A Raad van State (Hollandia) által 2019. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV
(C-120/19. sz. ügy)
(2019/C 155/35)
Az eljárás nyelve: holland
A kérdést előterjesztő bíróság
Raad van State
Az alapeljárás felei
Fellebbező: X
A többi fél az eljárásban: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
1)
|
a.
|
Úgy kell-e értelmezni a […] 2008/68/EK […] irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az LPG-töltőállomásra vonatkozó engedélyben foglalt olyan engedélyezési feltétel, amely szerint az érintett konkrét LPG-töltőállomáshoz történő LPG-szállítás kizárólag hővisszaverő burkolattal ellátott LPG-tartálykocsikkal történhet, miközben e kötelezettség közvetlenül nem terheli az LPG-tartálykocsik egy vagy több üzemeltetőjét?
|
b.
|
Jelentőséggel bír-e az első kérdés megválaszolása szempontjából, hogy a tagállam megállapodást kötött az LPG-ágazat piaci szereplőinek szervezeteivel (többek között LPG-töltőállomások üzemeltetőivel, LPG-előállítókkal, -forgalmazókkal és -szállítókkal) a „Safety Deal hittewerende bekleding op LPG-autogastankwagen” (az LPG-autógáztartálykocsik hővisszaverő burkolatáról szóló Safety Deal) formájában, amelyben a felek kötelezettséget vállaltak a hővisszaverő burkolat használatára, majd a tagállam olyan körlevelet fogadott el, mint a „Circulaire effectafstanden externe veiligheid LPG-tankstations voor besluiten met gevolgen voor de effecten van een ongeval” (az LPG-töltőállomások külső biztonságával összefüggő, a balesetek hatásaival kapcsolatos határozatokban figyelembe veendő biztonsági távolságokról szóló körlevél), amelyben olyan kiegészítő jellegű kockázatpolitikát határozott meg, amely abból a feltevésből indul ki, hogy az LPG-töltőállomáshoz való LPG-szállítás kizárólag hővisszaverő burkolattal ellátott LPG-tartálykocsikkal történhet?
|
|
2)
|
a.
|
Ha a nemzeti bíróság olyan végrehajtási határozat jogszerűségét vizsgálja, amelynek célja egy jogi úton már megtámadhatatlan és az uniós jogba ütköző engedélyezési feltétel teljesítésének kikényszerítése:
—
|
Lehetővé teszi-e az uniós jog, különösen a Bíróság nemzeti eljárási autonómiával kapcsolatos ítélkezési gyakorlata, hogy a nemzeti bíróság főszabály szerint az ilyen engedélyezési feltétel jogszerűségéből induljon ki, kivéve, ha e feltétel nyilvánvalóan magasabb szintű jogszabályba, például az uniós jogba ütközik? Amennyiben igen, vannak-e ezen kivételnek (további) uniós jogi feltételei?
|
—
|
Avagy a nemzeti bíróságnak az uniós jog alapján — többek között a Bíróság 1999. április 29-i Ciola ítéletére (C-224/97, EU:C:1999:212) és 2006. április 6-i ED & F Man Sugar ítéletére (C-274/04, EU:C:2006:233) tekintettel — mellőznie kell az ilyen engedélyezési feltétel alkalmazását az uniós jog megsértése miatt?
|
|
b.
|
Jelentőséggel bír-e a 2) a. kérdés megválaszolása során, hogy a végrehajtási határozat kártérítési szankciónak (remedy) vagy büntetőjogi szankciónak (criminal charge) minősül-e?
|
|
(1) A veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008. szeptember 24-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 260., 13. o.)