18.2.2019 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 65/10 |
A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 13-i ítélete (az Arbeitsgericht Verden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Torsten Hein kontra Albert Holzkamm GmbH & Co.
(C-385/17. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Munkaidő-szervezés - 2003/88/EK irányelv - A fizetett éves szabadsághoz való jog - A 7. cikk (1) bekezdése - Tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi az éves szabadság címén fizetett munkabér kiszámítása során a csökkentett munkarendű időszakok kollektív szerződés útján történő figyelembevételét - Az értelmező ítéletek időbeli hatálya))
(2019/C 65/11)
Az eljárás nyelve: német
A kérdést előterjesztő bíróság
Arbeitsgericht Verden
Az alapeljárás felei
Felperes: Torsten Hein
Alperes: Albert Holzkamm GmbH & Co.
Rendelkező rész
1) |
A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amely a szabadság idejére járó díjazás kiszámítása céljából lehetővé teszi, hogy kollektív szerződés útján figyelembe vegyék az abból eredő bércsökkenést, hogy a referencia-időszak során a csökkentett munkarend miatt bizonyos napokon nem történt tényleges munkavégzés, aminek következtében a munkavállaló az őt a 7. cikk (1) bekezdése alapján megillető minimális éves szabadságának időtartamára a munkavégzési időszak alatt kapott rendes munkabérnél alacsonyabb összegű szabadságra szóló fizetést kap. A kérdést előterjesztő bíróságnak a nemzeti szabályozást a lehető legnagyobb mértékben a 2003/88 irányelv szövege és célja alapján kell értelmeznie úgy, hogy az említett 7. cikk (1) bekezdésében előírt minimális szabadság címén a munkavállalóknak fizetett szabadságra szóló fizetés ne legyen alacsonyabb a munkavállalók által a tényleges munkavégzési időszakokban kapott rendes munkabér átlagánál. |
2) |
A jelen ítélet időbeli hatályát nem kell korlátozni, és az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy a nemzeti bíróságok az építőipari kollektív szerződés fizetett szabadságra vonatkozó rendelkezéseinek jogszerűségét megerősítő nemzeti legfelsőbb bírósági ítélkezési gyakorlat tekintetében a munkáltatóknak a nemzeti jog alapján bizalomvédelmet biztosítsanak. |