T‑654/16. sz. ügy
Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd
kontra
Európai Bizottság
„Dömping – Kínából származó kerámialapok behozatala – Az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) és (5) bekezdése és 17. cikke (jelenleg az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (3) és (5) bekezdése és 17. cikke) – A dömpingre korlátozódó, a 917/2011/EU végrehajtási rendelet által kivetett végleges dömpingellenes vám tekintetében elutasított részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem – A körülmények tartós megváltozása – Mintavétel – Egyedi vizsgálat – Az együttműködésnek a végleges intézkedések elfogadásához vezető vizsgálat során fennálló hiánya”
Összefoglaló – A Törvényszék ítélete (negyedik tanács), 2018. szeptember 11.
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingellenes vám részleges időközi felülvizsgálatára vonatkozó eljárás – Célkitűzés – A dömpingellenes intézkedések fenntartása szükségességének ellenőrzése – Az intézkedés megszüntetési feltételei – A körülmények jelentős és tartós megváltozása – Bizonyítási teher – Az eredeti vizsgálat során együtt nem működő exportáló gyártókra való alkalmazhatóság
(A 37/2014 rendelettel módosított 1225/2009 tanácsi rendelet, 11. cikk, (3) bekezdés 917/2011 tanácsi rendelet, (92) és (93) preambulumbekezdés; 258/2011 bizottsági rendelet, (66) és (77) preambulumbekezdés)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A vizsgálat lefolytatása – A rendelkezésre álló adatok felhasználása a vállalkozás együttműködésének megtagadása esetén – Következmények – A minta keretében együtt nem működő vállalkozások figyelembevételének a hiánya – Az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése – Hiány
(A 37/2014 rendelettel módosított 1225/2009 tanácsi rendelet, 18. cikk, (1) bekezdés)
Európai uniós jog – Értelmezés – Módszerek – Szó szerinti, rendszertani és teleologikus értelmezés
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingellenes vám részleges időközi felülvizsgálatára vonatkozó eljárás – Különbség az előzetes vizsgálati eljáráshoz képest – A felülvizsgálat megindítása szükségességének értékelése – Az eredeti vizsgálat során együtt nem működő vállalkozás számára annak lehetősége, hogy egyedi vizsgálatot kérjen – Hiány
(A 37/2014 rendelettel módosított 1225/2009 tanácsi rendelet, 11. cikk, (1) bekezdés, 3. cikk, (5) bekezdés, és 17. cikk, (3) bekezdés)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingellenes vám részleges időközi felülvizsgálatára vonatkozó eljárás – Mintavétel alkalmazása az eredeti vizsgálat során – Új exportáló gyártó azon lehetősége, hogy egyéni dömpingellenes vámtételt kérjen – Hiány
(A 37/2014 rendelettel módosított 1225/2009 tanácsi rendelet, 9. cikk, (6) bekezdés, és 11. cikk, (4) bekezdés)
Bírósági eljárás – Új jogalapoknak az eljárás folyamán történő előterjesztése – Első alkalommal a válasz szakaszában felhozott jogalap – Elfogadhatatlanság
(A Törvényszék eljárási szabályzata, 84. cikk)
A 37/2014 rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009 rendelet 11. cikke (3) bekezdése második és harmadik albekezdésének szövegéből kitűnik, hogy a dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának célja az említett intézkedések fenntartása szükségességének vizsgálata, valamint hogy e tekintetben, amennyiben valamely exportőr felülvizsgálat iránti kérelme pusztán a dömpingre vonatkozik, az intézményeknek először a meglévő intézkedés fenntartásának szükségességét kell értékelniük, ennek alapján pedig meg kell állapítaniuk a dömpinggel kapcsolatos körülményeknek nemcsak jelentős, de egyszersmind tartós változásának fennállását is. Ebből következik, hogy a valamely exportáló gyártó által benyújtott, az említett 11. cikk (3) bekezdésében előírt részleges időközi felülvizsgálat iránti, dömpingre korlátozott kérelemben bizonyítani kell, hogy az említett kérelmet benyújtó exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingellenes vám megállapításához használt dömpingkülönbözet meghatározásának alapjául szolgáló adatok jelentősen és tartósan megváltoztak.
E tekintetben, ami a Kínai Népköztársaságból származó kerámialapok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 917/2011 rendelet elfogadásához vezető vizsgálat során együtt nem működő exportáló gyártókat illeti, akikre egy reprezentatív terméket előállító együttműködő exportőr gyártó esetében megállapított legmagasabb dömpingkülönbözet alapján meghatározott dömpingellenes vámtételeket vetettek ki, a Kínából származó kerámialapok behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló 258/2011 rendelet (66) és (77) preambulumbekezdésének és a 917/20011 rendelet (92) és (93) preambulumbekezdésének megfelelően, az e kategóriába tartozó minden exportáló gyártó köteles bizonyítani, hogy az utóbbi meghatározás alapjául szolgáló körülmények jelentősen és tartósan változtak. Mivel a meghatározás a mintára vonatkozó adatokon alapul, az ilyen exportáló gyártó a vonatkozó bizonyítási kötelezettségének, vagy annak bizonyításával tehet eleget, hogy a mintába felvett társaságokra alkalmazandó dömpingellenes vámtétel megállapításához használt dömpingkülönbözet meghatározásának alapjául szolgáló adatok jelentősen és tartósan megváltoztak, vagy hogy e változás érintette az exportáló ország exportáló gyártóinak összességét.
(lásd: 25., 27., 29., 30. pont)
Az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve megköveteli, hogy a hasonló helyzeteket ne kezeljék eltérő módon, és hogy a különböző helyzeteket ne kezeljék azonos módon, hacsak ez a bánásmód objektíve nem igazolt.
E tekintetben, mivel az az exportáló gyártó, aki nem működött együtt a dömpingellenes intézkedések elfogadásához vezető vizsgálat során, a dömpingkülönbözetre vonatkozó megállapítások tekintetében semmiképpen sincs ugyanabban a helyzetben, mint az abban résztvevő exportáló gyártók, mivel a jogalkotó a 37/2014 rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009 rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírta, hogy az együtt nem működő exportáló gyártók tekintetében a dömpingellenes vámtétel a rendelkezésre álló adatok alapján kerül megállapításra, az azzal járhat, hogy azok kevésbé előnyösek, mintha együttműködtek volna. Az ilyen exportáló gyártó ugyancsak nem bizonyíthatja a tekintetében fennálló hátrányos megkülönböztetést a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártóknak a mintába felvett együttműködő gyártókhoz viszonyított állítólagos hátrányos megkülönböztetésével. Mivel az exportáló gyártó nem vett részt az eredeti vizsgálatban, nem kérte a mintába történő felvételét. Mivel érve a saját helyzetére nem vonatkozott, annak esetleges megalapozottsága nem járhat az intézkedésnek az ő tekintetében történő megsemmisítésével. Nem áll tehát érdekében arra hivatkozni.
(lásd: 34., 35. pont)
Lásd a határozat szövegét.
(lásd: 36. pont)
A 37/2014 rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009 rendelet 11. cikke (5) bekezdésének alkalmazása keretében az eredeti vizsgálatot szabályozó rendelkezések közül néhány nem alkalmazható a felülvizsgálati eljárásra, tekintettel az 1225/2009 rendelet által bevezetett rendszer általános szerkezetére és célkitűzéseire. E tekintetben az 1225/2009 rendelet 17. cikke (3) bekezdésének alkalmazása, amely az eredeti vizsgálatban együtt nem működő exportáló gyártó által benyújtott részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem esetében is egyedi vizsgálatot ír elő, sérti az időközi felülvizsgálat eljárásnak a célját. Az ilyen megközelítés nem teszi lehetővé ugyanis annak értékelését, hogy az említett exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingellenes vám megállapításához használt dömpingkülönbözet alapjául szolgáló tényezők jelentősen és tartósan változtak‑e. A mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó információk elemzéséből nyert adatok a szóban forgó exportáló gyártók saját adataival kerülnek összehasonlításra.
Ennélfogva a részleges időközi felülvizsgálatnak – a körülményeknek az exportáló gyártók által előadott két állítólagos módosulása alapján történő – megindítása szükségességének értékelése keretében nem bír jelentőséggel az egyedi vizsgálat igénybevétele. Ha másképp lenne, az említett exportáló gyártó megkerülhetné a bizonyítási teherre vonatkozó azon kötelezettségeket, amelyek az eredeti vizsgálat során együtt nem működő vállalkozás jogállására tekintettel az 1225/2009 rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint rá hárulnak.
(lásd: 39–41. pont)
Abban az esetben, ha az eredeti vizsgálat során mintavételt alkalmaznak, kitűnik a 37/2014 rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009 rendelet 11. cikke (4) bekezdésének negyedik albekezdéséből, hogy az új exportáló gyártó nem kérhet felülvizsgálatot az ugyanezen bekezdés korábbi albekezdései szerint. Ez annak érdekében van így, hogy az ilyen exportáló gyártók ne kerüljenek előnyösebb helyzetbe, mint az eredeti vizsgálatban együttműködő exportáló gyártók, akiket azonban nem vettek fel a mintába, és akikre következésképpen az 1225/2009 rendelet 9. cikkének (6) bekezdése szerint számított dömpingellenes vámtételeket vetettek ki. Márpedig nincs ok azt feltételezni, hogy az uniós jogalkotó lehetővé kívánta tenni az eredeti vizsgálat során együtt nem működő exportáló gyártó számára, hogy a felülvizsgálati eljárás végén egyéni dömpingellenes vámtételt alkalmazzanak rá, ha azt kizárta az új exportáló gyártók tekintetében.
(lásd: 46. pont)
Lásd a határozat szövegét.
(lásd: 47. pont)