26.11.2005 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 296/37 |
2005. október 7 -én benyújtott kereset – Azienda Agricola Le Canne kontra Bizottság
(T-375/05. sz. ügy)
(2005/C 296/75)
Az eljárás nyelve: olasz
Felek
Felperes: Azienda Agricola „Le Canne” S.r.l. (Porto Viro, Olaszország) (képviselők: Giuseppe Carraio és Francesca Mazzonetto ügyvédek)
Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
Kereseti kérelmek
— |
az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottsága 2005. július 26-i C(2005)2939. sz., megtámadott határozatának azon részét, amelyben az Azienda Agricola Le Canne S.r.l. számára a 4028/86/EGK rendelet értelmében nyújtott támogatást az 1990. október 30-i C(90) 1923/99. sz. határozattal lecsökkenti; |
— |
az Elsőfokú Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát ítélje kártérítés megfizetésére, amelynek összege érje el legalább a mai napig nem folyósított támogatás-hányadnak a kamat bankok által a felperest eredetileg a C(90) 1923/99. sz., 1990. október 30-i határozat alapján megillető teljes összegre számított mértékével megnövelt összegét a megsemmisített határozat 1995. október 27-i dátumától számítva a teljes, őt megillető támogatás folyósításáig; |
— |
az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére. |
Jogalapok és fontosabb érvek
A kereset a Bizottság C(2005)2939. sz. 2005. július 26-i határozatának megsemmisítésére irányul, amely a 4028/86/EGK rendelet értelmében „A rosolinai (veneto) akvakultúraágazati termelőegység modernizálása” elnevezésű projekt keretében nyújtott támogatás összegét lecsökkenti. Kérelmeinek alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik:
1. |
Első jogalapjával az igazgatási tevékenység állítólagos szabálytalanságai megállapításának vonatkozásában – amelyre a Bizottság a társfinanszírozás által már jóváhagyott támogatás csökkentése céljából hivatkozik – a felperes az elévülés kifogását hozza fel. E tekintetben az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (1) 3. cikke (1) bekezdésének megsértésére hivatkozik. |
2. |
Második jogalapként a felperes azt hozza fel, hogy a Bizottság megsértette azt a kötelezettségét, hogy a 2002. március 5-i megsemmisítési ítéletet (2) végrehajtsa, amennyiben a megsemmisített 2000. július 11-i határozat helyettesítésére szolgáló új határozatban ugyan a tényállás egészét újból vizsgálhatta, de kizárólag az 1999. november 23-i jogvita eljárási keretei között, amely még mindig nem zárult le a fenti határozat megsemmisítése folytán. Ugyanakkor szerinte a Bizottság nem terjeszthetett volna elő olyan új kifogásokat, amelyeket ezen időpont előtt nem fogalmazott meg. Ezenkívül a Bizottság, noha hallgatólagosan elismerte, hogy a fenti, a támogatás csökkentéséről rendelkező megsemmisített határozatban csökkentett összeg nagy része ténylegesen jár, nem ismerte el a jogellenesen megtagadott összeget terhelő késedelmi kamatot. |
3. |
A harmadik jogalappal a felperes azt kifogásolja, hogy a 4028/86/EGK rendelet hivatkozott 44. cikkének (1) bekezdése nem sorolja fel a támogatás csökkentésének taxatíve felsorolt előfeltételei között a felperesnek a megtámadott határozatban felrótt szabálytalanságot: vagyis azt a körülményt, hogy a támogatható munkák végrehajtásának folyamán a megbízott vállalkozás a kedvezményezett vállalkozás tőkéjében részesedést szerzett. |
4. |
A negyedik jogalappal, amely az egyenlő bánásmód, az arányosság és az megfelelőség, valamint a tőke szabad mozgása elvének megsértésére hivatkozik, a felperes másodlagosan azt rója fel, hogy a Bizottság által a vitatott csökkentés kiszámításához felhasznált kritérium önkényes, mivel ugyanazt a csökkentést különbségtétel nélkül alkalmazta valamennyi figyelembe vett időszakra, tekintet nélkül arra a tényre, hogy a megbízott vállalkozás részesedésének hányada a kedvezményezett vállalkozás tőkéjében az idők folyamán különbözött és fokozatosan változott. |
(1) HL L 312., 1995. 12.23., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.
(2) T-241/00. sz., Azienda agricola Le Canne kontra Bizottság ügy, EBHT 2002., II-1251. o.