C‑185/14. sz. ügy
„EasyPay ” AD
és
„Finance Engineering” AD
kontra
Ministerski savet na Republika Bulgaria
és
Natsionalen osiguritelen institut
(a Varhoven administrativen sad [Bulgária] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal — Postai átutalási szolgáltatás — 97/67/EK irányelv — Hatály — A postai átutalási szolgáltatás tekintetében kizárólagos jogot biztosító nemzeti szabályozás — Állami támogatás — Gazdasági tevékenység — Általános gazdasági érdekű szolgáltatások”
Összefoglaló – A Bíróság ítélete (második tanács), 2015. október 22.
Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Postai szolgáltatások — 97/67 irányelv — Hatály — Postai átutalási szolgáltatások — Kizártság
(97/67 európai parlamenti és tanácsi irányelv)
Verseny — Uniós szabályok — Vállalkozás — Fogalom — Öregségi nyugdíj folyósításával megbízott postai szervezet — Kizártság — Feltétel — A nyugdíjrendszer működéséhez elválaszthatatlanul kapcsolódó tevékenység — A nemzeti bíróság általi értékelés
(EUMSZ 107. cikk, (1) bekezdés)
Államok által nyújtott támogatások — Fogalom — A valamely vállalkozás által végzett közszolgáltatási feladatok költségének ellentételezésére irányuló intézkedések — Kizártság — Az Altmark‑ítéletben meghatározott feltételek — A nemzeti bíróság általi értékelés
(EUMSZ 107. cikk, (1) bekezdés)
Államok által nyújtott támogatások — Tilalom — Eltérések — A közszolgáltatási feladat miatt felmerült költségek ellentételezése — A 2012/21 határozatnak a hatálybalépése előtt nyújtott állami támogatásokra való alkalmazása — Terjedelem
(EUMSZ 106. cikk, (2) bekezdés; 2005/842 és 2012/21 bizottsági határozat, 2. cikk, (2) bekezdés, 10., 11. 12. cikk)
A 2008/6 irányelvvel módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló 97/67 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy nem tartozik ezen irányelv hatálya alá egy olyan postai átutalási szolgáltatás, amelynek segítségével a feladó pénzösszegeket küld a címzettnek az egyetemes postai szolgáltatással megbízott gazdasági szereplő közvetítésével.
Ugyanis a 97/67 irányelv 2. cikkének 1. pontja kimerítő jelleggel sorolja fel az ezen irányelv értelmében vett „postai szolgáltatások” fogalmába tartozó szolgáltatásokat, és e cikk 6. pontja részletesen kifejti, hogy mit kell érteni „postai küldemény” alatt ezen irányelv alkalmazásában. Márpedig sem a 97/67 irányelv 2. cikke, sem annak egyéb más rendelkezése nem említi a pénzügyi szolgáltatásokat, beleértve a postai szolgáltatók által járulékos jelleggel nyújtott szolgáltatásokat is.
(vö. 29., 30., 33. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Az uniós versenyjog rendelkezéseinek alkalmazásában egyrészt a vállalkozás fogalma minden gazdasági tevékenységet folytató jogalanyra kiterjed, függetlenül annak jogállásától és finanszírozási módjától. Másrészt minden olyan tevékenység gazdasági tevékenységnek minősül, amely áruk vagy szolgáltatások adott piacon történő kínálatával jár.
Ellenben azon szervezetek tevékenysége, amelyek részt vesznek a társadalombiztosítási közszolgáltatás ellátásában, és kizárólag szociális jellegű funkciót töltenek be, nem minősül gazdasági tevékenységnek. E tevékenység a szolidaritás elvén alapul, és mentes minden nyereségre irányuló céltól. A nyújtott szolgáltatások törvényen alapuló szolgáltatások, és függetlenek a járulékok összegétől.
Annak megállapításához, hogy valamely postai szervezet által végzett és az öregségi nyugdíjak folyósításának biztosításából álló tevékenység az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó gazdasági tevékenységet képez‑e, a nemzeti bíróságnak meg kell vizsgálnia, hogy e tevékenység a társadalombiztosítás közszolgáltatási funkciójának minősül‑e, vagy sem. Ezen összefüggésben ahhoz, hogy a tevékenység ne minősüljön gazdasági tevékenységnek, jellegét, tárgyát, valamint a rá vonatkozó szabályokat tekintve elválaszthatatlanul kell kapcsolódnia a nemzeti nyugdíjrendszerhez. E tekintetben az, hogy valamely postai szervezet kizárólag az öregségi nyugdíjak folyósításának biztosításában vesz részt, és hogy e nyugdíjak kifizetése bankintézmények közvetítésével is történhet, így a postai átutalások nem az egyetlen eszközt alkotják a nyugdíjak folyósításának elvégzéséhez, arra enged következtetni, hogy a postai átutalási tevékenységet, amelynek segítségével a nyugdíjakat folyósítják, el lehet választani a nemzeti nyugdíjrendszertől.
(vö. 37–43. pont)
Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha a nyugdíjak folyósítását lehetővé tévő postai átutalás gazdasági tevékenységnek minősül is, akkor sem tartozik e rendelkezés hatálya alá az, ha valamely tagállam kizárólagos jogot biztosít a nyugdíjak postai átutalással történő folyósítására valamely nemzeti postai szolgáltatónak, amennyiben e szolgáltatás olyan általános érdekű szolgáltatásnak minősül, amelynek ellentételezése az e vállalkozás által közszolgáltatási kötelezettségének végrehajtása tekintetében nyújtott szolgáltatások ellenértéke.
(vö. 56. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Az állami támogatások területén az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott egyes vállalkozások javára közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló 2012/21 bizottsági határozat 11. és 12. cikkéből az következik, hogy e határozat hatályon kívül helyezi a 2005/842 határozatot, és 2012. január 31‑én lép hatályba. A 2012/21 határozat 10. cikke előírja, hogy minden olyan, az e határozat hatálybalépése előtt létrehozott támogatási program, amely a 2005/842 határozat alapján összeegyeztethető volt a belső piaccal, és amelyre a bejelentési követelmény nem vonatkozott, további két évig, azaz 2014. január 31‑ig a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül és mentesül a bejelentési kötelezettség alól. Ezen időponttól az állami támogatási programoknak tiszteletben kell tartaniuk a 2012/21 határozatot ahhoz, hogy mentesüljenek a bejelentési kötelezettség alól.
Ezenfelül a 2012/21 határozat 2. cikkének (2) bekezdése értelmében, amennyiben valamely szolgáltató már több mint tíz éve általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt, e határozat csak akkor alkalmazható, ha a szolgáltató jelentős beruházásra kényszerül abból a célból, hogy eleget tudjon tenni általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó kötelezettségeinek, aminek értékelése a nemzeti bíróság feladata.
(vö. 53–55. pont)