdést; |
13. |
üdvözli az ombudsman által a lobbitevékenységek átláthatóságára helyezett, szükséges nagyobb hangsúlyt, valamint a kötelező átláthatósági nyilvántartás érdekében végzett munkáját, amelynek révén a polgárok megismerhetik, kik próbálják befolyásolni az EU döntéshozóit; üdvözli a Bizottság szakértői csoportjainak – különösen az EU költségvetési kiadásainak egyharmadát kitevő közös agrárpolitika (KAP) tekintetében tanácsot adók – összetételével és átláthatóságával kapcsolatos vizsgálatát; támogatja az ombudsman e szakértői csoportokkal kapcsolatos megközelítését és bátorítja, hogy folytassa e csoportok összetételével kapcsolatos átláthatóság nyomon követését annak érdekében, hogy valamennyi szakpolitikai területen garantált legyen a kiegyensúlyozott képviselet és a nemek egyensúlya a sokféle gazdasági és nem gazdasági érdekcsoporton belül; |
14. |
megjegyzi, hogy több mint 7 000 intézmény regisztráltatta magát önkéntesen az átláthatósági nyilvántartásba, ami tükrözi, hogy az európai intézmények milyen sokféle, köz- és magánszférabeli érdekelt féllel dolgoznak együtt; helyesli, hogy az ombudsman támogatja Timmermans alelnöknek a nyilvántartás kötelezővé tételére irányuló tervét; üdvözli a Bizottság 2014. december 1-jei döntését, amely kötelezővé teszi a Bizottság személyzetének valamennyi vezető beosztású tagja számára az érdekelt felekkel és lobbistákkal sorra kerülő valamennyi kapcsolatfelvétel és találkozó nyilvánosságra hozatalát; üdvözli, hogy a nyilvántartásnak – az uniós intézményeken belüli nyitottságra és felelősségteljes kormányzásra vonatkozó hatályos szabályoknak és rendelkezéseknek fokozottabban eleget téve – tartalmaznia kell a lobbiszervezetek rendelkezésére álló emberi és pénzügyi erőforrásokra vonatkozó információkat; |
15. |
bátorítja az ombudsmant, hogy őrizze meg éberségét és eltökéltségét, és továbbra is sürgesse a Bizottságot, hogy biztosítsa a teljes átláthatóságot valamennyi szakértői csoport, technológiai platform és ügynökség tagjaival és üléseivel kapcsolatban; emlékeztet a szakértői csoportok költségvetése befagyasztásának feloldásakor a Parlament által 2012-ben támasztott feltételekre; |
16. |
rámutat arra, hogy 2014-ben az ombudsman az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) proaktív átláthatósági politikájának kialakításához nyújtott segítségével kulcsszerepet töltött be a klinikai vizsgálatok adatainak átláthatósága terén; rámutat arra, hogy az EMA 2014 októberében úgy határozott, hogy proaktívan közzéteszi klinikai vizsgálati jelentéseit; bátorítja az ombudsmant, hogy folytassa annak nyomon követését, hogy az EMA milyen módon teszi elérhetővé a klinikai vizsgálatok adatait, és biztosítsa, hogy az ügynökség eleget tegyen a legszigorúbb átláthatósági normáknak; |
17. |
sürgeti, hogy a tagállamok járjanak el buzgóbban az ombudsmannal való kötelező együttműködésük tekintetében; |
18. |
sürgeti az ombudsmant, hogy folytassa a fokozott átláthatóság előmozdítását a klinikai vizsgálatok, különösen az eredmények Európai Gyógyszerügynökség általi minőségértékelése terén; emlékeztet arra, hogy ennek az értékelésnek az innovatív gyógyszerek hozzáadott értékén és a kutatás valós költségein kell alapulnia annak érdekében, hogy megkönnyítse a tagállamok árazási és finanszírozási modelljeit; |
19. |
kéri az ombudsmant, hogy az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés szavatolása érdekében az ombudsmani hivatal hatáskörein belül továbbra is mozdítsa elő a K+F nagyobb átláthatóságának biztosítására irányuló kezdeményezést; |
20. |
üdvözli a klinikai vizsgálatokról szóló új uniós rendeletet, amely előírja a klinikai vizsgálatokra vonatkozó információk elérhetővé tételét; rámutat arra, hogy 2014-ben az ombudsman a tudáshoz való jog nemzetközi napját a klinikai vizsgálatok adatai átláthatóságának szentelte; |
21. |
üdvözli, hogy az ombudsman a növekedés és a munkahelyek létrehozásának, az éghajlatváltozás és az energiafüggőség leküzdésének, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés visszaszorításának céljával létrehozott uniós kohéziós politika végrehajtásának valamennyi esetére kiterjedő vizsgálatot indított az alapvető jogok védelmével kapcsolatban; |
22. |
rámutat arra, hogy a Horizont 2020 80 000 millió eurós költségvetésével a KAP és a strukturális alapok után a költségvetés harmadik legfontosabb beruházási csomagja, és a jövő gazdasági és társadalmi fejlődésének kulcsa; kéri az ombudsmant, hogy továbbra is garantálja a Horizont 2020 keretprogramba tartozó projektek teljes elemzési és odaítélési eljárásának átláthatóságát; |
23. |
felhívja a Frontexet, hogy biztosítsa a visszatérőket szállító repülőjáratokon a visszatérők jólétének tiszteletben tartását és a közös visszatérési műveletekre vonatkozó magatartási kódex megfelelő végrehajtását; üdvözli az ombudsman Frontexhez intézett azon felhívását, hogy hozzon létre külön panasztételi mechanizmust az alapvető jogok lehetséges megsértésének eseteire; felkéri az ombudsmant, hogy az EU határain tartózkodó, növekvő számú menekült jelenlegi helyzete fényében vizsgálja tovább ezt az ügyet; |
24. |
üdvözli az ombudsman által azzal kapcsolatban indított vizsgálatot, hogy az uniós intézmények teljesítik-e a visszaélések bejelentésére vonatkozó belső szabályok bevezetésével kapcsolatos kötelezettségüket; emlékezteti az ombudsman által megszólított kilenc uniós intézményt – köztük a Bizottságot, a Parlamentet és a Tanácsot – hogy tájékoztassák az ombudsmant az általuk bevezetett vagy bevezetni tervezett szabályokról; |
25. |
elismerését fejezi ki az ombudsmannak a polgárok uniós döntéshozatali folyamatban való részvételi jogával kapcsolatos vizsgálataiért és különösen az európai polgári kezdeményezés működését érintő vizsgálatáért; rámutat arra, hogy 2014-ben az ombudsman felkérte az európai polgári kezdeményezések szervezőit, civil társadalmi szervezeteket és egyéb érdekelt feleket, hogy a javítás céljából adjanak visszajelzést az európai polgári kezdeményezéssel kapcsolatban; aggodalommal állapítja meg, hogy a kezdeményező platformok képviselői a harmonizáció javítását és az aláírások gyűjtésére és nyilvántartásba vételére szolgáló adminisztrációs módszerek javítását kérték; további jobbító javaslatokat vár, különösen az aláírásgyűjtési folyamat meglévő technikai és adatvédelmi vonatkozású akadályait illetően; felkéri az ombudsmant, hogy ossza meg tapasztalatait, és vegyen részt az európai polgári kezdeményezésről szóló rendelet felülvizsgálatában; |
26. |
üdvözli, hogy az EU intézményei 80 %-ban eleget tettek az ombudsman javaslatainak; aggodalmát fejezi ki a fennmaradó 20 %-os meg nem felelési arány miatt; tudatában van annak, hogy az ombudsman javaslatai jogilag nem kötelező erejűek; sürgeti az intézményeket, szerveket és ügynökségeket, hogy haladéktalanul, ténylegesen és felelősségteljesen reagáljanak az ombudsman kritikai észrevételeire és ajánlástervezeteire; támogatja az ombudsmant a hatáskörébe tartozó, az uniós költségvetés végrehajtásának átláthatóságával kapcsolatos joghézagok megállapítására vonatkozó minden lehetséges jövőbeni vizsgálatban, szükség esetén együttműködve a Számvevőszékkel, az OLAF-fal és a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságával; |
27. |
emlékeztet arra, hogy az ombudsmannak megvan az a képessége – és következésképpen feladata – is, hogy az uniós polgárok számára nyújtott megfelelő ügyintézés keretein belül ellenőrizze a Parlamentet; |
28. |
elismerését fejezi ki az ombudsmannak az európai választásokat megelőzően indított „Your wish list for Europe” (Az Ön kívánságlistája Európa számára) elnevezésű interaktív esemény megrendezésére irányuló kezdeményezéséért, amelynek célja az volt, hogy a polgárokat a döntéshozatal középpontjába állítsa; |
29. |
bátorítja az ombudsmant, hogy folytassa az Ombudsmanok Európai Hálózata népszerűsítését, hogy az uniós polgárok jobb tájékoztatást kapjanak a feladatoknak az európai ombudsman, a nemzeti és regionális ombudsmanok és a Petíciós Bizottság közötti felosztásával kapcsolatban; elismeri a hálózat fontos szerepét a bevált gyakorlatok és tagjai feladat- és hatásköreivel kapcsolatos információk cseréjének elősegítésében; megállapítja, hogy a 2014-ben feldolgozott panaszok 59,3 %-a a hálózat valamely tagjának hatáskörébe tartozott; felhívja a Petíciós Bizottságot, hogy legyen a hálózat aktívabb tagja, és erősítse a hálózattal folytatott együttműködését az Európai Unió tevékenységi körébe tartozó közös politikákkal kapcsolatban; megállapítja, hogy 2014-ben az ombudsman 86 panaszt utalt e bizottság elé; |
30. |
ösztönzi az ombudsmant, hogy az Európai Számvevőszékkel koordinálva vizsgálja meg az Európai Unió által finanszírozott programokat és projekteket, különös tekintettel a fejlettségbeli különbségek csökkentésére szolgáló projektek finanszírozására; |
31. |
egyetért az ombudsmannal abban, hogy az uniós intézményeknek biztosítaniuk kell, hogy szervezeti egységeik hozzáférhetők legyenek a fogyatékossággal élő személyek számára, és hogy az ilyen személyek hozzáférhessenek az információkhoz és a kommunikációs eszközökhöz; sürgeti az intézményeket annak biztosítására, hogy a munkakörnyezet nyitott, befogadó és hozzáférhető legyen a fogyatékossággal élő személyek számára, hogy eredményesen és maradéktalanul részt vehessenek a politikai és közéletben; |
32. |
kéri az ombudsmani hivatal éves költségvetésének növelését; |
33. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást és jelentést a Tanácsnak, a Bizottságnak, az európai ombudsmannak, az európai ombudsmannak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, valamint ombudsmanjainak vagy azoknak megfelelő illetékes szerveinek. |
(1) HL L 113., 1994.5.4., 15. o.
(2) Az európai ombudsman 1999. évi jelentése (HL C 260., 2000.9.11., 1. o.).
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/131 |
P8_TA(2016)0063
Az Európai Központi Bank 2014. évi éves jelentése
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása az Európai Központi Bank 2014. évi éves jelentéséről (2015/2115(INI))
(2018/C 035/22)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel az Európai Központi Bank 2014. évi éves jelentésére, |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 284. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Bíróság C-62/14. számú ügyben hozott 2015. június 16-i ítéletére, |
— |
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányára, és különösen annak 15. cikkére, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 132. cikkének (1) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A8-0012/2016), |
A. |
mivel a Bizottság legutóbbi őszi előrejelzése szerint az euróövezetben a gazdasági fellendülés bővülése várható, a reál GDP 2015-ben az előrejelzés szerint 1,4 %-kal, 2016-ban 1,7 %-kal, 2017-ben pedig 1,8 %-kal fog nőni; mivel a növekedés nem stabil alapokon áll; mivel a gazdasági növekedéshez kulcsfontosságú a fenntartható és szociálisan kiegyensúlyozott strukturális reformok végrehajtása melletti erős politikai elkötelezettség; |
B. |
mivel ugyanezen előrejelzés szerint a munkanélküliség az euróövezetben várhatóan lassan csökkenni fog, a 2014. végi 11,6 %-ról 2016 végére 10,5 %-ra; mivel a különböző tagállamok munkanélküliségi rátái jelentősen eltérnek, a németországi 6,4 %-tól a görögországi 26,6 %-ig; mivel a munkanélküliség – különösen a munkanélküli fiatalok és a tartósan munkanélküliek nagy száma miatt – továbbra is riasztó szinten van sok tagállamban; |
C. |
mivel szintén ugyanezen előrejelzés szerint a pénzügyi kilátások az euróövezetben javulást fognak mutatni, várhatóan csökkeni fog a költségvetési hiány (a 2014-es 2,4 %-ról 2016-ra 1,7 %-ra) és az államadósság (a 2014. végi 94 %-ról 2016 végére 92,5 %-ra); |
D. |
mivel az alacsony energiaárak – noha negatívan befolyásolják az inflációs várakozásokat – segíthetik a gazdasági fellendülést; |
E. |
mivel ezeket a folyamatokat főleg a magánfogyasztás, a kivitel és külső tényezők, mint például a – különösen a nyersolaj esetében – alacsony energiaárak támogatják, miközben az euróövezetben a magán- és közberuházások továbbra is a válság kezdete előtt megfigyelhető szinteknél jelentősen alacsonyabb szinten vannak, és a beruházások aránya a GDP-n belül több évtizede egyenletesen csökken; |
F. |
mivel az EKB 2015 szeptemberi előrejelzése szerint az átlagos inflációs ráta az euróövezetben – miután 2015 első felében nullához közel maradt – várhatóan nőni fog, 2016-ban 1,1 %-ra, 2017-ben pedig 1,7 %-ra emelkedve; |
G. |
mivel az EUMSZ 127. cikkének (2) bekezdése megköveteli a Központi Bankok Európai Rendszerétől „a fizetési rendszerek zavartalan működésének” előmozdítását; |
H. |
mivel 2014-ben az EKB a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamatlábat a hatályban lévő alsó határig csökkentette, a betéti rendelkezésre állás kamatlábát pedig -0,20 %-ig; mivel a kamatlábak leszállítása nem vonta maga után sem a háztartások, sem a vállalkozások – különösen a kkv-k – számára nyújtott hitelek növekedését, ami hozzájárult ahhoz, hogy az EKB nem szokványos monetáris politikai intézkedésekbe kezdett; |
I. |
mivel az Európai Központi Bank felügyeleti tevékenysége keretében eddig nem mindig vette megfelelően figyelembe az arányosság elvét; |
J. |
mivel a kkv-k képezik az európai gazdaság gerincét, és a bankrendszer hozzájárul versenyképességük és növekedésük biztosításához; mivel a mikro-, kis- és középvállalkozásokba irányuló hiteláramlás megkönnyítése alapvető jelentőségű, hiszen ezek képviselik az összes üzleti vállalkozás 99 %-át az Unióban és az uniós munkahelyek 80 %-át biztosítják, így kulcsszerepet játszanak a gazdasági növekedés előmozdításában, a munkahelyteremtésben és a társadalmi különbségek csökkentésében; mivel a banki hitelezési tevékenység mértéke lassan növekszik; |
K. |
mivel 2014-ben az EKB a célzott hosszabb lejáratú refinanszírozási műveleteket (CHLRM) és kiválasztott magánszektorbeli eszközöket érintő eszközvásárlási programokat hajtott végre, amelyek célja a reálgazdaságba irányuló hiteláramlás támogatása volt; |
L. |
mivel 2015. január 22-én az EKB 1,1 billió euró összegű kiterjesztett eszközvásárlási programot indított, amely a tervek szerint 2016. szeptemberig tart, és addig mindenképpen, amíg az infláció tartósan nem alakul a tervezettek szerint; |
M. |
mivel az EKB a kötvényvásárlási programmal jelentős mértékű kockázatot emelt be mérlegébe; |
N. |
mivel az egységes felügyeleti mechanizmus, a bankunió első pillére 2014. november 4-én kezdte meg teljes körű működését az euróövezet 122 legnagyobb bankja feletti közvetlen felügyelet EKB-ra való átruházásával; mivel ezzel párhuzamosan e jelentős bankok átfogó értékelésére került sor, amely eszközminőség-vizsgálatból és stressztesztelésből állt, és 2014. október 26-án fejeződött be; mivel az Egységes Szanálási Mechanizmus, a bankunió második pillére 2015 elején lépett hatályba, míg a bankunió harmadik pillére, az egységes betétbiztosítási rendszer még nem került létrehozásra; |
1. |
emlékeztet arra, hogy a következő években az euróövezetben várható földrajzilag egyenlőtlen és szerény fellendülést erősíteni kell és az esetleges gazdasági növekedést fokozni kell a sok euróövezetbeli tagállamban tapasztalható magas munkanélküliségi ráta és az adósságterhek csökkentéséhez; hangsúlyozza, hogy sok tagállam hasonló jellegű makrogazdasági kihívásokkal küzd; hangsúlyozza, hogy javítani kell a növekedésre és munkahelyteremtésre irányuló köz- és magánberuházások feltételeit, és további erőfeszítéseket kér a reálgazdaság finanszírozásának biztosítására; úgy véli, hogy a tagállamoknak eredményeket kell felmutatniuk a fenntartható és szociálisan kiegyensúlyozott strukturális reformok végrehajtása terén; |
2. |
helyteleníti a kkv-k és a nagyobb vállalatok számára nyújtott finanszírozás költségei, a kis és nagy összegű hitelek kamatlába és az euróövezet különböző országaiban található kkv-k számára nyújtott finanszírozás költségei között megfigyelhető nagy – bár fokozatosan csökkenő – különbséget, de elismeri a monetáris politika korlátait ebben a tekintetben; ezzel összefüggésben tudomásul veszi a takarék-, szövetkezeti és egyesületi bankok szerepét, és hangsúlyozza, hogy a szabályozási keretnek figyelembe kell vennie sajátos működési elveiket és tiszteletben kell tartania egyedi küldetésüket, valamint hogy a felügyeleti hatóságoknak szem előtt kell tartaniuk ezeket a szempontokat, és figyelembe kell venniük azokat gyakorlataik és megközelítésmódjuk kialakítása során; |
3. |
hangsúlyozza, hogy az EKB kedvező finanszírozási feltételek fenntartására irányuló intézkedéseinek folytatása ellenére az euróövezetbeli magán- és közberuházások szintje jelentősen alacsonyabb, mint a jelenlegi válságot megelőző szintek; e tekintetben üdvözli az Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA) létrehozását, valamint a Bizottság azon tervét, hogy valódi tőkepiaci uniót hoz létre, amelynek célja a finanszírozási források diverzifikálása az uniós gazdaságban, a határokon átnyúló beruházások fellendítése és a vállalkozások, különösen a kkv-k finanszírozáshoz jutásának növelése; |
4. |
megjegyzi, hogy az államadósság-válság, a zuhanó infláció, a hitelkeretek szűkülése és a lassú gazdasági növekedés jelentette összetett gazdasági környezet problémájára adott válaszként, illetve a nullás alsó határhoz közeli kamatlábakkal az EKB nem szokványos monetáris politikai eszközökhöz folyamodott; |
5. |
tudomásul veszi az eszközvásárlási program pénz- és hiteldinamikára gyakorolt pozitív, ám még mindig szerény mértékű hatását, melynek köszönhetően 2015 első három negyedévében a vállalkozásoknak nyújtott hitelek ugyan még mindig alacsony szinten mozognak, de az általános hitelfeltételek fokozatosan lazultak, tovább mérséklődött az új hitelek feltételeinek szigora, csökkent az elutasított hitelkérelmek száma, nőtt a hitelek iránti kereslet, és fokozatosan nőtt a magánberuházások mértéke, ugyanakkor továbbra is jelentős különbségek vannak az euróövezeti gazdaságok között; továbbá megjegyzi, hogy az eszközvásárlási program elindítása óta növekedni kezdtek a középtávú inflációs várakozások, és fokozatosan a 2 %-os cél felé tartanak, miközben csökkenhetett a deflációs csapda kockázata; kéri az EKB-t, hogy az eszközvásárlási programot lehetőség szerint megkülönböztetés nélkül minden tagállamra alkalmazza, az EKB-ra vonatkozó szabályok tiszteletben tartása mellett; |
6. |
elvárja, hogy az EKB az EUMSZ 282. cikke értelmében hozzájáruljon az Unión belüli általános gazdaságpolitikához és célkitűzéseinek megvalósításához, feltéve, hogy az árstabilitással kapcsolatos fő küldetésének sikere nem kerül veszélybe; |
7. |
hangsúlyozza, hogy az EKB hozzájárulása magában foglalja a reálgazdaságnak való, alacsony költségekkel járó hitelezés növelését és a gazdasági fellendülés elősegítését a munkahelyteremtés, a növekedés és a stabilitás irányába; |
8. |
aggódik az EKB nem szokványos monetáris politikai eszközeinek esetleges nem szándékolt következményei és hosszú távú hatásai miatt; tudatában van annak, hogy ezen intézkedések kivezetése összetett feladat lesz, amelyet a nem szándékolt piaci torzulások kiküszöbölése érdekében gondosan meg kell tervezni, különös tekintettel az intézkedések megszüntetésének megfelelő, körültekintő és a megfelelő időkeretek között történő kezelésére; kéri az EKB-t, hogy kísérje gondosan figyelemmel az eszközvásárlási programjaival járó kockázatokat; kitart amellett, hogy a monetáris politika nem oldhatja meg a sok tagállamban meglévő pénzügyi és gazdasági problémákat és nem helyettesítheti a szükséges fenntartható és szociálisan kiegyensúlyozott strukturális reformokat, költségvetési konszolidációt és célzott beruházásokat; |
9. |
óvatosságra int az egyes tagállamokban tartósan alacsony kamatszintek által a pénzügyi stabilitásra kifejtett esetleges kockázatok miatt, amelyek káros hatást gyakorolhatnak az életbiztosítási és nyugdíjtervekre; elismeri, hogy a hosszú távú kamatok tükrözik az alapvető makrogazdasági feltételeket és monetáris politikai döntéseket; |
10. |
tekintettel az EKB éves jelentésében foglalt figyelmeztetésre, mely szerint a bankrendszeren kívüli hitelezés elmúlt évtizedben látott – eszközértékben kifejezve 22 billió eurós volumenre történő – folyamatos bővülése további kezdeményezéseket tesz szükségessé a növekvő árnyékbankrendszer sebezhető pontjainak értékelése és nyomon követése céljából, kéri a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatokat a makroprudenciális felügyelet, valamint az árnyékbanki tevékenység kockázatainak enyhítését szolgáló, rendelkezésre álló szakpolitikai eszközök javítására; |
11. |
üdvözli az EKB 2012. augusztusi kategorikus kijelentését, melyben ígéretet tett arra, hogy „minden lehetőséget kihasznál” az euró védelme érdekében; |
12. |
arra a következtetésre jut, hogy az állami és magánszektorbeli kibocsátású, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok másodlagos piacokon történő felvásárlására irányuló program hatékonyabb lehetne; |
13. |
rámutat az Európai Bíróság C-62/14. sz. ügyben hozott 2015. június 16-i ítéletében megfogalmazott aggodalmakra, melyek szerint az EKB esetleg veszteségek jelentős kockázatának, valamint adósságcsökkentés kockázatának van kitéve, amikor államkötvényeket vásárol másodlagos piacokon; megjegyzi, hogy ugyanez az ítélet kifejti, hogy mindez semmiben sem változtat azon a ténymegállapításon, hogy az EKB-nak joga van arra, hogy államkötvényeket vásároljon a másodlagos piacokon, és hogy ezek a vásárlások nem sértik a tagállamok monetáris finanszírozására vonatkozó tilalmat; |
14. |
hangsúlyozza, hogy a bankszektor mára megoldott strukturális gyengeségei mellett az állami és magánszféra eladósodottságának magas és eltérő szintjei is akadályozzák a monetáris politika helyes átültetését, és hogy az EKB által alkalmazott nem szokványos monetáris politika önmagában nem képes megváltoztatni ezt a helyzetet; |
15. |
sürgeti a makrogazdasági kiigazítási programot végrehajtó tagállamokat, hogy a 2013. május 21-i 472/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (9) bekezdése szerint járjanak el annak érdekében, hogy átfogó ellenőrzést végezzenek államháztartásuk tekintetében, hogy egyebek között megállapíthassák a túlzott adósságszint kialakulásához vezető okokat, illetve hogy feltárják az esetleges szabálytalanságokat; hangsúlyozza, hogy ezen ellenőrzés céljának a múltban elkövetett hibák jobb megértésének, nem pedig egy ad hoc adósság-átütemezési folyamat elindításának kell lennie, amely egyes tagállamokban újból adósságválsághoz vezethetne; |
16. |
hangsúlyozza, hogy a meglévő gazdaságirányítási keretet megfelelően tiszteletben kell tartani és végre kell hajtani, a nagy és kis tagállamok közötti különbségtétel nélkül; megismétli, hogy a ciklikusan kiigazított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől megtisztított, egyensúlyközeli vagy többletben lévő költségvetési pozíciók középtávú céljának betartása lehetővé fogja tenni a tagállamok számára a rendes ciklikus ingadozások kezelését, miközben az államháztartás hiányát a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaértéken belül tartják; úgy ítéli meg, hogy a megerősített Stabilitási és Növekedési Paktumban rendelkezésre álló összes meglévő eszközt fel kell használni a stabilitás és a növekedés fenntarthatóságának növelésére; |
17. |
megerősíti elkötelezettségét az EKB monetáris politika irányítása terén élvezett, a Szerződésben rögzített függetlenségének tiszteletben tartása mellett; úgy ítéli meg, hogy a központi bank függetlensége kulcsfontosságú az árstabilitás fenntartására irányuló cél eléréséhez; hangsúlyozza, hogy a kormányoknak és a nemzeti hatóságoknak ezért tartózkodniuk kell attól, hogy az EKB-től egyedi intézkedések megtételét kérjék; |
18. |
emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 127. cikke kimondja, hogy az árstabilitás fenntartására vonatkozó elsődleges céljának sérelme nélkül az EKB-nak támogatnia kell az Unión belüli általános gazdaságpolitikát, és ezt az EUMSZ 282. cikke tovább részletezi; |
19. |
felhívja a figyelmet az EUMSZ 123. cikkére, a Központi Bankok Európai Rendszere alapokmányának 21. cikkére és az 1993. december 13-i 3603/93/EK tanácsi rendelet 7. cikkére, amelyek kimondják, hogy a nemzeti központi bankok vagy az EKB nem vásárolhatnak közvetlenül az EU, illetve nemzeti állami hatóságok vagy szervek által kibocsátott adósságinstrumentumokat; emlékeztet ugyanakkor arra, hogy az ilyen vásárlásokra a másodlagos piacokon van lehetőség; |
20. |
üdvözli az EKB azon törekvését, hogy 2 % közeli, de azt meg nem haladó mértékűre növelje az inflációt, mivel ez hozzájárulhat egyéb uniós politikák sikeréhez is, és növelheti a versenyképességet, a gazdasági növekedést és a munkahelyek számát Európában, ha célzott beruházásokkal, nagyratörő és szociálisan kiegyensúlyozott strukturális reformokkal és pénzügyi konszolidációval együtt valósul meg; |
21. |
üdvözli az EKB által azon a téren tett előrelépést, hogy nyilvánosságra hozza ülései jegyzőkönyveinek összefoglalóit, és várja, hogy a bank további lépéseket jelentsen be kommunikációs csatornái átláthatóságának javítására; úgy véli, hogy még további előrelépést lehetne elérni, különösen a különleges védelmi mechanizmus tekintetében; |
22. |
üdvözli azt a mostanára általános tendenciát – amelynek az EKB egyik élharcosa volt –, hogy a nagyobb központi bankok közvetlenül döntéseik meghozatala után nyilvánosan megindokolják azokat; továbbá üdvözli az átmeneti likviditási problémákkal szembesülő fizetőképes pénzügyi intézményeket (többnyire nemzeti bankokat) érintő világosabb és átláthatóbb sürgősségi likviditási támogatási eljárások közzétételét; |
23. |
emlékeztet azon kérésére, hogy az EKB éves jelentése tartalmazzon visszajelzést a Parlament éves jelentésében foglalt észrevételekkel kapcsolatban; úgy véli, hogy hasznos lenne, ha a monetáris és pénzügyi feltételekre vonatkozó értékelése mellett az EKB az EKB Kormányzótanácsának havi ülését követő nyilatkozatában szerepeltetni tudná az euróövezet egészében tapasztalható kibocsátási rések mértékére vonatkozó értékelését; |
24. |
emlékeztet arra, hogy a negyedéves monetáris párbeszéd fontos a monetáris politika átláthatóságának biztosításához a Parlament és a szélesebb nyilvánosság felé; üdvözli azt a gyakorlatot, mely szerint az EKB képviselői pontos és részletes válaszokat adnak az EP-képviselők kérdéseire; továbbá üdvözli az EKB azon gyakorlatát, hogy írásban kiegészítő tájékoztatást ad azokban az esetekben, amikor a viták során adott válaszok nem kielégítőek és/vagy nem terjednek ki minden részletre; |
25. |
hangsúlyozza, hogy világosan el kell különíteni az EKB felügyeleti szerepét és monetáris politikai feladatait, és e két feladatkör keveredése nem vezethet összeférhetetlenséghez az EKB berkeiben; e tekintetben emlékeztet arra a vezérelvre, hogy a monetáris vagy felügyeleti szakpolitikai döntéshozatal során alkalmazott eszközt az elérni kívánt céltól és a felmerülő problémától függően kell kiválasztani; |
26. |
hangsúlyozza, hogy meg kell teremteni a demokratikus elszámoltathatóságot az EKB-ra a felügyeleti feladatokkal, valamint a trojka és a kvadriga programjaiban betöltött tanácsadó szerepével összefüggésben ruházott új felelősségi körökre való tekintettel; |
27. |
hangsúlyozza az Európai Rendszerkockázati Testület szervezeti függetlenségének jelentőségét, és felhívja az EKB-t, hogy fontolja meg, miként lehetne növelni e testület függetlenségét; |
28. |
kéri a Bizottságot, hogy az arányosság elvét különösen figyelembe véve teljesen dolgozza át az átfogó analitikus hiteladatbázis (AnaCredit) létrehozására irányuló javaslatát, és ennek során összpontosítson a megfelelő küszöbértékek meghatározására annak érdekében, hogy minimalizálja az adminisztratív költségeket, különösen a kisebb pénzügyi intézmények számára; |
29. |
üdvözli, hogy Mario Draghi a 2015. szeptember 23-i monetáris párbeszéd alkalmával kifejezésre juttatta, hogy kész tájékoztatni az Európai Parlamentet az EKB olyan szervezeteken belül elfoglalt álláspontjáról, mint a Pénzügyi Stabilitási Tanács vagy a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság; |
30. |
emlékeztet arra, hogy az EKB szerepei közé tartozik a pénzügyi stabilitás védelme, így a megfelelő likviditás biztosítása annak érdekében, hogy megelőzze a nyilvános bankpánikokat az eurórendszer hálózatához kapcsolódó fizetőképes bankokban; |
31. |
emlékeztet arra, hogy az EKB trojkában és kvadrigában betöltött szerepét a kettes csomagban (a 472/2013/EU rendelet 7. cikke) kodifikálták; tudomásul veszi az Európai Bíróság C-62/14. sz. ügyben hozott 2015. június 16-i ítéletét, és felhívja az EKB-t, hogy intézkedései során vegye ezt figyelembe; sürgeti az EKB-t, hogy értékelje újra, és ha szükséges erősítse meg a politikai döntésektől való függetlenségét; |
32. |
kéri a trojka működési módjának és az EKB trojkában és kvadrigában való részvételének alapos értékelését, a felelősségi körök tisztázása, valamint a mentőprogramok elfogadásával és végrehajtásával kapcsolatos demokratikus elszámoltathatóság növelése céljából; |
33. |
emlékeztet a Parlamentnek a trojka szerepéről és műveleteiről szóló vizsgálatról elfogadott 2014. február 28-i jelentésére, amelyben felkéri a következő Parlamentet, hogy folytassa az említett jelentésben megkezdett munkát, annak fő megállapításait dolgozza ki részletesebben, valamint folytasson további vizsgálatokat; |
34. |
felhívja a tagállamokat, a Tanácsot és az EKB-t, hogy tegyenek meg mindent a nemek közötti egyensúly biztosítása érdekében az EKB döntéshozatali szervein belül, és fordítsanak szoros figyelmet erre a kérdésre e szervek, különösen a Kormányzótanács és az Igazgatóság tagságának megújításakor; |
35. |
megjegyzi, hogy 2015. november 24-én a Bizottság javaslatot terjesztett elő a bankbetétekre vonatkozó, az egész euróövezetre kiterjedő betétbiztosítási rendszer bevezetésére; |
36. |
üdvözli a tőkepiaci unióval kapcsolatos projektet és annak esetleges hozzájárulását a finanszírozási csatornák kiegyensúlyozásához, amit nem a finanszírozási eszközök csökkentésével vagy jelenlegi szinten tartásával, hanem azok bővítésével és diverzifikálásával kíván elérni, hozzájárulva az euróövezeti gazdaságok bankrendszertől való túlzott függésének csökkentéséhez, és egy döntő fontosságú „lengéscsillapítót” hozva létre a monetáris unió számára; ugyanakkor figyelmeztet arra, hogy a tőkepiaci unió nem foghatja vissza a személyes kapcsolatokon alapuló banki szolgáltatásokra összpontosító reálgazdaságot, mivel ez a kisebb cégek számára legmegfelelőbb finanszírozási forma; |
37. |
utasítja elnökét, hogy ezt az állásfoglalást továbbítsa a Tanácsnak, a Bizottságnak és az Európai Központi Banknak. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/136 |
P8_TA(2016)0064
Szabadkereskedelmi megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdése Ausztráliával és Új-Zélanddal
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megnyitásáról Ausztráliával és Új-Zélanddal (2015/2932(RSP))
(2018/C 035/23)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság „A mindenki számára előnyös kereskedelem: A felelősebb kereskedelem- és beruházáspolitika felé” című, 2015. október 14-i közleményére (COM(2015)0497), |
— |
tekintettel a Bizottság elnökének, Jean-Claude Junckernek, valamint az Európai Tanács elnökének, Donald Tusknak Új-Zéland miniszterelnökével, John Key-el 2015. október 29-én, valamint Ausztrália miniszterelnökével, Malcolm Turnbull-al 2015. november 15-én tett közös nyilatkozatára, |
— |
tekintettel a 2008. október 29-én elfogadott EU–Ausztrália partnerségi keretre, valamint az Európai Unió és Új-Zéland közötti kapcsolatokról és együttműködésről szóló, 2007. szeptember 21-i együttes nyilatkozatra, |
— |
tekintettel az EU és Ausztrália közötti más kétoldalú megállapodásokra, különösen a megfelelőségértékelésre, a megfelelőségi igazolásokra és jelölésekre vonatkozó kölcsönös elismerésről szóló megállapodásra és a borkereskedelemről szóló megállapodásra, |
— |
tekintettel az EU és Új-Zéland közötti egyéb kétoldalú megállapodásokra, különösen az élő állatok és az állati termékek kereskedelme esetében alkalmazandó állat-egészségügyi intézkedésekről szóló megállapodásra és a megfelelőségértékelés kölcsönös elismeréséről szóló megállapodásra, |
— |
tekintettel korábbi állásfoglalásaira, különösen az Európai Unió és Ausztrália közötti, a kölcsönös elismerésről kötött megállapodás módosításáról szóló megállapodás megkötésével kapcsolatos tanácsi határozattervezetről szóló, 2012. szeptember 12-i álláspontjára (1) és az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a kölcsönös elismerésről kötött megállapodás módosításáról szóló megállapodás megkötésével kapcsolatos tanácsi határozattervezetről szóló, 2012. szeptember 12-i álláspontjára (2), |
— |
tekintettel a G20 csoport állam- és kormányfőinek Brisbane-ben megrendezett, 2014. november 15–16-i találkozóját követően kiadott közleményre, |
— |
tekintettel a Bizottság alelnöke/az Unió közös kül- és biztonságpolitikai főképviselője és az ausztrál külügyminiszter „Az EU és Auszrália közötti szorosabb partnerség felé” című, 2015. április 22-i közös nyilatkozatára, valamint Van Rompuy elnök, Barroso elnök és Key miniszterelnök az Új-Zéland és az Európai Unió közti partnerség elmélyítéséről szóló, 2014. március 25-i közös nyilatkozatára, |
— |
tekintettel az e tárgyalások során érintett, bizonyos mezőgazdasági ágazatok érzékeny jellegére, |
— |
tekintettel az EU és fő kereskedelmi partnerei között jelenleg tárgyalt megállapodások már így is jelentős számára, |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 207. cikkének (3) bekezdésére és 218. cikkére, |
— |
tekintettel a Bizottsághoz intézett, a szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások Ausztráliával és Új-Zélanddal történő megnyitásáról szóló kérdésre (O-000154/2015 – B8-0101/2016), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 128. cikkének (5) bekezdésére és 123. cikkének (2) bekezdésére, |
A. |
mivel Ausztrália és Új-Zéland az EU legrégebbi és legközelebbi partnerei közé tartozik, az EU értékeivel közös értékeket vall magáénak, és elkötelezett a jólét és a biztonság egy szabályokon alapuló rendszer keretei közötti, globális előmozdítása mellett; |
B. |
mivel az EU, Ausztrália és Új-Zéland közösen dolgozik számos különböző kihívás kezelésén és sok nemzetközi fórumon működik együtt; |
C. |
mivel az EU és Új-Zéland a közbeszerzésről szóló megállapodás részes fele, és Ausztrália csatlakozása a megállapodáshoz most van folyamatban; |
D. |
mivel az EU, Ausztrália és Új-Zéland többoldalú tárgyalásokat folytat a „zöld termékek” kereskedelmének további liberalizálása érdekében (a környezetvédelmi termékekre vonatkozó megállapodás), valamint a szolgáltatások kereskedelme tárgyában (TiSA); |
E. |
mivel mind Ausztrália, mind Új-Zéland részt vett a Csendes-óceáni térséget összefogó partnerség (TPP) létrehozására irányuló, a közelmúltban lezárult tárgyalásokon, valamint részt vesz az Ausztrália és Új-Zéland legjelentősebb kereskedelmi partnereit egyesítő kelet-ázsiai átfogó regionális gazdasági partnerségről (RCEP) folyó tárgyalásokon; |
F. |
mivel Ausztrália és Új-Zéland azon hat WTO-tag közé tartozik, amelyek nem rendelkeznek kedvezményes hozzáféréssel az uniós piacokhoz, és tárgyalásokat sem folytatnak e célból; |
G. |
mivel Ausztráliában és Új-Zélandon egyaránt teljes mértékben érvényesül a jogállamiság elve, és az jelenleg erős védelemben részesíti a környezetet, valamint az emberi, a szociális és a munkavállalói jogokat; |
H. |
mivel az ezekkel az országokkal kötött szabadkereskedelmi megállapodások elmélyítik majd a kereskedelmi és beruházási kapcsolatokat, és mivel nem lehetne e megállapodások megkötését tervbe venni, ha azok sértenék a felek szociális, környezeti vagy munkaügyi normák bevezetésére, fenntartására vagy megerősítésére vonatkozó képességét; |
I. |
mivel 2014. július 30-án lezárultak az Európai Unió és Új-Zéland közötti kapcsolatokról és együttműködésről szóló partnerségi megállapodásra (PARC) vonatkozó tárgyalások, 2015. április 22-én pedig az EU–Ausztrália keretmegállapodásra (FA) vonatkozó tárgyalások; |
J. |
mivel az EU mind Ausztrália, mind Új-Zéland harmadik legjelentősebb kereskedelmi partnere, e két ország pedig (2014-es adat szerint) az EU huszonegyedik és ötvenegyedik legjelentősebb kereskedelmi partnere; |
K. |
mivel Új-Zéland egyike azon kevés országoknak, amelyek esetében a Bizottság elismeri, hogy a személyes adatok védelmének megfelelő szintjével rendelkezik; |
L. |
mivel a korszerű, nagyra törő, kiegyensúlyozott és átfogó megállapodások megkötése a gazdasági kapcsolatokat új szintre emelné; |
M. |
mivel a Parlamentnek dönteni kell majd arról, megadja-e hozzájárulását az esetleg az EU és Ausztrália, illetve az EU és Új-Zéland között kötendő átfogó szabadkereskedelmi megállapodásokhoz; |
1. |
kiemeli az Európai Unió és az ázsiai–csendes-óceáni térség közötti kapcsolatok elmélyítésének jelentőségét az európai gazdasági növekedés szempontjából, valamint hangsúlyozza, hogy ezt az Európai Unió kereskedelempolitikája is tükrözi; elismeri, hogy Ausztrália és Új-Zéland kulcsszerepet játszik e stratégiában, és az ezekkel a partnerekkel folytatott kereskedelem kiszélesítése és elmélyítése elősegítheti e cél elérését; |
2. |
elismerését fejezi ki mind Ausztrália, mind Új-Zéland számára a többoldalú kereskedelmi menetrend melletti határozott és következetes elkötelezettségük miatt; |
3. |
úgy véli, hogy az Unió kétoldalú és regionális együttműködési stratégiáiban rejlő potenciális lehetőségek csak akkor aknázhatók ki, ha a kölcsönösség és a kölcsönös előnyök szellemében színvonalas szabadkereskedelmi megállapodások megkötésére kerül sor mind Ausztráliával, mind pedig Új-Zélanddal, amelyek azonban a többoldalú előrelépésekre irányuló egyéb erőfeszítéseket, illetve a már megkötött többoldalú és kétoldalú megállapodások végrehajtását semmiféleképpen sem aknázhatják alá, és azoktól nem vonhatják el sem a forrásokat, sem a figyelmet; |
4. |
úgy véli, hogy az Ausztráliával, illetve Új-Zélanddal kötendő két elkülönülő, korszerű, nagyra törő, kiegyensúlyozott és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásra vonatkozó, e két gazdaság sajátos jellege figyelembevételével folytatott tárgyalás a kétoldalú partnerkapcsolatok elmélyítésének pragmatikus útját jelenti, tovább erősíti a már meglévő, érett kétoldalú kereskedelmi és beruházási kapcsolatokat, és elősegíti a közelmúltban megkötött csendes-óceáni partnerség lehetséges eltérítő hatásainak mérséklését; azzal számol, hogy a tárgyalások eredménye mintaként szolgálhat a jövőbeli szabadkereskedelmi megállapodásokhoz; |
5. |
felhívja a Bizottságot, hogy mélyrehatóan tanulmányozza, milyen további piaci hozzáférési lehetőségek adódhatnak az európai gazdasági szereplők, különösen a kkv-k számára az esetleg Ausztráliával és Új-Zélanddal kötendő szabadkereskedelmi megállapodások alkalmazási körének megállapítása során, és hogy ezeket vesse össze minden lehetséges érdekvédelmi törekvéssel, figyelembe véve egyúttal azt is, hogy Ausztrália és Új-Zéland piacai már viszonylag nyitottak, és nemzetközi összehasonlításban igen alacsony vámtarifákat alkalmaznak; |
6. |
hangsúlyozza, hogy a szóban forgó három fejlett gazdaság között kötendő ambiciózus megállapodásoknak ésszerű módon foglalkozniuk kell a beruházással, az áruk és a szolgáltatások kereskedelmével (az Európai Parlament jelenlegi ajánlásaira építve a politikai mozgástér fenntartása és az érzékeny ágazatok tekintetében), az e-kereskedelemmel, a közbeszerzéssel, az energiával, az állami tulajdonú vállalatokkal, a versennyel, a korrupció elleni küzdelemmel, szabályozási kérdésekkel, így az egészségügyi és növény-egészségügyi korlátozásokkal, technológia-kutatással, és különösen a kis- és középvállalkozások szükségleteivel, és előmozdíthatják a globális gazdaságirányítást a nemzetközi normákkal kapcsolatos konvergencia és együttműködés erősítése révén anélkül, hogy eközben akár a legcsekélyebb mértékben is csökkenne a fogyasztóvédelem (élelmiszer-biztonság), a környezetvédelem (állat-egészségügy, állatjólét, növény-egészségügy), valamint a szociális és munkaügyi védelem szintje; |
7. |
kiemeli, hogy a lehetséges megállapodásoknak, külön fejezetben, teljes mértékben figyelembe kell venniük a kis- és középvállalkozásoknak a piacrajutás megkönnyítésével kapcsolatos igényeit és érdekeit konkrét üzleti lehetőségek megteremtése érdekében; |
8. |
úgy véli, hogy bármely lehetséges szabadkereskedelmi megállapodás elengedhetetlen része egy olyan erőteljes és ambiciózus, a fenntartható fejlődést tárgyaló fejezet, amely többek közt kiterjed az alapvető munkaügyi normákra, a kormányzásra vonatkozó négy alapvető ILO-egyezményre és a többoldalú környezetvédelmi egyezményekre; úgy véli, hogy a megállapodásnak egy közös civil társadalmi fórum létrehozására is ki kell terjednie, amely nyomon követi és észrevételezi annak végrehajtását, valamint azt, hogy a felek milyen mértékben teljesítik az emberi jogokkal, a munkaügyi normákkal és a környezetvédelemmel kapcsolatos vállalásaikat és kötelezettségeiket; |
9. |
megjegyzi, hogy a mezőgazdaság rendkívül érzékeny ágazat, és hogy a mezőgazdasággal és halászattal foglalkozó fejezetek végső, kiegyensúlyozott eredménye érdekében megfelelően figyelembe kell venni valamennyi európai termelő, azaz a hús-, tej-, cukor-, gabonatermelők és textilgyártók, valamint a legkülsőbb régiókban tevékenykedő termelők érdekeit, például átmeneti időszakok és megfelelő kvóták bevezetésével, illetve azáltal, hogy e fejezetekben semmilyen kötelezettségvállalást nem tesznek a legérzékenyebb ágazatokban; úgy véli, hogy a megállapodás csak ebben az esetben fokozhatja a versenyképességet és válhat mind a fogyasztók, mind a termelők javára; kéri a hatékony kétoldalú óvintézkedések beillesztését az import hirtelen megnövekedésének megelőzése érdekében, ami az érzékeny ágazatokban súlyosan sértené az európai termelők érdekeit, illetve ezzel fenyegetne, valamint a legkülső régiók érzékeny terményeinek védelmére irányuló intézkedések alkalmazását, elsősorban a különleges cukrok kizárását; |
10. |
hangsúlyozza, hogy a tárgyalásoknak olyan erős és végrehajtható rendelkezések megállapításához kell vezetniük, amelyek gondoskodnak a szellemi tulajdonjogok, így a földrajzi árujelzők elismeréséről és védelméről; |
11. |
kéri a Bizottságot, hogy a lehető legrövidebb időn belül folytasson le átfogó fenntarthatósági hatásvizsgálatokat a lehetséges megállapodásokkal kapcsolatban annak érdekében, hogy képes legyen alaposan felmérni az EU és Ausztrália, illetve az EU és Új-Zéland közötti kereskedelmi és beruházási kapcsolatok mindkét fél lakosságának és vállalkozásainak, ezen belül a legkülső területeknek és a tengerentúli országoknak és területeknek a javát szolgáló fokozásának lehetséges előnyeit és hátrányait; |
12. |
kéri a Bizottságot, hogy az Ausztráliával és Új-Zélanddal folytatandó tárgyalások megnyitását kösse ahhoz a feltételhez, hogy valamennyi fél a kezdetektől kötelezze el magát a tárgyalások a lehető legátláthatóbb módon való lebonyolítása, valamint a más tárgyalások során kialakított legmegfelelőbb gyakorlatok maradéktalan tiszteletben tartása és a szociális partnerekkel és a civil társadalommal folytatott folyamatos párbeszéd mellett, valamint kéri, hogy az alkalmazási kör megállapítása során illesszék be a megállapodásba az ezzel kapcsolatos ambíciók kívánt szintjét; |
13. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, valamint Ausztrália és Új-Zéland kormányának és parlamentjének. |
(1) HL C 353. E, 2013.12.3., 210. o.
(2) HL C 353. E, 2013.12.3., 210. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/139 |
P8_TA(2016)0065
Kedvtelésből tartott állatok valamennyi tagállamban kompatibilis nyilvántartási rendszereinek bevezetése
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása a kedvtelésből tartott állatok valamennyi tagállamban kompatibilis nyilvántartási rendszereinek bevezetéséről (2016/2540(RSP))
(2018/C 035/24)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a kedvtelésből tartott állatok valamennyi tagállamban kompatibilis nyilvántartási rendszereinek bevezetéséről szóló, 2016. február 4-i bizottsági nyilatkozatra; |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) a közös agrárpolitika működéséről szóló 43. cikkére, |
— |
tekintettel az EUMSZ az egységes piac létrehozásáról és működéséről szóló 114. cikkére, |
— |
tekintettel az EUMSZ 168. cikke (4) bekezdésének az állat- és növényegészségügyi intézkedésekről szóló b) pontjára, |
— |
tekintettel az EUMSZ fogyasztóvédelmi intézkedésekről szóló 169. cikkére, |
— |
tekintettel az EUMSZ 13. cikkére, amely kiköti, hogy az Unió politikáinak kialakításánál és végrehajtásánál az Unió és a tagállamok teljes mértékben figyelembe veszik az állatok mint érző lények kíméletére vonatkozó követelményeket, |
— |
tekintettel a kedvtelésből tartott állatok nem kereskedelmi célú mozgásáról szóló, 2013. június 12-i 576/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, valamint az 576/2013/EU rendelet szerinti, a kutyák, macskák és görények nem kereskedelmi célú mozgásához szükséges azonosító okmányok mintájáról, területek és harmadik országok jegyzékének, valamint bizonyos feltételeknek való megfelelést igazoló nyilatkozatok formátumának, külső megjelenésének és nyelvének megállapításáról szóló, 2013. június 28-i 577/2013/EU bizottsági végrehajtási rendeletre, |
— |
tekintettel a 90/425/EGK irányelv A. mellékletének I. pontjában felsorolt külön közösségi szabályokban megállapított állat-egészségügyi követelmények hatálya alá nem tartozó állatok, spermák, petesejtek és embriók Közösségen belüli kereskedelmére és a Közösségbe történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi követelmények megállapításáról szóló, 1992. július 13-i 92/65/EGK tanácsi irányelvre, |
— |
tekintettel az állategészségügyről szóló rendeletre irányuló javaslatról szóló, 2014. április 15-i álláspontjára (1), |
— |
tekintettel a Mezőgazdasági és Halászati Tanács 2010. november 29-i, 3 050. ülésének következtetéseire a kutyák és a macskák jólétéről, |
— |
tekintettel a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló, 1996. december 9-i 338/97/EK tanácsi rendeletre, |
— |
tekintettel a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló 338/97/EK tanácsi rendeletben előírt engedélyek, bizonyítványok és más okmányok mintáira vonatkozó szabályok megállapításáról és a 865/2006/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló, 2012. augusztus 23-i 792/2012/EU bizottsági végrehajtási rendeletre, |
— |
tekintettel a „biztonságosabb egészségügyi ellátás Európában: a betegbiztonság javítása és az antimikrobiális rezisztencia leküzdése” című, 2015. május 19-i állásfoglalására (2), |
— |
tekintettel a kedvtelésből tartott állatok zoonózisaival foglalkozó ágazatközi, szakmaközi és interdiszciplináris stratégiai szakértői csoport (CALLISTO projekt) felmérésének következtetéseire, |
— |
tekintettel az 576/2013/EU rendelethez csatolt bizottsági nyilatkozat alapján a kereskedelmi gyakorlatok által érintett kutyákról és macskákról 12 tagállam részvételével készült uniós tanulmány első eredményeire, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) és (4) bekezdésére, |
A. |
mivel a Bizottság finanszírozta egy, a kereskedelmi gyakorlatok által érintett kutyák és macskák jólétéről szóló tanulmány elkészítését; |
B. |
mivel a nem kormányzati szervezetek, bűnüldöző hatóságok, illetékes hatóságok és állatorvosok rámutattak arra, hogy a kedvtelésből tartott állatokkal való illegális kereskedelem egyre terjed, ami a kedvtelésből tartott állatok utaztatási rendszerével való széles körű visszaéléssel, az ellenőrzések elkerülésével és okirat-hamisítással jár együtt; |
C. |
mivel a nem kormányzati szervezetek, bűnüldöző hatóságok és illetékes hatóságok szerint a kedvtelésből tartott állatok – köztük az egzotikus és vadon élő állatok – illegális kereskedelme a súlyos és szervezett bűnözéshez kapcsolódik; |
D. |
mivel a közelmúltbeli előrelépések ellenére még mindig jelentősek az aggodalmak a kedvtelésből tartott állatok útlevelén szereplő információk tekintetében, különösen az egyes állatok esetében megadott életkor ellenőrzésével kapcsolatosan; |
E. |
mivel az illegális kereskedelem tárgyát képező, kedvtelésből tartott állatok gyakran rosszul tenyésztettek, gyengén szocializáltak és fokozottan ki vannak téve a betegségek kockázatának, és mivel az elmúlt évtizedekben megjelent új emberi betegségek 70 %-a állati eredetű, és az általában kedvtelésből tartott állatok több mint 100 zoonózis, például a veszettség gazdaállatai; |
F. |
mivel a tagállamok többsége rendelkezik már valamiféle előírásokkal a kedvtelésből tartott állatok nyilvántartásba vételére és/vagy azonosítására vonatkozóan; mivel a legtöbb ilyen adatbázis még nem kompatibilis, és az uniós határokon átszállított kedvtelésből tartott állatok nyomonkövethetősége korlátozott; |
G. |
mivel a kedvtelésből tartott állatok azonosítására és nyilvántartásba vételére vonatkozó, kompatibilis követelmények jelentős előrelépést jelentenének az állatjólét, a közegészség és az állatok egészségének védelme terén, és biztosítanák a kedvtelésből tartott állatok Unión belüli hatékony nyomonkövethetőségét; |
H. |
mivel egyes tagállamok (Hollandia és Belgium) már pozitív listákat alkalmaznak a kedvtelésből tartott állatok tartására/értékesítésére vonatkozóan; |
1. |
hangsúlyozza, hogy a kedvtelésből tartott állatok több millió állattartó és család életéhez járulnak hozzá pozitívan, és ismételten megerősíti, hogy az állattartóknak és állataiknak biztonságos és ellenőrzött módon kell tudniuk utazni az Unión belül; |
2. |
üdvözli a kedvtelésből tartott állatok utaztatási rendszerének az 576/2013/EU rendelet által bevezetett fejlesztéseit, beleértve a kedvtelésből tartott állatok útlevelében foglalt további biztonsági jellemzőket, és az egyéb újításokat, amelyek bevezetésére akkor fog sor kerülni, ha a társjogalkotók elfogadták az állategészségügyi rendeletet; |
3. |
aggodalommal veszi tudomásul a nem kormányzati szervezetek, bűnüldöző hatóságok, illetékes hatóságok és állatorvosok által rendelkezésre bocsátott bizonyítékokat, melyek egyértelműen mutatják, hogy egyre többször élnek vissza jogellenesen a kedvtelésből tartott állatok utaztatási rendszerével, kereskedelmi célokra használva azt; |
4. |
megállapítja, hogy az illegális kereskedelem tárgyát képező állatok esetében a védőoltások, a megfelelő antivirális kezelés, valamint az állatorvosi és higiéniai ellátás hiánya gyakran ahhoz vezet, hogy az állatokat antibiotikumokkal kell kezelni; hangsúlyozza, hogy ez növeli az antimikrobiális szerekkel szembeni rezisztencia kockázatát; |
5. |
aggodalommal veszi tudomásul az általában kedvtelésből tartott vadállatokkal való legális és illegális kereskedelem terjedését; megjegyzi, hogy a vadállatok kedvtelési célú tartása jelentős mértékben veszélyezteti az egyes állatok jólétét, illetve az emberek egészségét és biztonságát; megjegyzi, hogy a kereskedelem súlyos következményekkel jár a kereskedelmi céllal elejtett vadon élő állatfajok megőrzésére; felszólítja a Bizottságot, hogy fogadjon el határozott és hatékony intézkedéseket a kedvtelésből tartott állatok, többek között a kedvtelésből tartott vadon élő állatok illegális kereskedelme ellen; |
6. |
megjegyzi, hogy bár számos tagállam rendelkezik a kedvtelésből tartott állatok azonosítására és nyilvántartására szolgáló kötelező rendszerrel, eltérések mutatkoznak a tárolt információk és az azonosítási és nyilvántartási előírások alá tartozó állatok tekintetében, valamint abban, hogy mely irányítási szinten tárolják az információkat; |
7. |
megjegyzi, hogy a kutyákra (Canis lupus familiaris) és a macskákra (Felis silvestris catus) vonatkozó, kompatibilis azonosítási és nyilvántartási előírások csökkentenék az okirat-hamisítás és az illegális kereskedelem mértékét, ezzel javítva az állatok jólétét, védve a közegészséget és az állategészséget, valamint biztosítva az Unión belüli hatékony nyomonkövethetőséget; |
8. |
felszólítja a Bizottságot, hogy az átvihető állatbetegségekre vonatkozó rendelet (állategészségügyi rendelet) hatálybalépését követően azonnal fogadjon el olyan, felhatalmazáson alapuló jogi aktust, amelyben a rendelet 109. és 118. cikkének megfelelően szabályokat fektet le a kutyák (Canis lupus familiaris) és a macskák (Felis silvestris catus) azonosításának és nyilvántartásának eszközeire és módszereire vonatkozó részletes, kompatibilis rendszerekkel kapcsolatban; hangsúlyozza, hogy a kedvtelésből tartott állatok tulajdonosainak és értékesítőinek személyes adatait a személyes adatok védelmére vonatkozó uniós jogi standardokkal összhangban tiszteletben kell tartani; |
9. |
felszólítja a Bizottságot, hogy az átvihető állatbetegségekről szóló rendelet hatálybalépését követően azonnal vegye fontolóra olyan, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadását, amelyekben a rendelet 109. és 118. cikkének megfelelően szabályokat fektet le a rendelet I. mellékletében felsorolt kedvtelésből tartott állatok azonosításának és nyilvántartásának eszközeire és módszereire vonatkozó részletes, kompatibilis rendszerekkel kapcsolatban; |
10. |
sürgeti a Bizottságot, hogy haladéktalanul tegye közzé a kereskedelmi gyakorlatok által érintett kutyák és macskák jólétéről szóló tanulmány következtetéseit; |
11. |
úgy véli, hogy az EU-ban kedvtelésből tartott vadállatokra vonatkozó azonosítási és nyilvántartási előírások kompatibilis rendszere pusztán az illegális kereskedelem leküzdésén kívül szélesebb körű előnyöket is hozna; véleménye szerint ezen előnyök körébe tartozna többek között a kitört betegségek forrásának visszakeresése, valamint az állatokkal szembeni rossz bánásmóddal és az állatok jólétével kapcsolatosan aggodalomra okot adó egyéb szempontok kezelése. |
12. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
(1) Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0381.
(2) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0197.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/142 |
P8_TA(2016)0066
A jemeni humanitárius helyzet
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása a jemeni humanitárius helyzetről (2016/2515(RSP))
(2018/C 035/25)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Jemenről szóló korábbi állásfoglalásaira, különösen a jemeni helyzetről szóló, 2015. július 9-i állásfoglalására (1), |
— |
tekintettel Federica Mogherini, a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (alelnök/főképviselő) és Hrisztosz Sztilianidesz, a humanitárius segítségnyújtásért és válságkezelésért felelős biztos 2016. január 10-i közös nyilatkozatára az Orvosok Határok Nélkül (MSF) egyik jemeni egészségügyi központja ellen elkövetett támadásról, |
— |
tekintettel az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) szóvivőjének 2015. december 15-i nyilatkozatára a Jemenről szóló, az ENSZ égisze alatt zajló megbeszélések újrakezdéséről, valamint Federica Mogherini, alelnök/főképviselő és Hrisztosz Sztilianidesz, a humanitárius segítségnyújtásért és válságkezelésért felelős biztos 2015. október 2-i közös nyilatkozatára a jemeni helyzetről, |
— |
tekintettel a Külügyek Tanácsa Jemenről szóló következtetéseire, különösen a 2015. április 20-i következtetésekre, |
— |
tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának Jemenre vonatkozó határozataira, különösen a 2216. (2015), 2201. (2015) és 2140. (2014) számú határozatára, |
— |
tekintettel az ENSZ főtitkárának szóvivője Jemenről szóló, 2016. január 10-i és 2016. január 8-i nyilatkozatára, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 123. cikkének (2) és (4) bekezdésére, |
A. |
mivel a jelenlegi jemeni válság az egymást követő kormányok kudarcainak következménye, amelyek nem voltak képesek eleget tenni a jemeni nép demokratikus, gazdasági és társadalmi fejlődésre, stabilitásra és biztonságra irányuló jogos törekvéseinek; mivel ez a kudarc megteremtette a feltételeket az erőszakos konfliktus kirobbanásához, mivel nem hozott létre inkluzív kormányt és tisztességes hatalommegosztást, szisztematikusan figyelmen kívül hagyta az országban fennálló számos törzsi feszültséget, valamint a széles körű bizonytalanságot és a gazdasági bénultságot; |
B. |
mivel Jemenben az Abd Rabbu Manszúr Hádi jemeni elnök felkérésére Szaúd-Arábia által vezetett katonai beavatkozás, beleértve a nemzetközileg betiltott kazettás bombák használatát, katasztrofális humanitárius helyzetet eredményezett, amely az egész ország lakosságát érinti, súlyos következményekkel jár a régióra nézve, és veszélyt jelent a nemzetközi békére és biztonságra; mivel a jelenlegi katonai konfliktus eszkalálódásának elsődleges áldozata a már amúgy is sanyarú körülmények között élő jemeni polgári lakosság; |
C. |
mivel a húszi lázadók ostrom alá vették Taizt, Jemen harmadik legnagyobb városát, akadályozva a humanitárius segélyek célba juttatását; mivel Stephen O’Brien, az ENSZ humanitárius ügyekért felelős főtitkárhelyettese és gyorssegélyekkel foglalkozó koordinátora szerint a városban rekedt mintegy 200 000 polgári lakosnak sürgősen ivóvízre, élelemre, orvosi ellátásra és egyéb, életmentő segítségre és védelemre van szüksége; |
D. |
mivel a konfliktus kezdete óta legalább 5 979 ember vesztette életét – akiknek csaknem fele polgári személy –, és 28 208 sebesült meg; mivel több száz gyermek és nő van az áldozatok között; mivel a különböző milíciák közötti folyamatos harc, a bombázások, valamint az alapvető szolgáltatások akadozása riasztó méreteket öltő humanitárius következményekkel jár a civil lakosságra nézve; |
E. |
mivel a 2015 novemberében kiadott, a 2016. évre vonatkozó humanitárius igényekkel kapcsolatos áttekintés (HNO) szerint jelenleg 21,2 millió ember (a lakosság 82 %-a) szorul valamilyen fajta humanitárius segítségre; mivel a becslések szerint mintegy 2,1 millióan alultápláltak, ezen belül több mint 1,3 millió gyermeket sújt súlyos, akut alultápláltság; |
F. |
mivel az EU 2015-ben 52 millió euró összegű kiegészítő humanitárius segélyt nyújtott a jemeni válság, valamint a válság hatásainak enyhítése céljából az Afrika szarva térségben; mivel az EU legfeljebb 2 millió eurót rendelkezésre bocsát az ENSZ ellenőrző és felügyeleti mechanizmusának (UNVIM) létrehozásához, amely a Jemenbe irányuló kereskedelmi rakományok átvizsgálását biztosítja majd, lehetővé téve a kereskedelmi cikkek és a humanitárius segély Jemenbe való, zavartalan áramlását; |
G. |
mivel a Szaúd-Arábia vezette katonai koalíció jemeni légitámadásai több beszámoló szerint polgári célpontokat – többek között kórházakat, iskolákat, piacokat, gabonaraktárakat, kikötőket, és egy, a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek számára létesített tábort – is sújtottak, és súlyos károkat okoztak a segélyek célba juttatásához szükséges alapvető infrastruktúrában, valamint az országban súlyos élelmiszer- és üzemanyaghiányhoz vezettek; mivel 2016. január 10-én bombatámadás ért egy, az Orvosok Határok Nélkül (MSF) által támogatott észak-jemeni kórházat, melynek során legalább hat ember meghalt, egy tucat megsérült – többek között az MSF munkatársai –, és súlyos károk keletkeztek az orvosi létesítményekben; mivel ez a legújabb esete az egészségügyi létesítmények elleni sorozatos támadásoknak; mivel számos történelmi műemlék és régészeti lelőhely is helyrehozhatatlanul károsult vagy megsemmisült, beleértve Szanaa óvárosának egyes részeit is, amely UNESCO világörökségi helyszín; |
H. |
mivel a lecsökkent kikötő-kapacitás és a megsérült infrastruktúrák és létesítmények következtében keletkezett túlterheltség miatt az üzemanyag-import válság előtti volumenének csupán 15 %-a jut el az országba; mivel az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének Integrált Élelmezésbiztonsági Szint Besorolása (IPC) szerint az élelmezésbiztonság tekintetében jelenleg nyolc kormányzóság – Szaada, Haddzsa, Hodeida, Taiz, Al-Dhale, Lahidzs, Abjan és Hadramaut – vészhelyzetben van; |
I. |
mivel a Save the Children szervezet szerint a harcok, illetve az üzemanyaghiány az ország 22 kormányzósága közül legalább 18-ban a kórházak bezárásához vezettek, vagy súlyosan érintik azok működését; mivel bezártak 153 egészségügyi központot, amelyek korábban több mint 450 000 veszélyeztetett gyermek táplálkozásáról gondoskodtak, továbbá 158 járóbeteg-ellátást nyújtó intézményt, amelyek közel félmillió öt év alatti gyermeknek biztosítottak alapvető egészségügyi ellátást; |
J. |
mivel az UNICEF szerint a jemeni konfliktus súlyos hatással van a gyermekek oktatáshoz való hozzáférésére is, hiszen az közel 2 millió gyermek számára nem biztosított, mivel 3 584 iskolát – minden negyediket – bezártak; mivel ezek közül 860 iskola megrongálódott vagy lakóhelyüket elhagyni kényszerültek befogadását szolgálja; |
K. |
mivel 2015. december 15-én az egész országra kiterjedő tűzszünetet hirdettek, de azt azóta már számos alkalommal megsértették; mivel a harcban álló felek közötti, 2015. december közepén tartott svájci béketárgyalások nem vezettek jelentős áttöréshez a konfliktus felszámolását illetően; mivel az Iszmail Uld Sejk Ahmed, az ENSZ jemeni különmegbízottjának védnöksége alatt az ENSZ által vezetett béketárgyalások 2016. január 14-re tervezett újraindítását ideiglenesen elhalasztották a folytatódó erőszak miatt; |
L. |
mivel a jemeni helyzet komoly kockázatot jelent a régió, különösen Afrika szarva, a Vörös-tenger és a tágabb Közel-Kelet térségének stabilitására nézve; mivel az arab-félszigeti al-Kaida csoport (AQAP) hasznot tudott húzni a jemeni politikai és biztonsági helyzet romlásából, kiterjesztve jelenlétét és növelve terrortámadásai számát és nagyságát; mivel az úgynevezett Iszlám Állam (ISIS) / Dáis már megvetette lábát Jemenben és terrortámadásokat intézett síita mecsetek ellen, amelyek során több száz ember vesztette életét; |
M. |
mivel a térségben és azon túl a szélsőségesség és az erőszak elleni nemzetközi erőfeszítések szempontjából, valamint a Jemenen belüli béke és stabilitás szempontjából egyaránt döntő fontosságú, hogy Jemen megfelelően működő kormánnyal rendelkezzen, és stabil és biztonságos legyen; |
N. |
mivel a háború kezdete óta egyes uniós tagállamok továbbra is engedélyezték fegyverek és hozzájuk kapcsolódó termékek szállítását Szaúd-Arábiába; mivel az ilyen kereskedelem sérti a fegyverkivitel ellenőrzéséről szóló 2008/944/KKBP közös álláspontot, amely kifejezetten tiltja, hogy a tagállamok engedélyt adjanak olyan esetekben, amikor egyértelműen fennáll annak kockázata, hogy az exportálandó katonai technológiát vagy felszereléseket a nemzetközi humanitárius jogot súlyosan sértő tevékenységekre használják fel, és a regionális béke, biztonság és stabilitás aláásására; |
1. |
súlyos aggodalmát fejezi ki a Jemenben kialakult humanitárius helyzet aggasztó romlása miatt, ahol az ellenségeskedés beszüntetésére való ismételt felhívások ellenére a korábbi belső konfliktus, a Szaúd-Arábia vezette koalíció által végrehajtott légicsapások intenzívebbé válása, a harcok és a bombázások következtében az élelmiszer-ellátás széles körű bizonytalansága és súlyos alultápláltság alakult ki, a polgári lakosság, valamint az egészségügyi és a segélyszervezeti dolgozók ellen megkülönböztetés nélküli támadásokat indítanak, továbbá megsemmisült a polgári és orvosi infrastruktúra; mélységes sajnálatát fejezi ki a konfliktus során kioltott emberéletek és a harcok következtében a térségben rekedt személyek szenvedése miatt, és részvétét fejezi ki az áldozatok családjának; megerősíti, hogy továbbra is elkötelezett Jemen és a jemeni nép támogatása mellett; |
2. |
súlyos aggodalmát fejezi ki a Szaúd-Arábia vezette koalíció légitámadásai és a Jemen köré vont tengeri blokád miatt, amelyek több ezer emberéletet követeltek, tovább destabilizálták Jement, elpusztítják az ország fizikai infrastruktúráját, instabil helyzetet teremtettek, amelyet kihasználtak olyan terrorista és szélsőséges szervezetek, mint az ISIS/Dáis és az AQAP, és súlyosbítják a már egyébként is kritikus humanitárius helyzetet; határozottan elítéli ezenkívül az Irán által támogatott húszik destabilizáló és erőszakos akcióit, köztük Taiz városának ostromát, amely szintén katasztrofális humanitárius következményekkel járt a város lakói számára; |
3. |
hangsúlyozza, hogy az ENSZ vezetése alatt összehangolt humanitárius fellépésre van szükség, és arra sürget minden országot, hogy vegyen részt a humanitárius szükségletek kielégítésében; sürgeti valamennyi felet, hogy a válság által sújtott polgári lakosság sürgős szükségleteinek kielégítése érdekében a pártatlanság, a semlegesség és a függetlenség elvével összhangban tegyék lehetővé a sürgősen szükséges élelmiszerek, gyógyszerek, üzemanyagok és egyéb szükséges segély bejutását és célba juttatását az ENSZ-en és a nemzetközi humanitárius csatornákon keresztül; humanitárius célú fegyvernyugvásra szólít fel, hogy Jemen népéhez sürgősen eljuthasson az életmentő segítség; emlékeztet arra, hogy ezért alapvető fontosságú, hogy tovább könnyítsék Jemen kereskedelmi hajókkal való elérhetőségét; |
4. |
felszólítja az összes felet, hogy tartsák tiszteletben a nemzetközi humanitárius jogot és a nemzetközi emberi jogi normákat, biztosítsák a polgári lakosság védelmét, és közvetlenül ne vegyenek célba polgári infrastruktúrát, különösen egészségügyi létesítményeket és vízműveket; követeli a polgári személyek bántalmazására, kínzására és célzott meggyilkolására, valamint a nemzetközi emberi jogi normák és a nemzetközi humanitárius jog megsértésének egyéb eseteire vonatkozó valamennyi állítás független kivizsgálását; |
5. |
emlékezteti valamennyi felet, hogy a kórházakat és az orvosi személyzetet kifejezetten védi a nemzetközi humanitárius jog, és hogy a civilek és a polgári infrastruktúra ellen irányuló szándékos támadások háborús bűncselekménynek minősülnek; felszólít a nemzetközi emberi jogi normák és a nemzetközi humanitárius jog feltételezett megsértéseinek pártatlan és független kivizsgálására, beleértve a humanitárius infrastruktúrát és dolgozókat ért legutóbbi támadásokat is; felhívja valamennyi felet, hogy tartsa tiszteletben minden jemeni polgár emberi jogait és szabadságait, és hangsúlyozza annak fontosságát, hogy javítsák az országban béke- és humanitárius missziók keretében dolgozó valamennyi személy, köztük a segélyszervezetek dolgozói, az orvosok és az újságírók biztonságát; |
6. |
felhívja az EU-t, hogy ténylegesen ösztönözze a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartását, amint az a vonatkozó uniós iránymutatásokban szerepel; különösen hangsúlyozza, hogy az EU-nak a Szaúd-Arábiával folytatott politikai párbeszédében fel kell vetnie a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartásának szükségességét, és amennyiben az erre vonatkozó párbeszéd nem vezet eredményre, a nemzetközi humanitárius jog betartásának előmozdítására vonatkozó uniós iránymutatásokkal összhangban vizsgálja meg, hogy milyen egyéb intézkedéseket tehet; |
7. |
felszólítja az alelnököt/főképviselőt, hogy kezdeményezze Szaúd-Arábiával szemben európai uniós fegyverembargó bevezetését, tekintettel a súlyos vádakra, melyek szerint Szaúd-Arábia Jemenben megsértette a nemzetközi humanitárius jogot, valamint arra, hogy emiatt a fegyverek Szaúd-Arábia részére történő értékesítésének további engedélyezése sértené a 2008. december 8-i 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspontot; |
8. |
úgy véli, hogy Szaúd-Arábia és Irán fontos szerepet tölt be a válság megoldásában, és sürgeti mindkét felet, hogy pragmatikusan és jóhiszeműen járjanak el annak érdekében, hogy véget vessenek a harcoknak Jemenben; |
9. |
hangsúlyozza, hogy a konfliktusnak csak politikai, inkluzív és tárgyalások útján elért rendezésével lehet helyreállítani a békét, valamint megőrizni Jemen egységét, szuverenitását, függetlenségét és területi integritását; sürgeti valamennyi felet, hogy a lehető leghamarabb, jóhiszeműen, és előfeltételek támasztása nélkül vegyenek részt az ENSZ által vezetett béketárgyalások újabb fordulójában, nézeteltéréseiket párbeszéd és konzultációk révén oldják meg, utasítsák el az erőszak politikai célok érdekében történő alkalmazását, és tartózkodjanak a provokációtól, valamint a politikai megoldás aláaknázására alkalmas bármilyen egyoldalú akciótól; támogatja az ENSZ különmegbízottjának, Iszmail Uld Sejk Ahmednek arra irányuló erőfeszítését, hogy az ENSZ égisze alatt folytassanak béketárgyalásokat, összhangban az Öböl-menti Együttműködési Tanács kezdeményezésével, a nemzeti párbeszédre irányuló konferencia eredményeivel, valamint az ENSZ Biztonsági Tanácsa vonatkozó határozataival, különösen a 2140. (2014) és a 2216. (2015) számú határozattal; |
10. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek, az ENSZ főtitkárának, az Öböl-menti Együttműködési Tanács főtitkárának, az Arab Államok Ligája főtitkárának, valamint Jemen kormányának. |
(1) Elfogadott szövegek, P8_TA(2015)0270.
II Közlemények
AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK
Európai Parlament
2016. február 2., kedd
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/146 |
P8_TA(2016)0030
Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem
Az Európai Parlament 2016. február 2-i határozata a Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemről (2015/2313(IMM))
(2018/C 035/26)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Lengyel Köztársaság főügyésze által 2015. augusztus 13-án a lengyel közlekedésrendészeti főfelügyelő által indítandó (CAN-PST-SCW.7421.1209083.2014.9.A.0475. ügyszámú) eljárásokkal összefüggésben eljuttatott és 2015. október 29-én a plenáris ülésen bejelentett, a Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre, |
— |
tekintettel arra, hogy Robert Jarosław Iwaszkiewicz az eljárási szabályzat 9. cikkének (5) bekezdése értelmében lemondott az őt megillető, meghallgatáshoz való jogról, |
— |
tekintettel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. és 9. cikkére, valamint az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló, 1976. szeptember 20-i okmány 6. cikkének (2) bekezdésére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Bírósága által 1964. május 12-én, 1986. július 10-én, 2008. október 15-én és 21-én, 2010. március 19-én, 2011. szeptember 6-án és 2013. január 17-én hozott ítéletekre (1), |
— |
tekintettel a Lengyel Köztársaság Alkotmánya 105. cikkének (2) bekezdésére és 108. cikkére, valamint a képviselői vagy szenátori mandátumok gyakorlásáról szóló, 1996. május 9-i lengyel törvény 7b. cikkének (1) bekezdésére és 7c. cikkének (1) bekezdésére a 10b. cikkel összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 5. cikkének (2) bekezdésére, 6. cikkének (1) bekezdésére és 9. cikkére, |
— |
tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0015/2016); |
A. |
mivel a Lengyel Köztársaság főügyésze továbbított egy, a lengyel közlekedésrendészeti főfelügyelőtől érkezett kérelmet, amely Robert Jarosław Iwaszkiewicz lengyel európai parlamenti képviselő mentelmi jogának felfüggesztésére irányul a közúti közlekedés szabályairól szóló, 1997. június 20-i törvény 20. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett, 1971. május 20-i szabálysértési kódex 92a. cikke szerinti szabálysértés miatt; |
B. |
mivel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 9. cikke szerint az Európai Parlament képviselői saját tagállamuk területén az adott tagállam parlamenti képviselőire vonatkozó mentességeket élvezik; |
C. |
mivel a Lengyel Köztársaság Alkotmánya 105. cikkének (2) bekezdése és 108. cikke rögzíti, hogy képviselő a Szejm, illetve szenátor a Szenátus hozzájárulása nélkül nem vonható büntetőjogi felelősségre; |
D. |
mivel ezért az Európai Parlament feladata határozni arról, hogy Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogát fel kell-e függeszteni, vagy sem; |
E. |
mivel Robert Jarosław Iwaszkiewicznek azt róják fel, hogy lakott területen nem tartotta tiszteletben a sebességkorlátozást; |
F. |
mivel a feltételezett szabálysértés nem kapcsolódik közvetlenül vagy nyilvánvalóan Robert Jarosław Iwaszkiewicz európai parlamenti képviselői feladatainak ellátásához; |
G. |
mivel a jelen esetben a Parlament nem talált bizonyítékot a fumus persecutionis-ra, azaz arra, hogy komoly és megalapozott gyanú állna fenn arra vonatkozóan, hogy a kérelmet a képviselőnek szánt politikai kár okozása céljából terjesztették volna elő; |
1. |
úgy határoz, hogy felfüggeszti Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogát; |
2. |
utasítja elnökét, hogy haladéktalanul továbbítsa ezt a határozatot és az illetékes bizottsága jelentését a Lengyel Köztársaság illetékes hatóságának és Robert Jarosław Iwaszkiewicznek. |
(1) A Bíróság 1964. május 12-i ítélete, Wagner kontra Fohrmann és Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; a Bíróság 1986. július 10-i ítélete, Wybot kontra Faure és társai, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; a Törvényszék 2008. október 15-i ítélete, Mote kontra Európai Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; a Bíróság 2008. október 21-i ítélete, Marra kontra De Gregorio és Clemente, C-200/07 és C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; a Törvényszék 2010. március 19-i ítélete, Gollnisch kontra Európai Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; a Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; a Törvényszék 2013. január 17-i ítélete, Gollnisch kontra Parlament, T-346/11 és T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/148 |
P8_TA(2016)0031
Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem
Az Európai Parlament 2016. február 2-i határozata a Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemről (2015/2240(IMM))
(2018/C 035/27)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Lengyel Köztársaság főügyésze által 2015. augusztus 13-án a lengyel közlekedésrendészeti főfelügyelő által indítandó (CAN-PST-SCW.7421.1158450.2014.5.A.0475. ügyszámú) eljárásokkal összefüggésben eljuttatott és 2015. szeptember 9-én a plenáris ülésen bejelentett, a Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre, |
— |
tekintettel arra, hogy Robert Jarosław Iwaszkiewicz az eljárási szabályzat 9. cikkének (5) bekezdése értelmében lemondott az őt megillető, meghallgatáshoz való jogról, |
— |
tekintettel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. és 9. cikkére, valamint az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló, 1976. szeptember 20-i okmány 6. cikkének (2) bekezdésére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Bírósága által 1964. május 12-én, 1986. július 10-én, 2008. október 15-én és 21-én, 2010. március 19-én, 2011. szeptember 6-án és 2013. január 17-én hozott ítéletekre (1), |
— |
tekintettel a Lengyel Köztársaság Alkotmánya 105. cikkének (2) bekezdésére és 108. cikkére, valamint a képviselői vagy szenátori mandátumok gyakorlásáról szóló, 1996. május 9-i lengyel törvény 7b. cikkének (1) bekezdésére és 7c. cikkének (1) bekezdésére a 10b. cikkel összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 5. cikkének (2) bekezdésére, 6. cikkének (1) bekezdésére és 9. cikkére, |
— |
tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0016/2016), |
A. |
mivel a Lengyel Köztársaság főügyésze továbbított egy, a lengyel közlekedésrendészeti főfelügyelőtől érkezett kérelmet, amely Robert Jarosław Iwaszkiewicz lengyel európai parlamenti képviselő mentelmi jogának felfüggesztésére irányul a közúti közlekedés szabályairól szóló, 1997. június 20-i törvény 20. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett, 1971. május 20-i szabálysértési kódex 92a. cikke szerinti szabálysértés miatt; |
B. |
mivel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 9. cikke szerint az Európai Parlament képviselői saját tagállamuk területén az adott tagállam parlamenti képviselőire vonatkozó mentességeket élvezik; |
C. |
mivel a Lengyel Köztársaság Alkotmánya 105. cikkének (2) bekezdése és 108. cikke rögzíti, hogy képviselő a Szejm, illetve szenátor a Szenátus hozzájárulása nélkül nem vonható büntetőjogi felelősségre; |
D. |
mivel ezért az Európai Parlament feladata határozni arról, hogy Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogát fel kell-e függeszteni, vagy sem; |
E. |
mivel Robert Jarosław Iwaszkiewicznek azt róják fel, hogy lakott területen nem tartotta tiszteletben a sebességkorlátozást; |
F. |
mivel a feltételezett szabálysértés nem kapcsolódik közvetlenül vagy nyilvánvalóan Robert Jarosław Iwaszkiewicz európai parlamenti képviselőként végzett feladatainak ellátásához, és az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikke alkalmazásában európai parlamenti képviselői feladatainak ellátása során kifejtett véleményre vagy leadott szavazatra sem vonatkozik; |
G. |
mivel a jelen esetben a Parlament nem talált bizonyítékot a fumus persecutionis-ra, azaz arra, hogy komoly és megalapozott gyanú állna fenn arra vonatkozóan, hogy a kérelmet a képviselőnek szánt politikai kár okozása céljából terjesztették volna elő; |
1. |
úgy határoz, hogy felfüggeszti Robert Jarosław Iwaszkiewicz mentelmi jogát; |
2. |
utasítja elnökét, hogy haladéktalanul továbbítsa ezt a határozatot és az illetékes bizottsága jelentését a Lengyel Köztársaság illetékes hatóságának és Robert Jarosław Iwaszkiewicznek. |
(1) A Bíróság 1964. május 12-i ítélete, Wagner kontra Fohrmann és Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; a Bíróság 1986. július 10-i ítélete, Wybot kontra Faure és társai, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; a Törvényszék 2008. október 15-i ítélete, Mote kontra Európai Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; a Bíróság 2008. október 21-i ítélete, Marra kontra De Gregorio és Clemente, C-200/07 és C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; a Törvényszék 2010. március 19-i ítélete, Gollnisch kontra Európai Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; a Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; a Törvényszék 2013. január 17-i ítélete, Gollnisch kontra Parlament, T-346/11 és T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/150 |
P8_TA(2016)0032
Florian Philippot mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem
Az Európai Parlament 2016. február 2-i határozata a Florian Philippot mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemről (2015/2267(IMM))
(2018/C 035/28)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Francia Köztársaság Igazságügyi Minisztériuma által 2015. szeptember 2-án a nanterre-i Legfelsőbb Bíróságon folyamatban levő (JIJI215000010. számú) rágalmazási ügyben indított eljárással összefüggésben eljuttatott és 2015. szeptember 16-án a plenáris ülésen bejelentett, a Florian Philippot mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre, |
— |
miután eljárási szabályzata 9. cikke (5) bekezdésével összhangban meghallgatta Florian Philippot-ot, |
— |
tekintettel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. és 9. cikkére, valamint az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló, 1976. szeptember 20-i okmány 6. cikkének (2) bekezdésére, |
— |
tekintettel az Európai Unió Bírósága által 1964. május 12-én, 1986. július 10-én, 2008. október 15-én és 21-én, 2010. március 19-én, 2011. szeptember 6-án és 2013. január 17-én hozott ítéletekre (1), |
— |
tekintettel a Francia Köztársaság alkotmányának 26. cikkére, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 5. cikkének (2) bekezdésére, 6. cikkének (1) bekezdésére és 9. cikkére, |
— |
tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0014/2016); |
A. |
mivel a francia bíróság egy Európai Unión kívüli állam által kezdeményezett büntetőeljárással összefüggésben kérte Florian Philippot mentelmi jogának felfüggesztését; |
B. |
mivel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikke szerint feladataik ellátása során kifejtett véleményük vagy leadott szavazatuk miatt az Európai Parlament tagjai ellen nem folytatható vizsgálat, nem vehetők őrizetbe, és nem vonhatók bírósági eljárás alá; |
C. |
mivel továbbá az említett jegyzőkönyv 9. cikke szerint az Európai Parlament tagjai saját államuk területén az adott állam parlamentjének tagjaira vonatkozó mentességet élvezik; |
D. |
mivel a Francia Köztársaság alkotmányának 26. cikke kimondja, hogy feladataik ellátása során kifejtett véleményük vagy leadott szavazatuk miatt a Parlament egyetlen tagja sem perelhető, ellene nem folytatható vizsgálat, nem tartóztatható le, nem vehető őrizetbe, nem indítható vele szemben bírósági eljárás”, továbbá „nem lehet a Parlamenti tagját letartóztatni súlyos bűntett vagy [bármely] más jelentős bűncselekmény miatt, és nem lehet őrizetbe venni, illetve vele szemben más, szabadságelvonó kényszerintézkedés nem alkalmazható” a Parlament adott kamarájának engedélye nélkül; |
E. |
mivel Florian Philippot-t egy Európai Unión kívüli állam, nevezetesen Katar kormánya azzal vádolja, hogy egy 2015. január 9-i rádióközvetítés és egy 2015. január 19-i televízió-közvetítés során megrágalmazta az említett államot azt sugallva, hogy Katar finanszírozza a terrorizmust; |
F. |
mivel mind az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikke, mind a francia alkotmány 26. cikke tiltja, hogy a Parlament egy tagja ellen feladatai ellátása során kifejtett véleménye miatt polgári peres eljárást vagy büntetőeljárást indítsanak; |
G. |
mivel „a francia rendszer azon rendelkezései, amelyek a nép képviselőit feladataik ellátása során védik 1789-ig eredeztethetők vissza, és a nép akarata tiszteletben tartásának valamint annak a szükségességéből származnak, hogy egy demokratikus állam választott képviselői szabadon, a jogi fellépéstől való félelem, illetve a végrehajtó vagy igazságszolgáltatási hatalmi ág beavatkozása nélkül gyakorolják mandátumukat” (2); |
H. |
mivel az Európai Parlamenti tagja esetében a felelősségre vonás alóli teljes mentesség nemcsak a képviselőnek a Parlament hivatalos ülésein kifejtett véleményére vonatkozik, hanem a máshol, például a médiában kifejtett véleményére is, amennyiben kapcsolat áll fenn „a kifejtett vélemény és […] a parlamenti feladatok között” (3); |
I. |
mivel amikor az Európai Parlamenti tagjai az Európai Unió és az Európai Unión kívüli államok külpolitikájáról a nyilvánosság előtt véleményt nyilvánítanak, az hivatalos feladataik közé tartozik; |
J. |
mivel ez az eset áll fenn, Florian Philippot európai parlamenti képviselő mentelmi joga felfüggesztésének feltételei nem teljesülnek; |
K. |
mivel mégha az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikkéről úgy is vélték, hogy nem alkalmazandó ebben az esetben – ami valójában nem lenne igaz – a francia hatóságok kérelmét az említett jegyzőkönyv 9. cikkének a francia alkotmány 26. cikke második albekezdésével együtt értelmezve kérelemként kellene kezelni, azaz annak engedélyezésére irányuló kérelemként, hogy Florian Philippot-t „súlyos bűntett vagy [bármely] más jelentős bűncselekmény miatt” letartóztassák vagy „őrizetbe” vegyék, illetve „vele szemben más, szabadságelvonó kényszerintézkedést” alkalmazzanak; |
L. |
mivel általánosságban véve a parlamenti mentelmi jog intézményének célja, hogy lehetővé tegye a jogalkotónak, hogy alkotmányos feladatait illetéktelen külső befolyástól – különösen a végrehajtó hatalom részéről – mentesen tudja végezni (4); mivel nyilvánvaló, hogy ez az elv érvényesül akkor is, amikor egy Európai Unión kívüli állam rágalmazás miatt büntetőeljárást indít egy képviselő ellen; |
M. |
mivel tehát nem szükséges a fumus persecutionis kérdését megvizsgálni, avagy hogy a büntetőeljárást a képviselővel szembeni politikai kár okozása céljából terjesztették volna elő; |
1. |
úgy határoz, hogy nem függeszti fel Florian Philippot mentelmi jogát; |
2. |
utasítja elnökét, hogy haladéktalanul továbbítsa ezt a határozatot és az illetékes bizottság jelentését a Francia Köztársaság illetékes hatóságának és Florian Philippot-nak. |
(1) A Bíróság 1964. május 12-i ítélete, Wagner kontra Fohrmann és Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; a Bíróság 1986. július 10-i ítélete, Wybot kontra Faure és társai, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; a Törvényszék 2008. október 15-i ítélete, Mote kontra Európai Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; a Bíróság 2008. október 21-i ítélete, Marra kontra De Gregorio és Clemente, C-200/07 és C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; a Törvényszék 2010. március 19-i ítélete, Gollnisch kontra Európai Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; a Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patriciello,,C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; a Törvényszék 2013. január 17-i ítélete, Gollnisch kontra Parlament, T-346/11 és T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.).
(2) Az Emberi Jogok Európai Bíróságának 2002. december 17-i ítélete, Egyesült Királyság, (47) bekezdés.
(3) A Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543;, (33) bekezdés.
(4) Parlamenti mentesség. Európai összefüggésben vett összehasonlító tanulmány az Egyesült Királyság, Franciaország és Hollandia parlamenti képviselőket megillető mentességi rendszeréről, Sascha Hardt, Intersentia, Ius Commune Europaeum Series, No. 119, ISBN 978-1-78068-191-7, Maastricht, July 2013.
III Előkészítő jogi aktusok
EURÓPAI PARLAMENT
2016. február 2., kedd
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/152 |
P8_TA(2016)0025
A személyek határátlépésére irányadó szabályok (Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex) ***I
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexéről (Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex) (kodifikált szöveg) szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról (COM(2015)0008 – C8-0008/2015 – 2015/0006(COD))
(Rendes jogalkotási eljárás – kodifikáció)
(2018/C 035/29)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Európai Parlamenthez és Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2015)0008), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (2) bekezdésére és 77. cikke (2) bekezdésének b) és e) pontjára, amely alapján a Bizottság javaslatát benyújtotta a Parlamenthez (C8-0008/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a jogalkotási szövegek hivatalos kodifikációjának gyorsított munkamódszeréről szóló, 1994. december 20-i intézményközi megállapodásra (1), |
— |
tekintettel eljárási szabályzat 103. és 59. cikkére, |
— |
tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0359/2015), |
A. |
mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság jogi szolgálataiból álló tanácsadó munkacsoport véleménye szerint a szóban forgó javaslat a meglévő szövegek érdemi módosítás nélküli egyszerű egységes szerkezetbe foglalását tartalmazza; |
1. |
elfogadja első olvasatbeli álláspontját, az alábbiak szerint; |
2. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a nemzeti parlamenteknek. |
(1) HL C 102., 1996.4.4., 2. o.
P8_TC1-COD(2015)0006
Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2016. február 2-án került elfogadásra a személyek határátlépésére irányadó szabályok uniós kódexéről (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) szóló (EU) 2016/… európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel (kodifikált szöveg)
(A Parlament és a Tanács megállapodása következtében a Parlament álláspontja megegyezik a végleges jogalkotási aktussal, (EU) 2016/399 rendelet.)
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/153 |
P8_TA(2016)0026
A nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a nehézfémekről szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításai ***
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a nehézfémekről szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításainak elfogadásáról szóló tanácsi határozat tervezetéről (08648/2015 – C8-0157/2015 – 2014/0359(NLE))
(Egyetértés)
(2018/C 035/30)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a tanácsi határozat tervezetére (08648/2015), |
— |
tekintettel a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a nehézfémekről szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításaira (08648/2015 ADD 1), |
— |
tekintettel a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 192. cikke (1) bekezdésével és 218. cikke (6) bekezdése második albekezdése a) pontjával összhangban előterjesztett, egyetértésre irányuló kérelemre (C8-0157/2015), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 99. cikke (1) bekezdésének első és harmadik albekezdésére és (2) bekezdésére, valamint 108. cikkének (7) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság ajánlására (A8-0002/2016), |
1. |
egyetért a jegyzőkönyv módosításainak elfogadásával; |
2. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányának és parlamentjének. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/154 |
P8_TA(2016)0027
A nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításai ***
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításainak elfogadásáról szóló tanácsi határozat tervezetéről (08651/2015 – C8-0158/2015 – 2014/0358(NLE))
(Egyetértés)
(2018/C 035/31)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a tanácsi határozat tervezetére (08651/2015), |
— |
tekintettel a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 1998. évi jegyzőkönyv módosításaira (08651/2015 ADD 1 és ADD 2), |
— |
tekintettel a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 192. cikke (1) bekezdésének és 218. cikke (6) bekezdése második albekezdése a) pontjával összhangban előterjesztett, egyetértésre irányuló kérelemre (C8-0158/2015), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 99. cikke (1) bekezdésének első és harmadik albekezdésére és (2) bekezdésére, valamint 108. cikkének (7) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság ajánlására (A8-0001/2016), |
1. |
egyetért a jegyzőkönyv módosításainak elfogadásával; |
2. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányának és parlamentjének. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/155 |
P8_TA(2016)0028
Az Eurojust és Ukrajna közötti együttműködési megállapodás *
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása az Eurojust és Ukrajna közötti együttműködési megállapodás Eurojust általi megkötésének jóváhagyásáról szóló tanácsi végrehajtási határozat tervezetéről (11592/2015 – C8-0300/2015 – 2015/0810(CNS))
(Konzultáció)
(2018/C 035/32)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Tanács tervezetére (11592/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 39. cikke (1) bekezdésének az Amszterdami Szerződés által módosított formájára, valamint az átmeneti rendelkezésekről szóló 36. jegyzőkönyv 9. cikkére, amelyeknek megfelelően a Tanács konzultált a Parlamenttel (C8-0300/2015), |
— |
tekintettel a bűnözés súlyos formái elleni fokozott küzdelem céljából az Eurojust létrehozásáról szóló, 2002. február 28-i 2002/187/IB tanácsi határozatra (1) és különösen annak 26a. cikke (2) bekezdésére, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság jelentésére és a Jogi Bizottság véleményére (A8-0007/2016), |
1. |
jóváhagyja a Tanács tervezetét; |
2. |
felkéri a Tanácsot, hogy tájékoztassa a Parlamentet arról, ha a Parlament által jóváhagyott szövegtől el kíván térni; |
3. |
felkéri a Tanácsot a Parlamenttel való újbóli konzultációra, ha lényegesen módosítani kívánja a Parlament által jóváhagyott szöveget; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak, a Bizottságnak és az Eurojustnak. |
(1) HL L 63., 2002.3.6., 1. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/156 |
P8_TA(2016)0029
Az Eurojust és Montenegró közötti együttműködési megállapodás *
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása az Eurojust és Montenegró közötti együttműködési megállapodás Eurojust általi megkötésének jóváhagyásáról szóló tanácsi végrehajtási határozat tervezetéről (11596/2015 – C8-0299/2015 – 2015/0812(CNS))
(Konzultáció)
(2018/C 035/33)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Tanács tervezetére (11596/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 39. cikke (1) bekezdésének az Amszterdami Szerződés által módosított formájára, valamint az átmeneti rendelkezésekről szóló 36. jegyzőkönyv 9. cikkére, amelyeknek megfelelően a Tanács konzultált a Parlamenttel (C8–0299/2015); |
— |
tekintettel a bűnözés súlyos formái elleni fokozott küzdelem céljából az Eurojust létrehozásáról szóló, 2002. február 28-i 2002/187/IB tanácsi határozatra (1) és különösen annak 26a. cikke (2) bekezdésére, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság jelentésére (A8-0008/2016), |
1. |
jóváhagyja a Tanács tervezetét; |
2. |
felkéri a Tanácsot, hogy tájékoztassa a Parlamentet arról, ha a Parlament által jóváhagyott szövegtől el kíván térni; |
3. |
felkéri a Tanácsot a Parlamenttel való újbóli konzultációra, ha lényegesen módosítani kívánja a Parlament által jóváhagyott szöveget; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak, a Bizottságnak és az Eurojustnak. |
(1) HL L 63., 2002.3.6., 1. o.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/157 |
P8_TA(2016)0033
A be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, valamint az ilyen típusú munkavégzéstől való elrettentésre irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform létrehozása ***I
Az Európai Parlament 2016. február 2-i jogalkotási állásfoglalása a be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, valamint az ilyen típusú munkavégzéstől való elrettentésre irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslat (COM(2014)0221 – C7-0144/2014 – 2014/0124(COD))
(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)
(2018/C 035/34)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Európai Parlamenthez és Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2014)0221), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (2) bekezdésére és 153. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, amelyek alapján a Bizottság javaslatát benyújtotta a Parlamenthez (C7-0144/2014), |
— |
tekintettel a Jogi Bizottságnak a javasolt jogalapra vonatkozó véleményére, |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a brit alsóház által a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló 2. jegyzőkönyv alapján előterjesztett indokolt véleményre, amely szerint a jogalkotási aktus tervezete nem egyeztethető össze a szubszidiaritás elvével, |
— |
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2014. szeptember 10-i véleményére (1), |
— |
tekintettel a Régiók Bizottságának 2014. október 7-i véleményére (2), |
— |
tekintettel a Tanács képviselőjének 2015. november 20-i írásbeli kötelezettségvállalására, amely szerint egyetért az Európai Parlament álláspontjával, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (4) bekezdésével összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság jelentésére, valamint a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság és a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére (A8-0172/2015), |
1. |
elfogadja első olvasatban az alábbi álláspontot; |
2. |
felkéri a Bizottságot, hogy utalja az ügyet újból a Parlamenthez, ha javaslatát lényegesen módosítani kívánja, vagy helyébe másik szöveget kíván léptetni; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a nemzeti parlamenteknek. |
(1) HL C 458., 2014.12.19., 43. o.
(2) HL C 415., 2014.11.20., 37. o.
P8_TC1-COD(2014)0124
Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2016. február 2-án került elfogadásra a be nem jelentett munkavégzés kezelésére irányuló együttműködés erősítését célzó európai platform létrehozásáról szóló (EU) 2016/… európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel
(A Parlament és a Tanács megállapodása következtében a Parlament álláspontja megegyezik a végleges jogalkotási aktussal, (EU) 2016/344 határozat.)
2016. február 3., szerda
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/158 |
P8_TA(2016)0035
Az EU–Moldova közötti társulási megállapodás: védzáradék és kijátszásellenes mechanizmus ***I
Az Európai Parlament 2016. február 3-i jogalkotási állásfoglalása az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodásban szereplő védzáradék és a vámkedvezmények ideiglenes felfüggesztésére irányuló kijátszásellenes mechanizmus végrehajtásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról (COM(2015)0154 – C8-0092/2015 – 2015/0079(COD))
(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)
(2018/C 035/35)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Európai Parlamenthez és Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2015)0154), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (2) bekezdésére és 207. cikkének (2) bekezdésére, amely alapján a Bizottság javaslatát benyújtotta a Parlamenthez (C8-0092/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Tanács képviselőjének 2015. december 16-i írásbeli kötelezettségvállalására, amely szerint egyetért az Európai Parlament álláspontjával, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (4) bekezdésével összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelentésére és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményére (A8-0364/2015), |
1. |
elfogadja első olvasatban az alábbi álláspontot; |
2. |
felkéri a Bizottságot, hogy utalja az ügyet újból a Parlamenthez, ha javaslatát lényegesen módosítani kívánja, vagy helyébe másik szöveget kíván léptetni; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a nemzeti parlamenteknek. |
P8_TC1-COD(2015)0079
Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2016. február 3-án került elfogadásra az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodásban foglalt védzáradék és kijátszásellenes mechanizmus végrehajtásáról szóló (EU) 2016/… európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel
(A Parlament és a Tanács megállapodása következtében a Parlament álláspontja megegyezik a végleges jogalkotási aktussal, (EU) 2016/400 rendelet.)
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/159 |
P8_TA(2016)0036
Az EU–Grúzia közötti társulási megállapodás: kijátszásellenes mechanizmus ***I
Az Európai Parlament 2016. február 3-i jogalkotási állásfoglalása az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről Grúzia közötti társulási megállapodásban szereplő vámkedvezmények ideiglenes felfüggesztésére vonatkozó kijátszásellenes mechanizmus végrehajtásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról (COM(2015)0155 – C8-0091/2015 – 2015/0080(COD))
(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)
(2018/C 035/36)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Európai Parlamenthez és Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2015)0155), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (2) bekezdésére és 207. cikkének (2) bekezdésére, amely alapján a Bizottság javaslatát benyújtotta a Parlamenthez (C8-0091/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Tanács képviselőjének 2015. december 16-i írásbeli kötelezettségvállalására, amely szerint egyetért az Európai Parlament álláspontjával, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (4) bekezdésével összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelentésére és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményére (A8-0365/2015), |
1. |
elfogadja első olvasatban az alábbi álláspontot; |
2. |
felkéri a Bizottságot, hogy utalja az ügyet újból a Parlamenthez, ha javaslatát lényegesen módosítani kívánja, vagy helyébe másik szöveget kíván léptetni; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a nemzeti parlamenteknek. |
P8_TC1-COD(2015)0080
Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2016. február 3-án került elfogadásra az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről Grúzia közötti társulási megállapodásban foglalt kijátszásellenes mechanizmus végrehajtásáról szóló (EU) 2016/… európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel
(A Parlament és a Tanács megállapodása következtében a Parlament álláspontja megegyezik a végleges jogalkotási aktussal, (EU) 2016/401 rendelet.)
2016. február 25., csütörtök
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/160 |
P8_TA(2016)0052
Ausztria és Málta felhatalmazása az 1965. november 15-i Hágai Egyezmény aláírására és ratifikálására, illetve az egyezményhez történő csatlakozásra ***
Az Európai Parlament 2016. február 25-i jogalkotási állásfoglalása az Osztrák Köztársaságnak és Máltának az Európai Unió érdekében a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok külföldi kézbesítéséről szóló, 1965. november 15-i Hágai Egyezmény aláírására és ratifikálására, illetve az ahhoz történő csatlakozásra irányuló felhatalmazásáról szóló tanácsi határozat tervezetéről (13777/2015 – C8-0401/2015 – 2013/0177(NLE))
(Egyetértés)
(2018/C 035/37)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a tanácsi határozat tervezetére (13777/2015), |
— |
tekintettel a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok külföldi kézbesítéséről szóló, 1965. november 15-i Hágai Egyezményre (13777/15/ADD1), |
— |
tekintettel a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésével és 218. cikke (6) bekezdésének második albekezdése a) pontja v. alpontjával összhangban előterjesztett, egyetértésre irányuló kérelemre (C8-0401/2015), |
— |
tekintettel a Bíróság 2014. október 14-i véleményére (1), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 99. cikke (1) bekezdésének első és harmadik albekezdésére és (2) bekezdésére, valamint 108. cikkének (7) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Jogi Bizottság ajánlására (A8-0018/2016), |
1. |
egyetért az Osztrák Köztársaságnak és Máltának az Európai Unió érdekében a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok külföldi kézbesítéséről szóló, 1965. november 15-i Hágai Egyezmény aláírására és ratifikálására, illetve az ahhoz történő csatlakozásra irányuló felhatalmazásáról szóló tanácsi határozat tervezetével; |
2. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok parlamentjeinek és kormányainak, valamint a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia Állandó Hivatalának. |
(1) A Bíróság 1/13. sz., 2014. október 14-i véleménye, ECLI:EU:C:2014:2303.
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/161 |
P8_TA(2016)0053
Megállapodás az EU és San Marino között a számlainformációk automatikus cseréjéről *
Az Európai Parlament 2016. február 25-i jogalkotási állásfoglalása az Európai Közösség és a San Marino Köztársaság közötti, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározott szabályokkal egyenértékű rendelkezések megállapításáról szóló megállapodás módosító jegyzőkönyvének az Európai Unió nevében történő aláírásáról szóló tanácsi határozatra irányuló javaslatról (COM(2015)0518 – C8-0370/2015 – 2015/0244(NLE))
(Konzultáció)
(2018/C 035/38)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a tanácsi határozatra irányuló javaslatra (COM(2015)0518), |
— |
tekintettel az Európai Közösség és a San Marino Köztársaság közötti, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározott szabályokkal egyenértékű rendelkezések megállapításáról szóló megállapodás módosításáról szóló jegyzőkönyv-tervezetére (13448/2015), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 115. cikkére, valamint 218. cikke (6) bekezdése második albekezdésének b) pontjára, és (8) bekezdése második albekezdésére, amelyeknek megfelelően a Tanács konzultált a Parlamenttel (C8-0370/2015), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, 108. cikkének (7) bekezdésére, és 50. cikkének (1) bekezdésére, |
— |
tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A8-0025/2016), |
1. |
jóváhagyja a megállapodás módosításáról szóló jegyzőkönyv megkötését; |
2. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tagállamok, illetve San Marino Köztársaság kormányának és parlamentjének. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/162 |
P8_TA(2016)0054
Horvátország csatlakozása az Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez *
Az Európai Parlament 2016. február 25-i jogalkotási állásfoglalása Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményhez, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvhöz, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyvhöz és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1997. június 19-i második jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról (COM(2015)0458 – C8-0296/2015 – 2015/0210(NLE))
(Konzultáció)
(2018/C 035/39)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2015)0458), |
— |
tekintettel Horvátország csatlakozási okmánya 3. cikkének (4) és (5) bekezdésére, amelynek megfelelően a Tanács konzultált a Parlamenttel (C8-0296/2015), |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság jelentésére (A8-0019/2016), |
1. |
jóváhagyja a Bizottság javaslatát; |
2. |
felkéri a Tanácsot, hogy tájékoztassa a Parlamentet arról, ha a Parlament által jóváhagyott szövegtől el kíván térni; |
3. |
felkéri a Tanácsot a Parlamenttel való újbóli konzultációra, ha lényegesen módosítani kívánja a Parlament által jóváhagyott szöveget; |
4. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/163 |
P8_TA(2016)0055
A foglalkoztatási szolgálatok európai hálózata, a munkavállalók mobilitási szolgáltatásokhoz való hozzáférése és a munkaerőpiacok további integrációja ***I
Az Európai Parlament 2016. február 25-i jogalkotási állásfoglalása a foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatáról, a munkavállalók mobilitási szolgáltatásokhoz való hozzáféréséről és a munkaerőpiacok további integrációjáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról (COM(2014)0006 – C7-0015/2014 – 2014/0002(COD))
(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)
(2018/C 035/40)
Az Európai Parlament,
— |
tekintettel a Bizottság Európai Parlamenthez és Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2014)0006), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (2) bekezdésére és 46. cikkére, amelyek alapján a Bizottság javaslatát benyújtotta a Parlamenthez (C7-0015/2014), |
— |
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (3) bekezdésére, |
— |
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2014. június 4-i véleményére (1), |
— |
tekintettel a Régiók Bizottsága 2014. június 25-i véleményére (2), |
— |
tekintettel a Tanács képviselőjének 2015. december 2-i írásbeli kötelezettségvállalására, amely szerint egyetért az Európai Parlament álláspontjával, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkének (4) bekezdésével összhangban, |
— |
tekintettel eljárási szabályzata 59. cikkére, |
— |
tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság jelentésére és a Regionális Fejlesztési Bizottság véleményére (A8–0224/2015), |
1. |
elfogadja első olvasatban az alábbi álláspontot; |
2. |
felkéri a Bizottságot, hogy utalja az ügyet újból a Parlamenthez, ha javaslatát lényegesen módosítani kívánja vagy helyébe másik szöveget szándékozik léptetni; |
3. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa a Parlament álláspontját a Tanácsnak és a Bizottságnak, valamint a nemzeti parlamenteknek. |
(1) HL C 424., 2014.11.26., 27. o.
(2) HL C 271., 2014.8.19., 70. o.
P8_TC1-COD(2014)0002
Az Európai Parlament álláspontja, amely első olvasatban 2016. február 25-én került elfogadásra a foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatáról (EURES), a munkavállalók mobilitási szolgáltatásokhoz való hozzáféréséről és a munkaerőpiacok további integrációjáról, valamint a 492/2011/EU és az 1296/2013/EU rendeletek módosításáról szóló (EU) 2016/… európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadására tekintettel
(A Parlament és a Tanács megállapodása következtében a Parlament álláspontja megegyezik a végleges jogalkotási aktussal, (EU) 2016/589 rendelet.)
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/164 |
P8_TA(2016)0056
A Tunéziára vonatkozó sürgősségi autonóm kereskedelmi intézkedések bevezetése ***I
Az Európai Parlament 2016. február 25-én elfogadott módosításai a Tunéziai Köztársaságra vonatkozó sürgősségi autonóm kereskedelmi intézkedések bevezetéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslathoz (COM(2015)0460 – C8-0273/2015 – 2015/0218(COD)) (1)
(Rendes jogalkotási eljárás: első olvasat)
(2018/C 035/41)
AZ EURÓPAI PARLAMENT MÓDOSÍTÁSAI (*1)
a Bizottság javaslatához
(1) Az ügyet a 61. cikk (2) bekezdésének második albekezdése alapján visszautalták az illetékes bizottsághoz újratárgyalásra. (A8-0013/2016).
(*1) Módosítások: az új vagy módosított szöveget félkövér dőlt betűtípus, a törléseket pedig a ▌jel mutatja.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
(EU) 2016/… RENDELETE
a Tunéziai Köztársaságra vonatkozó sürgősségi autonóm kereskedelmi intézkedések bevezetéséről
[Módosítás 1-4 eltérő utalás hiányában]
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1) |
Az Unió és Tunézia közötti kapcsolat alapja az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodás (1) (a továbbiakban: a megállapodás). |
(2) |
A 2015. június 26-i, Szúsza közelében történt terrortámadást követően a Tanács 2015. július 20-i következtetéseiben kijelentette, hogy az Unió – tagállamaival konzultálva – megvizsgálja majd annak lehetőségét, hogy rendkívüli és ideiglenes intézkedésekkel támogassa a tunéziai gazdaságot. |
(3) |
Az olívaolaj Tunézia legfőbb, az Unióba irányuló exportterméke, az olívaolaj-ágazat pedig fontos részét képezi az ország gazdaságának , ahogyan egyes tagállamok bizonyos régióinak is . |
(4) |
Az Unió úgy tudja a leghatékonyabban támogatni a tunéziai gazdaságot, ha – az európai szomszédságpolitika és a megállapodás céljaival összhangban – Tunézia olívaolaj-exportja számára vonzó és megbízható piacot biztosít. E piac biztosításához autonóm kereskedelmi intézkedések bevezetésére van szükség, amelyek lehetővé teszik a szóban forgó termék vámmentes vámkontingens alapján történő behozatalát az Unióba. |
(5) |
A csalások megelőzése, valamint annak biztosítása érdekében , hogy az előirányzott autonóm kereskedelmi intézkedések tényleges előnyöket jelentsenek a tunéziai gazdaság számára, az említett intézkedéseket függővé kell tenni attól, hogy Tunézia megfelel-e a termékek származására vonatkozóan a megállapodásban meghatározott szabályoknak és az ezekhez kapcsolódó eljárásoknak, valamint hogy Tunézia hatékony igazgatási együttműködést folytat-e az Unióval. |
(6) |
Az uniós olívaolaj-piac stabilitásának megőrzése szükségessé teszi, hogy az autonóm kereskedelmi intézkedések által generált többletmennyiség csak a megállapodáshoz csatolt 1. jegyzőkönyv 3. cikkének (1) bekezdésében a kezeletlen olívaolajra vonatkozóan megállapított éves vámmentes vámkontingens kimerülése után váljon hozzáférhetővé. |
(7) |
Az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 184. cikke állapítja meg a vámkontingensek kezelésére vonatkozó szabályokat. A szóban forgó szabályokat az e rendeletben meghatározott autonóm kereskedelmi intézkedésekre is alkalmazni kell. |
(8) |
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni, hogy ideiglenesen felfüggeszthesse az e rendeletben meghatározott preferenciális rendelkezéseket, valamint korrekciós intézkedéseket vezethessen be , amennyiben e rendelet kihat az uniós piacra. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (3) megfelelően kell gyakorolni. |
(9) |
Az e rendeletben meghatározott sürgősségi autonóm kereskedelmi intézkedések célja a terrortámadások miatt Tunéziában jelenleg fennálló nehéz gazdasági helyzet enyhítése. Ezért a szóban forgó intézkedések időbeli hatályát korlátozni kell, és azok nem érinthetik az Unió és Tunézia közötti, mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség (DCFTA) létrehozására irányuló tárgyalásokat. ▌ [Mód. 11 és 15] |
(10) |
Figyelembe véve a 2015. június 26-i, Szúsza közelében történt terrortámadás következtében a tunéziai gazdaságot és különösen az idegenforgalmi ágazatot ért súlyos kárt, valamint a tunéziai gazdasági helyzetet rövid távon enyhítő, sürgősségi autonóm kereskedelmi intézkedések szükségességét, indokolt kivételről rendelkezni az Európai Unióról szóló szerződéshez, az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló 1. jegyzőkönyv 4. cikkében említett nyolchetes időszak alól, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Preferenciális rendelkezések
35 000 tonna mennyiségre vonatkozó éves vámmentes behozatali vámkontingens (a továbbiakban: éves behozatali vámkontingens) nyílik meg a 2016. és 2017. naptári évre az 1509 10 10 és az 1509 10 90 KN-kód alá besorolt, Tunéziából származó kezeletlen olívaolaj Unióba történő behozatalára , amennyiben azt teljes egészében Tunéziában állítják elő, és onnan közvetlenül szállítják az Unióba . [Mód. 5 és 12]
2. cikk
Az éves behozatali vámkontingensre való jogosultság feltételei
Az éves behozatali vámkontingensre való jogosultság feltétele, hogy Tunézia megfeleljen a megállapodáshoz csatolt 4. jegyzőkönyvben meghatározott, a termékek származására vonatkozó szabályoknak és az ezekhez kapcsolódó eljárásoknak.
3. cikk
Az éves behozatali vámkontingenshez való hozzáférés
Az éves behozatali vámkontingens csak a megállapodáshoz csatolt 1. jegyzőkönyv 3. cikkének (1) bekezdésében a kezeletlen olívaolajra vonatkozóan megállapított éves vámmentes vámkontingens kimerülése után válik hozzáférhetővé.
4. cikk
Az éves behozatali vámkontingens kezelése
A Bizottság az 1308/2013/EU rendelet 184. cikkének megfelelően kezeli az éves behozatali vámkontingenst.
5. cikk
Ideiglenes felfüggesztés
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy Tunézia nem teljesíti a 2. cikkben foglalt feltételeket, végrehajtási jogi aktust fogadhat el, amellyel ideiglenesen részben vagy egészben felfüggeszti az 1. cikkben meghatározott preferenciális rendelkezéseket. Az említett végrehajtási jogi aktust a 7. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
6. cikk
Félidős felülvizsgálat
(1) A Bizottság az e rendelet hatálybalépésétől számított félidőben elvégzi e rendelet uniós olívaolaj-piacra gyakorolt hatásának vizsgálatát, és az említett vizsgálat következtetéseit bemutatja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) Abban az esetben, ha megállapítást nyer, hogy e rendelet rendelkezései kihatnak az uniós olívaolaj-piacra, a Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el az említett piac helyzetének helyreállítását célzó korrekciós intézkedések bevezetése érdekében. Az említett végrehajtási jogi aktust a 7. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
7. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 1308/2013/EU rendelet 229. cikkével létrehozott, a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
8. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2017. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt …,
az Európai Parlament részéről
az elnök
a Tanács részéről
az elnök
(1) HL L 97., 1998.3.30., 2. o.
(2) Az Európai Parlament és a Tanács 1308/2013/EU rendelete (2013. december 17.) a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 671. o.).
(3) Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).
31.1.2018 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 35/167 |
P8_TA(2016)0057
Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevétele – „EGF/2015/007 BE/Hainaut-Namur Glass” referenciaszámú kérelem – Belgium
Az Európai Parlament 2016. február 25-i állásfoglalása az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 13. pontjával összhangban történő igénybevételéről szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatról (Belgium „EGF/2015/007 – BE/Hainaut-Namur Glass” referenciaszámú kérelme) (COM(2016)0001 – C8-0013/2016 – 2016/2013(BUD))
(2018/C 035/42)
Az Európai Parlament
— |
tekintettel a Bizottságnak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett javaslatára (COM(2016)0001 – C8-0013/2016), |
— |
tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap létrehozásáról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (EGAA-rendelet), |
— |
tekintettel a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló, 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 12. cikkére, |
— |
tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra (3) (2013. december 2-i intézményközi megállapodás), és különösen annak 13. pontjára, |
— |
tekintettel a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 13. pontjában foglalt háromoldalú egyeztető eljárásra, |
— |
tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság levelére, |
— |
tekintettel a Regionális Fejlesztési Bizottság levelére, |
— |
tekintettel a Költségvetési Bizottság jelentésére (A8-0029/2016), |
A. |
mivel az Unió létrehozta a jogalkotási és költségvetési eszközöket ahhoz, hogy további támogatást nyújtson a világkereskedelem fő strukturális változásainak következményei által sújtott, vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak, és támogassa újbóli munkaerő-piaci beilleszkedésüket; |
B. |
mivel az Unió által az elbocsátott munkavállalók részére nyújtott pénzügyi támogatásnak dinamikusnak kell lennie, és azt a lehető leggyorsabban és leghatékonyabban kell rendelkezésre bocsátani, összhangban a 2008. július 17-i egyeztető ülésen elfogadott európai parlamenti, tanácsi és bizottsági közös nyilatkozattal, és kellően figyelembe véve a 2013. december 2-i intézményközi megállapodást az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) igénybevételéről szóló határozatok elfogadása tekintetében; |
C. |
mivel az EGAA-rendelet elfogadása tükrözi az Európai Parlament és a Tanács között elért megállapodást, mely szerint újra bevezetik a válsághoz kapcsolódó igénybevétel kritériumát, 60 %-ra növelik a javasolt intézkedések becsült összköltségéhez nyújtott uniós pénzügyi hozzájárulást, az értékelésre és a jóváhagyásra rendelkezésre álló idő lerövidítése révén növelik az EGAA-kérelmek feldolgozásának hatékonyságát a Bizottságban, az Európai Parlamentben és a Tanácsban, az önálló vállalkozók és a fiatalok bevonásával szélesítik a támogatásra jogosult intézkedések és kedvezményezettek körét, valamint támogatják az új vállalkozások létrehozását elősegítő kezdeményezéseket; |
D. |
mivel Belgium „EGF/2015/007 BE/Hainaut-Namur Glass” referenciaszámon az EGAA igénybevételére irányuló kérelmet nyújtott be a belgiumi Hainaut (BE32) és Namur (BE35) NUTS II. szintű régióiban a NACE Rev 2. rendszer alatti 23. ágazat (Nemfém ásványi termék gyártása) szerinti gazdasági ágazatban bekövetkezett elbocsátások tekintetében, és mivel az intézkedésekben várhatóan 412 elbocsátott munkavállaló, valamint a hainauti régióban élő 100 munkanélküli, képzésben vagy oktatásban nem részesülő, 25 év alatti fiatal (NEET-fiatal) fog részt venni; mivel e munkavállalók közül 144-et az AGC Europe SA tulajdonában lévő roux-i (Hainaut) telep, 268-at pedig a Saint-Gobain Glass Benelux tulajdonában lévő auvelais-i (Namur régió) telep bezárását követően bocsátottak el; |
E. |
mivel bár a kérelem nem teljesíti az EGAA-rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében megállapított támogathatósági feltételeket, a beavatkozási kritérium alapján került benyújtásra, amely – az elbocsátott munkavállalók esetében az EGAA-rendelet 4. cikkének (1) bekezdése, a NEETs-fiatalok esetében pedig az EGAA-rendelet 6. cikkének (2) bekezdése értelmében – kivételes esetben lehetővé teszi az eltérést; |
1. |
egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 095 544 eurós pénzügyi hozzájárulásra, ami az 1 825 907 eurót kitevő összes kiadás 60 %-a; |
2. |
megállapítja, hogy a belga hatóságok 2015. augusztus 19-én nyújtották be az EGAA-ból való pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmet, és hogy annak értékelését a Bizottság 2016. január 20-án fejezte be, majd erről ugyanazon a napon értesítette a Parlamentet; |
3. |
megállapítja, hogy az elmúlt években az üvegtermékek uniós kereskedelmében súlyos zavarok következtek be, és rámutat, hogy Európában 2000 és 2010 között a foglalkoztatás az üvegágazat egészében 32 %-kal esett vissza; rámutat, hogy Vallóniában, ahol erős történelmi hagyománya van az üveggyártásnak, számos nagyvállalat szembesült nehézségekkel az elmúlt években, a namuri és hainaut-i régiókban az üveggyártási ágazatbeli munkahelyek száma 2007 és 2012 között 19 %-kal csökkent, és Vallóniában emellett 2013-ban 1236, 2014-ben pedig 1878 munkahely szűnt meg; |
4. |
rámutat, hogy Hainaut-ban különösen nehéz a munkaerő-piaci helyzet, mivel a foglalkoztatási ráta az országos átlagnál 9,2 %-kal alacsonyabb; megjegyzi, hogy a két régió munkaerőpiacait emellett nagyarányú képzetlen munkaerő jellemzi (a két régióban az álláskeresők majdnem fele nem rendelkezik középfokú képesítéssel); |
5. |
tudomásul veszi, hogy a Saint-Gobain Group 2013-ban arra kényszerült, hogy egy másik termelőüzemet is bezárjon Vallónia azon részében, ahol felszámolták az ipart, ami az „EGF/2013/011 BE/Saint-Gobain Sekurit” referenciaszámú, ugyanebben az ágazatban történt 257 elbocsátás kapcsán benyújtott kérelem tárgyát képezi; észrevételezi, hogy a két kérelemben több intézkedés hasonló; |
6. |
üdvözli, hogy a belga hatóságok már 2014. szeptember 10-én, jóval a javasolt összehangolt csomagra vonatkozó EGAA-támogatás odaítéléséről szóló határozat előtt elkezdték nyújtani az érintett munkavállalók számára a személyre szabott szolgáltatásokat; |
7. |
rámutat arra, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjától való eltérés ebben az esetben az elbocsátott munkavállalók számára vonatkozik, amely jelentősen nem alacsonyabb az 500 fős határértéknél; üdvözli, hogy a kérelem további 100 NEET-fiatal támogatását is célozza; |
8. |
tudomásul veszi, hogy Belgium a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére hétféle intézkedést tervez: i. segítségnyújtás/tanácsadás/integráció, ii. a munkakeresés elősegítése, iii. integrált képzés, iv. tapasztalatcsere, v. vállalkozás létrehozásához nyújtott támogatás, vi. a kollektív projektek támogatása, és vii. álláskeresési és képzési támogatás. |
9. |
üdvözli a kollektív projektek támogatását; felhívja a Bizottságot, hogy a résztvevők számára jelentette előnyök felmérése céljából értékelje az ilyen típusú intézkedések eredményeit más kérelmek esetén; |
10. |
üdvözli, hogy a kérelem tartalmaz olyan intézkedéseket, amelyek kifejezetten a NEET-fiataloknak próbálnak segítséget nyújtani; tudomásul veszi, hogy a NEET-fiataloknak nyújtott személyre szabott szolgáltatások a következő intézkedéseket foglalják magukban: i. továbbtanulási/továbbképzési, illetve bevezetési célú mobilizáció és útmutatás, ii. képzés, iii. személyre szabott továbbképzés, és iv. munkakeresési és képzési támogatás; |
11. |
tudatában van, hogy a javasolt intézkedések keretében nyújtandó juttatások és ösztönzők a teljes becsült költségek 5,52 %-ában vannak korlátozva; |
12. |
megállapítja, hogy a személyre szabott szolgáltatások összehangolt csomagja a szociális partnerekkel, a vállalatokkal és az állami foglalkoztatási szolgálatokkal egyeztetve készült el; |
13. |
emlékeztet, hogy az EGAA-rendelet 7. cikkével összhangban az EGAA által támogatott, személyre szabott szolgáltatások összehangolt csomagjának kialakítása során előre kell jelezni a jövőbeli munkaerő-piaci kilátásokat és a szükséges készségeket, és a csomagnak meg kell felelnie az erőforrás-hatékony és fenntartható gazdaság felé történő elmozdulásnak; |
14. |
emlékeztet annak fontosságára, hogy a munkavállalók munkavállalási esélyeit személyre szabott képzések és a szakmai karrierjük során megszerzett készségek és kompetenciák elismerése révén javítsák; elvárja, hogy az összehangolt csomag keretében biztosított képzést ne csak az elbocsátott munkavállalók szükségleteihez, hanem a tényleges üzleti környezethez is igazítsák hozzá; |
15. |
hangsúlyozza, hogy az ugyanabból a földrajzi régióból érkező egymást követő kérelmek esetén a Bizottságnak össze kellene gyűjtenie és elemeznie kellene a korábbi kérelmekkel kapcsolatos tapasztalatokat, és gondoskodnia kellene arról, hogy az új kérelmek esetén az elemzések megállapításait kellő mértékben figyelembe vegyék; |
16. |
kéri a Bizottságot, hogy a jövőben térjen ki arra is javaslatában, hogy a munkavállalókat előreláthatólag melyik ágazatban lehet újra foglalkoztatni, és hogy a kínált képzés igazodik-e az elbocsátásokban érintett régió jövőbeli gazdasági kilátásaihoz és munkaerő-piaci igényeihez; |
17. |
tudomásul veszi, hogy a belga hatóságok által nyújtott megerősítés szerint a támogatható intézkedésekre más uniós pénzügyi eszközből nem folyósítanak támogatást; megismétli a Bizottsághoz intézett, arra irányuló felhívását, hogy az éves jelentések a jelenlegi szabályok teljes körű tiszteletben tartásának biztosítása érdekében tartalmazzák a fenti adatok összehasonlító értékelését, és hogy ne forduljanak elő átfedések az Unió által finanszírozott szolgáltatások között; |
18. |
ismételten leszögezi, hogy az EGAA-ból nyújtott támogatás nem helyettesítheti sem azokat az intézkedéseket, amelyek meghozatala a vállalatok feladata a nemzeti jog vagy a kollektív szerződések értelmében, sem a vállalatok vagy ágazatok szerkezetátalakítására irányuló intézkedéseket; |
19. |
nagyra értékeli a Parlament támogatások kiutalásának felgyorsítására irányuló kérése nyomán a Bizottság által bevezetett továbbfejlesztett eljárást; tudomásul veszi az új ütemezés miatti szoros határidőket és az ügyre vonatkozó utasításokra gyakorolt esetleges hatást; |
20. |
kéri a Bizottságot, hogy biztosítson hozzáférést a nyilvánosság számára az összes EGAA-kérelemmel kapcsolatos dokumentumhoz; |
21. |
jóváhagyja a jelen állásfoglaláshoz mellékelt határozatot; |
22. |
utasítja elnökét, hogy a Tanács elnökével együtt írja alá ezt a határozatot, valamint gondoskodjon közzétételéről az Európai Unió Hivatalos Lapjában; |
23. |
utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást és annak mellékletét a Tanácsnak és a Bizottságnak. |
(1) HL L 347., 2013.12.20., 855. o.
(2) HL L 347., 2013.12.20., 884. o.
(3) HL C 373., 2013.12.20., 1. o.
MELLÉKLET
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről (Belgium „EGF/2015/007 – BE/Hainaut-Namur Glass” referenciaszámú kérelme)
(E melléklet szövege itt nincs feltüntetve, mert az megegyezik a végleges jogi aktussal, (EU) 2016/407 határozat.)