A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (nagytanács)
2008. december 16. ( *1 )
„95/46/EK irányelv — Hatály — A személyes adóadatok feldolgozása és áramlása — A természetes személyek védelme — Szólásszabadság”
A C-73/07. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Korkein hallinto-oikeus (Finnország) a Bírósághoz 2007. február 12-én érkezett, 2007. február 8-i határozatával terjesztett elő az előtte
a Tietosuojavaltuutettu
és
a Satakunnan Markkinapörssi Oy,
a Satamedia Oy
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (nagytanács),
tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts és A. Ó Caoimh tanácselnökök, P. Kūris, Juhász E., G. Arestis, A. Borg Barthet, J. Klučka, U. Lõhmus és E. Levits (előadó) bírák,
főtanácsnok: J. Kokott,
hivatalvezető: C. Strömholm tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2008. február 12-i tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
— |
a Satakunnan Markkinapörssi Oy és a Satamedia Oy képviseletében P. Vainio lakimies, |
— |
a finn kormány képviseletében J. Heliskoski, meghatalmazotti minőségben, |
— |
az észt kormány képviseletében L. Uibo, meghatalmazotti minőségben, |
— |
a portugál kormány képviseletében L. I. Fernandes és C. Vieira Guerra, meghatalmazotti minőségben, |
— |
a svéd kormány képviseletében A. Falk és K. Petkovska, meghatalmazotti minőségben, |
— |
az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében C. Docksey és P. Aalto, meghatalmazotti minőségben, |
a főtanácsnok indítványának a 2008. május 8-i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1 |
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o., a továbbiakban: irányelv) értelmezésére vonatkozik. |
2 |
E kérelmet a tietosuojavaltuutettu (adatvédelmi biztos, a továbbiakban: adatvédelmi biztos) és a tietosuojalautakunta (adatvédelmi bizottság) közötti, a Satakunnan Markkinapörssi Oy (a továbbiakban: Markkinapörssi) és a Satamedia Oy (a továbbiakban: Satamedia) társaságok által folytatott személyesadat-feldolgozási tevékenységek tárgyában indult peres eljárás keretében terjesztették elő. |
Jogi háttér
A közösségi szabályozás
3 |
Ahogyan 1. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, az irányelv célja, hogy védje a természetes személyek alapvető jogait és szabadságait, különösen a magánélet tiszteletben tartásához való jogukat a személyes adatok feldolgozása tekintetében. |
4 |
Az irányelv 1. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A tagállamok nem korlátozhatják és nem tilthatják a személyes adatok tagállamok közötti szabad áramlását az (1) bekezdés értelmében biztosított védelemmel kapcsolatos indokok miatt.” |
5 |
Az irányelv „Fogalommeghatározások” című 2. cikke a következőképpen rendelkezik: „Ezen irányelv alkalmazásában:
[…]” |
6 |
Az irányelv 3. cikke a következőképpen határozza meg az irányelv hatályát: „(1) Ezen irányelvet kell alkalmazni a személyes adatok részben vagy egészben automatizált módon való feldolgozására, valamint azoknak a személyes adatoknak a nem automatizált módon való feldolgozására, amelyek valamely nyilvántartási rendszer részét képezik, vagy amelyeket egy nyilvántartási rendszer részévé kívánnak tenni. (2) Az irányelv nem alkalmazandó [helyesen: nem alkalmazható] az alábbi személyesadat-feldolgozásokra:
|
7 |
A személyes adatok védelme és a szólásszabadság közötti viszonyt az irányelvnek „A személyes adatok feldolgozása és a szólásszabadság” című 9. cikke a következőképpen szabályozza: „A tagállamok e fejezet, a IV. és a VI. fejezet rendelkezései alóli felmentésről, illetve eltérésről [helyesen: A tagállamok az e fejezet, valamint a IV. és a VI. fejezet rendelkezései alóli kivételekről, illetve rendelkezéseitől való eltérésekről] kizárólag a személyes adatoknak újságírás vagy irodalmi, illetve művészi kifejezés céljából történő feldolgozása esetén rendelkezhetnek, amennyiben azok a magánélet tiszteletben tartásához való jognak a szólásszabadságra vonatkozó szabályokkal való összeegyeztetéséhez szükségesek.” |
8 |
E tekintetben az irányelv (37) preambulumbekezdése a következőképpen hangzik:
|
9 |
Az irányelv „Mentességek [helyesen: kivételek] és korlátozások” című 13. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) A tagállamok jogszabályokat fogadhatnak el a 6. cikk (1) bekezdésében, a 10. cikkben, a 11. cikk (1) bekezdésében, valamint a 12. és a 21. cikkben foglalt jogok és kötelezettségek körének korlátozására, amennyiben a korlátozás az alábbiak biztosításához szükséges:
[…]” |
10 |
Az irányelvnek „Az adatfeldolgozás biztonsága” című 17. cikke kimondja: „(1) A tagállamoknak rendelkezniük kell arról, hogy az adatkezelő végrehajtsa a megfelelő technikai és szervezési intézkedéseket a személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisülése, véletlen elvesztése, megváltoztatása, jogosulatlan nyilvánosságra hozatala vagy hozzáférése elleni védelme érdekében, különösen, ha a feldolgozás közben az adatokat hálózaton keresztül továbbítják, továbbá a feldolgozás minden más jogellenes formája ellen. Tekintettel a technika vívmányaira és alkalmazásuk költségeire, ezen intézkedéseknek olyan szintű biztonságot kell nyújtaniuk, amely megfelel az adatfeldolgozás által jelentett kockázatoknak és a védendő adatok jellegének. (2) A tagállamoknak rendelkezniük kell arról, hogy az adatkezelő – amennyiben az adatfeldolgozás az ő nevében történik – köteles olyan adatfeldolgozót választani, aki a technikai biztonsági intézkedések és az elvégzendő adatfeldolgozásra vonatkozó szervezési intézkedések tekintetében megfelelő garanciákat nyújt, továbbá köteles biztosítani az említett intézkedések teljesítését. […]” |
A nemzeti szabályozás
11 |
Az 1999. június 11-i perustuslaki (731/1999) (alkotmány) 10. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Mindenkinek joga van a magánélethez, a becsülethez és a magánlakás sérthetetlenségéhez. A személyes adatok védelmére vonatkozó részletes szabályokat törvény határozza meg.” |
12 |
Az alkotmány 12. cikke szerint: „Mindenkinek joga van a szólásszabadsághoz. A szólásszabadság magában foglalja az információk, vélemények és más közlések előzetes korlátozások nélküli kinyilvánításához, közzétételéhez és megismeréséhez való jogot. A szólásszabadság gyakorlásának részletes szabályait törvény határozza meg. […] A hatóságok birtokában lévő dokumentumok és egyéb rögzített adatok nyilvánosak, feltéve hogy nyilvánosságuk nem esik elengedhetetlenül szükséges különös törvényi korlátozás alá. Mindenkinek joga van ahhoz, hogy a nyilvános dokumentumokat és rögzített adatokat megismerje.” |
13 |
Az irányelvet a nemzeti jogba átültető 1999. április 22-i henkilötietolaki (523/1999) (a személyes adatokról szóló törvény) alkalmazandó az ilyen adatok feldolgozására (a 2. cikk (1) bekezdése), kivéve azokat a személyesadat-nyilvántartó rendszereket, amelyek csak a médiában nyilvánosságra hozott információkat mint olyanokat tartalmaznak (a 2. cikk (4) bekezdése). A törvény csak részben alkalmazandó a személyes adatok szerkesztői, irodalmi célú vagy művészi kifejezés céljára történő feldolgozására (a 2. cikk (5) bekezdése). |
14 |
A személyes adatokról szóló törvény 32. cikke kimondja, hogy a nyilvántartó rendszerért felelő személy köteles megtenni a szükséges technikai és szervezési intézkedéseket annak érdekében, hogy a személyes adatokat jogosulatlan hozzáférés, véletlen elvesztés vagy jogellenes megsemmisítés, megváltoztatás, továbbítás, átadás vagy más jogosulatlan feldolgozás ellen védelemben részesítse. |
15 |
Az információkhoz való hozzáférést az 1999. május 21-i laki viranomaisten toiminnan julkisuudesta (621/1999) (a hatóságok tevékenységeinek nyilvánosságáról szóló törvény) is szabályozza. |
16 |
A hatóságok tevékenységeinek nyilvánosságáról szóló törvény 1. cikkének (1) bekezdése szerint az e törvényben említett dokumentumok főszabály szerint nyilvánosak. |
17 |
Az említett törvény 9. cikke kimondja, hogy mindenkinek joga van az említett hatóságok nyilvános dokumentumaiba való betekintéshez. |
18 |
Ugyanezen törvény 16. cikkének (1) bekezdése meghatározza az ilyen dokumentumokhoz való hozzáférés részletes szabályait. E rendelkezés kimondja, hogy a hatóságok a dokumentum tartalmát szóban ismertetik, vagy a dokumentumot a helyiségeikben betekintés, másolatkészítés vagy meghallgatás céljából rendelkezésre bocsátják, vagy másolatot, illetve nyomtatott példányt adnak ki róla. |
19 |
E cikk (3) bekezdése megállapítja azokat a feltételeket, amelyek mellett a hatóságok személyesadat-nyilvántartó rendszereiben foglalt adatok közölhetők: „A hatóságok valamely személyesadat-nyilvántartó rendszerében foglalt személyes adatok, ha a törvény eltérően nem rendelkezik, másolat vagy nyomtatott példány formájában, illetve elektronikus formában akkor közölhetők, ha a címzett a személyes adatok védelméről szóló rendelkezések értelmében ilyen adatok tárolására és felhasználására jogosult. Közvetlen értékesítés, közvélemény-kutatás vagy piackutatás céljára ilyen adatok azonban csak akkor továbbíthatók, ha ezt a törvény kifejezetten lehetővé teszi, vagy az érintett ehhez hozzájárulását adta.” |
20 |
A kérdést előterjesztő bíróság kiemeli, hogy az 1999. december 30-i laki verotustietojen julkisuudesta ja salassapidosta (1346/1999) (az adóadatok nyilvánosságáról és titkosságáról szóló törvény) elsőbbséget élvez a személyes adatokról szóló törvénnyel és a hatóságok tevékenységeinek nyilvánosságáról szóló törvénnyel szemben. |
21 |
E törvény 2. cikke szerint eltérő törvényi rendelkezés hiányában az adózással kapcsolatos dokumentumokra és adóadatokra a hatóságok tevékenységeinek nyilvánosságáról szóló törvény és a személyes adatokról szóló törvény rendelkezései alkalmazandók. |
22 |
Ugyanezen törvény 3. cikke kimondja: „Az adóadatok e törvény rendelkezéseinek megfelelően nyilvánosak. Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az adóhatóságok birtokában lévő, adózással kapcsolatos nyilvános dokumentumokat a hatóságok tevékenységének nyilvánosságáról szóló törvény rendelkezéseinek megfelelően megismerje, kivéve ha e törvény eltérően rendelkezik.” |
23 |
Az említett törvény 5. cikkének (1) bekezdése szerint az évenkénti adókivetéssel kapcsolatos nyilvános információnak minősül az adóalany neve, születési éve és a lakóhelye szerinti település. Nyilvánosak továbbá a következő információk:
[…]” |
24 |
Végül a rikoslaki (büntető törvénykönyv) 531/2000. sz. törvény szerinti változata 24. fejezetének 8. cikke büntetni rendeli a magánéletet sértő információk terjesztését. Így büntetendő az, aki tömegtájékoztatási eszközökön keresztül vagy egyéb módon más személy magánéletére vonatkozó információt, utalást vagy képet nagyszámú ember számára hozzáférhetővé tesz, ha ez a cselekmény alkalmas arra, hogy a sértettnek kárt okozzon, rá nézve sértő legyen, vagy az általános megbecsülését csorbítsa. |
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
25 |
A Markkinapörssi a finn adóhatóságoktól régóta gyűjt nyilvános adatokat, hogy ezen adatok kivonatait a Veropörssi c. folyóirat regionális kiadványaiban évente megjelentesse. |
26 |
Az e kiadványokban foglalt információk azon, körülbelül 1,2 millió természetes személy család- és utónevét tartalmazzák, akiknek a jövedelme bizonyos küszöbértékeket meghalad, valamint 100 eurónyi pontossággal a tőkéből és a keresőtevékenységből származó jövedelmük összegét, továbbá a vagyonuk adóztatására vonatkozó adatokat. Ezen információkat ábécé szerinti sorrendben közlik, valamint településenként és jövedelemi kategóriák szerint osztályozzák. |
27 |
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szerint a Markkinapörssi megjegyzi, hogy a megjelentetett személyes adatokat kérelemre, költségvonzat nélkül törölhetik a Veropörssi c. folyóiratból. |
28 |
Noha e folyóirat cikkeket, összefoglalókat, valamint hirdetéseket is tartalmaz, fő célja a személyes adóinformációk közzététele. |
29 |
A Markkinapörssi a Veropörssiben nyilvánosságra hozott személyes adatokat – SMS-rendszeren keresztül történő terjesztésük érdekében – CD-ROM formájában továbbította az ugyanazon részvényesek tulajdonában lévő Satamedia részére. E célból a két társaság megállapodást írt alá egy mobiltelefon-társasággal, amely a Satamedia nevében olyan SMS-szolgáltatást vezetett be, amely lehetővé teszi a mobiltelefon-használók számára, hogy körülbelül 2 euró fizetése ellenében megkapják telefonjukra a Veropörssiben nyilvánosságra hozott információkat. A személyes adatokat kérelemre törlik e szolgáltatásból. |
30 |
A tietosuojavaltuutettu és a tietosuojalautakunta – finn adatvédelmi hatóságok – ellenőrzik a személyes adatok feldolgozását, és a személyes adatokról szóló törvényben előírt feltételek mellett döntési jogkörrel rendelkeznek. |
31 |
A magánéletük megsértésére hivatkozó magánszemélyek által benyújtott panaszokat követően a Markkinapörssi és a Satamedia tevékenységeinek vizsgálatával megbízott tietosuojavaltuutettu 2004. március 10-én azt kérte, hogy a tietosuojalautakunta tiltsa el előbbieket a szóban forgó személyes adatok feldolgozását érintő tevékenységek folytatásától. |
32 |
Mivel a tietosuojalautakunta e kérelmet elutasította, a tietosuojavaltuutettu keresetet nyújtott be a Helsingin hallinto-oikeushoz (helsinki közigazgatási bíróság), amely szintén elutasította a keresetet. A tietosuojavaltuutettu így fellebbezést nyújtott be a Korkein hallinto-oikeushoz. |
33 |
A kérdést előterjesztő bíróság kiemeli, hogy a tietosuojavaltuutettu által benyújtott fellebbezés nem a finn hatóságok általi információtovábbításra vonatkozik. Ugyanígy kifejti, hogy nem kérdőjelezik meg a szóban forgó adóadatok nyilvános jellegét. Kételyei vannak azonban ezen adatok későbbi feldolgozását illetően. |
34 |
E körülmények között úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
|
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
35 |
Meg kell állapítani, hogy az e kérdés által érintett adatok, amelyek bizonyos olyan természetes személyek vezetéknevét és utónevét érintik, akiknek a jövedelme bizonyos küszöbértékeket meghalad, valamint különösen – 100 eurónyi pontossággal – a keresőtevékenységből és a tőkéből származó jövedelmük összegét, az irányelv 2. cikkének a) pontja értelmében személyes adatoknak minősülnek, mivel „azonosított vagy azonosítható természetes személyre vonatkozó információkról” van szó (lásd még a C-465/00., C-138/01. és C-139/01. sz., Österreichischer Rundfunk és társai egyesített ügyekben 2003. május 20-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-4989. o.] 64. pontját). |
36 |
Ezután elegendő megállapítani, hogy magának az irányelv 2. cikke b) pontjának az olvasatából egyértelműen kitűnik, hogy az e kérdéssel érintett tevékenység az e rendelkezés értelmében vett „személyes adatok feldolgozásának” fogalommeghatározása alá tartozik. |
37 |
Következésképpen az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan tevékenységet, amelynek keretében:
e rendelkezés értelmében „személyes adatok feldolgozásának” kell tekinteni. |
A negyedik kérdésről
38 |
A másodikként vizsgálandó negyedik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kér választ, hogy az első kérdés c) és d) pontjában említettek szerinti személyesadat-feldolgozási tevékenységek, amelyek csak a médiában már nyilvánosságra hozott információkat mint olyanokat tartalmazó személyesadat-nyilvántartó rendszerekre vonatkoznak, az irányelv hatálya alá tartoznak-e. |
39 |
E tekintetben az irányelv 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az irányelv két esetben nem alkalmazható a személyes adatok feldolgozására. |
40 |
Az első eset azon személyesadat-feldolgozásokra vonatkozik, amelyeket a közösségi jog hatályán kívül eső – mint például az Európai Unióról szóló szerződés V. és VI. címében megállapított – tevékenységek folytatása érdekében végeznek, valamint a közbiztonsággal, a védelemmel, a nemzetbiztonsággal (beleértve az állam gazdasági jólétét is, ha e feldolgozások nemzetbiztonsági ügyekkel kapcsolatosak), továbbá a büntetőjog területeire vonatkozó állami tevékenységekkel kapcsolatos feldolgozásokra vonatkozik. |
41 |
Ezen, e rendelkezés első francia bekezdésében példaként említett tevékenységek minden esetben az állam vagy az állami hatóságok sajátos tevékenységei, és nem tartoznak a magánszemélyek tevékenységei közé. E tevékenységek az említett rendelkezésben előírt kivétel hatályát hivatottak meghatározni úgy, hogy e kivétel csak az ott így kifejezetten említett, vagy ugyanezen kategóriába tartozónak tekinthető tevékenységekre alkalmazható (ejusdem generis) (lásd a C-101/01. sz. Lindqvist-ügyben 2003. november 6-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-12971. o.] 43. és 44. pontját). |
42 |
Márpedig az első kérdés c) és d) pontjában említettek szerinti személyesadat-feldolgozási tevékenységek magánjogi társaságok tevékenységeire vonatkoznak. E tevékenységek háttere egyáltalán nem közhatalmi jellegű és közbiztonsági célú. Következésképpen az ilyen tevékenységek nem sorolhatók az irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében említettek közé (lásd ebben az értelemben a C-317/04. és C-318/04. sz., Parlament kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. május 30-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-4721. o.] 58. pontját). |
43 |
Ami az e rendelkezés második francia bekezdésében foglalt második esetet illeti, az irányelv e kivételre vonatkozó (12) preambulumbekezdése – a természetes személy által kizárólag személyes célra, vagy háztartási tevékenysége keretében végzett adatfeldolgozásra vonatkozó példaként – megemlíti a levelezést és a címjegyzékek vezetését. |
44 |
Ebből következik, hogy e második kivételt úgy kell értelmezni, hogy az kizárólag a magánszemélyek magán- vagy családi élete keretébe tartozó tevékenységekre vonatkozik (lásd a fent hivatkozott Lindqvist-ügyben hozott ítélet 47. pontját). Nyilvánvalóan nem erről van szó a Markkinapörssi és a Satamedia tevékenységeit illetően, amelyek célja a gyűjtött adatok meghatározatlan számú személlyel való megismertetése. |
45 |
Következésképpen meg kell állapítani, hogy az első kérdés c) és d) pontjában említettek szerinti személyesadat-feldolgozási tevékenységek nem tartoznak az irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében említett esetek egyikébe sem. |
46 |
Továbbá meg kell említeni, hogy az irányelv a hatályát illetően semmilyen további korlátozásról nem rendelkezik. |
47 |
E tekintetben a főtanácsnok az indítványának 125. pontjában kiemeli, hogy az irányelv 13. cikke csak az irányelv bizonyos rendelkezéseitől enged eltérést, amelyek közé a 3. cikk nem tartozik. |
48 |
Végül ki kell emelni, hogy az irányelv alkalmazásától a nyilvánosságra hozott információk javára való általános eltérés messzemenően megfosztaná az irányelvet az értelmétől. A tagállamoknak ugyanis elegendő lenne nyilvánosságra hozatniuk adatokat annak érdekében, hogy kivonják azokat az irányelv által előírt védelem alól. |
49 |
Következésképpen a negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az első kérdés c) és d) pontjában említettek szerinti személyesadat-feldolgozási tevékenységek, amelyek a hatóságok személyes adatokat tartalmazó olyan nyilvántartó rendszereire vonatkoznak, amelyek csak a médiában már nyilvánosságra hozott információkat mint olyanokat tartalmaznak, az irányelv hatálya alá tartoznak. |
A második kérdésről
50 |
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az irányelv 9. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az első kérdés a)–d) pontjában említett, a nemzeti jogszabályok szerint nyilvános dokumentumokból származó adatokat érintő tevékenységeket kizárólag újságírás céljából folytatott személyesadat-feldolgozási tevékenységeknek kell tekinteni. E bíróság pontosítja, hogy azon kérdés tisztázását szeretné, hogy vajon azon tény, hogy e tevékenységek fő célja a szóban forgó adatok nyilvánosságra hozatala, ezen értékelés szempontjából jelentőséggel bír-e. |
51 |
Előzetesen ki kell emelni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely irányelv rendelkezéseit az irányelv céljára és rendszerére figyelemmel kell értelmezni (lásd ebben az értelemben a C-265/07. sz. Caffaro-ügyben 2008. szeptember 11-én hozott ítélet [EBHT 2008., I-7085. o.] 14. pontját). |
52 |
E tekintetben nem vitás – ahogyan az irányelv 1. cikkéből kitűnik –, hogy az irányelv célja, hogy a tagállamok – miközben a személyes adatok szabad áramlását lehetővé teszik – biztosítsák a természetes személyek alapvető jogainak és szabadságainak, különösen a magánélet tiszteletben tartásához való joguknak a védelmét az említett adatok feldolgozása tekintetében. |
53 |
E cél azonban csak azon tény figyelembevételével követhető, hogy az említett alapvető jogokat bizonyos mértékben össze kell egyeztetni a szólásszabadság alapvető jogával. |
54 |
Ezen összeegyeztetést célozza az irányelv 9. cikke. Ahogyan különösen az irányelv (37) preambulumbekezdéséből kitűnik, az irányelv 9. cikkének célja két alapvető jog, azaz egyrészről a magánélet védelme, másrészről a szólásszabadság összeegyeztetése. E feladat a tagállamokra tartozik. |
55 |
E két „alapvető jognak” az irányelv értelmében való összeegyeztetése érdekében a tagállamok kötelesek előírni ezen irányelv II., IV. és VI. fejezetében foglalt, az adatok védelmétől és így a magánélet tiszteletben tartásához való alapvető jog védelmétől való bizonyos kivételeket vagy korlátozásokat. Ezen kivételekről a szólásszabadság alapvető jogába tartozó újságírás vagy művészi, illetve irodalmi kifejezés céljából lehet rendelkezni, amennyiben azok szükségesnek bizonyulnak a magánélet tiszteletben tartásához való jognak a szólásszabadságra vonatkozó szabályokkal való összeegyeztetéséhez. |
56 |
Annak figyelembevétele érdekében, hogy a szólásszabadság milyen nagy jelentőséggel bír valamennyi demokratikus társadalomban, egyrészről az erre vonatkozó fogalmakat, köztük az újságírást tágan kell értelmezni. Másrészről, és a két alapvető jog közötti egyensúly megteremtése érdekében, a magánélet tiszteletben tartásához való alapvető jog védelme megköveteli, hogy az irányelv fent említett fejezeteiben előírt, az adatok védelme alóli kivételek és a védelem korlátozásai a feltétlenül szükséges határokon belül maradjanak. |
57 |
Ezen összefüggésben a következő elemeket kell figyelembe venni. |
58 |
Először is – ahogyan a főtanácsnok az indítványának 65. pontjában megjegyezte, és az irányelv előkészítő munkálataiból is kitűnik – az irányelv 9. cikkében előírt kivételek és eltérések nemcsak a médiavállalkozásokra, hanem valamennyi, újságírói tevékenységet végző személyre alkalmazandók. |
59 |
Másodszor azon tény, hogy a nyilvános jellegű adatok nyilvánosságra hozatala nyereségszerzési célhoz kötött, nem zárja ki a priori, hogy azt „kizárólag újságírás céljából” folytatott tevékenységnek lehessen tekinteni. Ahogyan ugyanis a Markkinapörssi és a Satamedia észrevételeikben, valamint a főtanácsnok az indítványának 82. pontjában kiemeli, tevékenységével valamennyi vállalkozás nyereségre törekszik. Bizonyos kereskedelmi siker a szakmai újságírás fennmaradásának elengedhetetlen feltételét is jelentheti. |
60 |
Harmadszor figyelembe kell venni a távközlési és információterjesztési eszközök fejlődését és elterjedését. Ahogyan különösen a svéd kormány kiemelte, azon információhordozó, amelynek segítségével a feldolgozott adatokat továbbítják – hagyományos, mint a papír vagy a hertzhullámok, vagy elektronikus, mint az internet –, nem meghatározó annak értékelésekor, hogy „kizárólag újságírás céljából” folytatott tevékenységről van-e szó. |
61 |
A fentiek összességéből következik, hogy a nemzeti jogszabályok szerint nyilvános dokumentumokból származó adatokat érintő olyan tevékenységek, mint az alapügybeliek, „újságírói tevékenységeknek” minősíthetők, amennyiben céljuk, hogy információkat, véleményeket vagy eszméket tegyenek hozzáférhetővé a nyilvánosság számára, bármilyen is legyen a továbbítás módja. E tevékenységek nincsenek fenntartva a médiavállalkozások számára, és kötődhetnek nyereségszerzési célhoz. |
62 |
Következésképpen a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az irányelv 9. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az első kérdés a)–d) pontjában említett, a nemzeti jogszabályok szerint nyilvános dokumentumokból származó adatokat érintő tevékenységeket e rendelkezés értelmében „kizárólag újságírás céljából” folytatott személyesadat-feldolgozási tevékenységeknek kell tekinteni, amennyiben az említett tevékenységek kizárólagos célja információk, vélemények vagy eszmék nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tétele, amit a nemzeti bíróságnak kell megítélnie. A harmadik kérdésről |
63 |
Harmadik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az irányelv 17. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az újságírás céljából gyűjtött adatok nyilvánosságra hozatala és ezek kereskedelmi célokra történő továbbítása. |
64 |
A második kérdésre adott válaszra figyelemmel e kérdést nem kell megválaszolni. |
A költségekről
65 |
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg. |
A fenti indokok alapján a Bíróság (nagytanács) a következőképpen határozott: |
|
|
|
Aláírások |
( *1 ) Az eljárás nyelve: finn.