A BIZOTTSÁG JELENTÉSE 2013. ÉVI ÉVES JELENTÉS AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ÉS A NEMZETI PARLAMENTEK KÖZÖTTI KAPCSOLATOKRÓL /* COM/2014/0507 final */
1. Bevezetés Az Európai Bizottság és a nemzeti parlamentek
közötti kapcsolattartás 2013-ban is két csatornán keresztül folyt: egyrészt a
szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus keretében, amelyet a Lisszaboni
Szerződéssel vezettek be annak ellenőrzésére, hogy az új bizottsági
jogalkotási javaslatok (amelyek nem tartoznak kizárólagos uniós hatáskörű
területek alá) megfelelnek-e a szubszidiaritás elvének; másrészt pedig a
Bizottság által 2006-ban azzal a céllal elindított politikai párbeszéd keretében,
hogy javítsák a szakpolitikai kérdésekkel kapcsolatos információ- és
véleménycserét a jogalkotási javaslatok és a nem jogalkotási kezdeményezések
tekintetében egyaránt. Ezenfelül számos találkozóra és megbeszélésre került
sor, amelyek tükrözték a Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti szélesebb
körű eszmecserék gazdagságát. A Bizottság és a nemzeti parlamentek
kapcsolatairól szóló kilencedik éves jelentés a politikai párbeszédre
összpontosít. A kifejezetten a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmushoz
kapcsolódó kérdéseket – ezen belül azt, hogy az Európai Ügyészség
létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló bizottsági javaslat[1] kapcsán néhány nemzeti
parlament második alkalommal indított sárga lapos eljárást – a
szubszidiaritásról és az arányosságról szóló 2013. évi éves jelentés tárgyalja,
amelyet e dokumentummal párhuzamosan teszünk közzé, és e jelentés
kiegészítésének tekintendő. Ez a második sárga lap egyértelmű
kifejezése volt annak, hogy a nemzeti parlamentek hajlandóak hallatni hangjukat
a Bizottsággal való kapcsolatokban egy adott jogszabály tekintetében.
Általánosabban, a bizottsági szakpolitikák és javaslatok lényegi tartalmáról
folyó, tágabb jellegű párbeszéd továbbra is lehetővé tette a nemzeti
parlamentek számára, hogy konstruktívan részt vegyenek az uniós szakpolitika
formálásában, különösen a gazdasági és monetáris unió (GMU) elmélyítésével és
az európai szemeszter ajánlásaival kapcsolatban. A korábbi évekhez hasonlóan a politikai
párbeszéd 2013-ban mindenekelőtt a következő formákban valósult meg: i) általános kétoldalú és többoldalú viták és eszmecserék, gyakran
parlamentközi találkozók keretében (2. fejezet); ii) a nemzeti parlamentek írásbeli véleményei és az ezekre adott bizottsági
válaszok (3. fejezet); valamint iii) az
év során létrejött számos egyéb megbeszélés és találkozó (4. fejezet). A jelentés a Bizottság és a nemzeti
parlamentek közötti kapcsolatok jövőjére vonatkozó tömör
előretekintéssel zárul (5. fejezet). 2. A szélesebb háttér:
főbb találkozók és kihívások 2012-ben a gazdaság továbbra is fennálló
sebezhetősége kapcsán a nemzeti parlamentek figyelmüket a válságra adott
európai válaszra – többek között az Európa 2020 stratégiára és a 2014–2020-as
időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretre – összpontosították.
2013-ban a nemzeti parlamentek által adott vélemények továbbra is elsősorban
a jogérvényesülésre, a belügyre és a belső piacra összpontosítottak,
valamint az Európai Monetáris Uniót érintő kérdéseket érintették. A
politikai napirenden emellett olyan ügyek is szerepeltek, mint a
dohánytermékekről szóló irányelv[2]
és a pénzügyi tranzakciós adóról szóló irányelv[3].
A nemzeti parlamentekkel folytatott
megbeszélésekhez változatlanul fontos fórumot biztosított az Európai Ügyekkel
Foglalkozó Bizottságok Konferenciája (COSAC). A COSAC elnökei 2013 januárjában Dublinban
találkoztak. Ezen a találkozón megvitatták az ír elnökség prioritásait, ami
rámutatott arra, hogy a GMU jövője, valamint a demokratikus legitimáció és
elszámoltathatóság kérdései egy időre a politikai napirenden maradnak.
Ezzel párhuzamosan a nemzeti parlamentek sürgették egyre jelentősebb
szerepük figyelembevételét. A COSAC Dublinban tartott 49. plenáris ülését
nagymértékben a polgárok európai évének szentelték. Az ülésen ezért az európai
integráció és az európai fiatal polgárok jövőjét érintő kérdésekre
összpontosítottak. A vilniusi 50. plenáris ülésen olyan témákról folyt a
megbeszélés, mint a demokratikus legitimáció és elszámoltathatóság, valamint a
nemzeti parlamentek szerepe. Ezen a plenáris ülésen a COSAC alapító atyja,
Laurent Fabius francia külügyminiszter tartott beszédet a COSAC létrehozásáról.
Beszédében hangsúlyozta, hogy továbbra is érvényesek a COSAC létrehozásának
okai, valamint a szakpolitikai koordináció kiszélesítésére és a tagállami
intézmények képviselői közötti együttműködés fokozására szólított
fel. Maroš Šefčovič, a Bizottság alelnöke vitaindító beszédében az
Európa 2020 stratégia végrehajtásával foglalkozott, felvázolta az ahhoz
kapcsolódó folyamatokat és kiemelte a fennmaradó kihívásokat, különös
tekintettel a munkanélküliségre, az innovációra, az éghajlatváltozásra és az
energiaügyre. Egy-egy vitát tartottak a demokratikus legitimációról és a
nemzeti parlamentek szerepéről, amelyen hangsúlyozták az EU és polgárai
közötti kapcsolatok látható hiányát, valamint annak jelentőségét, hogy a nemzeti
parlamentek igénybe vegyék a rendelkezésükre álló eszközöket a kérdés
kezelésére. 2013 folyamán továbbra is a parlamentközi
megbeszélések, valamint a Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti párbeszéd
egyik kulcskérdése volt általánosságban a demokratikus legitimáció és
konkrétabban az európai szemeszter. Ez többek között a megerősített
gazdasági kormányzással kapcsolatos parlamenti ellenőrzés és parlamentközi
együttműködés erősítésére irányuló informális és hivatalosabb formájú
kezdeményezések formájában nyilvánult meg, például a Szerződések 1.
jegyzőkönyvének 9. cikkében meghatározott parlamentközi együttműködés
általános kontextusában, vagy a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról,
koordinációról és kormányzásról szóló, az Európai Tanács 2012. márciusi ülésén
elfogadott szerződés 13. cikke alapján (lásd az 5. fejezetet). A demokratikus legitimációról folytatott
szélesebb körű megbeszélés Unió-szerte is fokozta annak tudatosságát, hogy
a GMU működőképességének megőrzése érdekében erősíteni kell
a tagállamok makrogazdasági és költségvetési szakpolitikáik közötti
koordinációt. A GMU elmélyítésének folytatásához azonban többek között a
nemzeti parlamentek és az Európai Parlament által is gyakorolt demokratikus
ellenőrzés fokozására van szükség. A nemzeti parlamenteket magában foglaló új
gazdasági kormányzással kapcsolatos egyik kulcsfontosságú fejlemény az
első európai parlamenti hét megrendezése volt, amelyet az Európai
Parlament 2013. januári kezdeményezése alapján szerveztek meg és amelyen 26
nemzeti parlamentből mintegy 100 képviselő vett részt. Az üléseket az
Európai Parlament Költségvetési, Gazdasági és Pénzügyi Bizottsága, valamint
Foglalkoztatási Bizottsága szervezte meg. A viták elsősorban olyan
intézményi kérdésekre összpontosultak, mint a demokratikus legitimáció, de szó
volt az európai szemeszterhez és a 2014–2020-as időszakra vonatkozó
többéves pénzügyi kerethez kapcsolódó olyan konkrét szakpolitikai témákról is,
mint például a megszorítás kontra növekedés, az ifjúsági foglalkoztatás, valamint
a gazdasági kiigazítás társadalmi hatásai. Jóllehet ennek az európai parlamenti hétnek
nem az volt a célja, hogy konkrét következtetéseket vonjanak le, mégis
megerősítette az arra vonatkozó konszenzust, hogy fokozni kell az európai
szemeszter demokratikus legitimációját azáltal, hogy növelik a nemzeti
parlamentek felelősségvállalását a folyamattal kapcsolatban, és abba a
nemzeti parlamenteket már a kezdeti szakaszban bevonják. Ezt úgy lehetne
megvalósítani, hogy a tagállami kormányokat is bevonják a nemzeti reformprogramok
benyújtását megelőző szakaszba. Az Oireachtas, az ír parlament
két házának elnöke felvetette, hogy rendszeres vitákat („európai napok”)
kellene szervezni Európával kapcsolatos meghatározott kérdésekről, és ezek
a viták mindig ugyanazon a napon kerülnének megrendezésre valamennyi nemzeti
parlamentben; a felvetést érdeklődéssel fogadták a résztvevők. A nemzeti parlamentek európai szemeszterbe
való bevonását is magában foglaló új gazdasági kormányzást a „kettes csomag”
jogszabályai[4]
a gyakorlatban is megjelenítik. E jogszabályok rendelkeznek az euróövezeti
tagállamok közötti gazdasági párbeszédről, amelyet a tagállami
költségvetésiterv-javaslatokra vonatkozó bizottsági vélemények, valamint az
euróövezet egésze költségvetési helyzetének és kilátásainak átfogó értékelése
támogat. Ennek részeként az euróövezeti tagállamok először 2013 őszén
nyújtották be a Bizottságnak a költségvetésiterv-javaslataikat, amelyekre
vonatkozóan a Bizottság 2013. november 15-én fogadta el véleményeit. E vélemények
független álláspontot jelenítettek meg a tagállami érdekelt felek (többek
között a nemzeti parlamentek) számára a tagállamok költségvetési
terveiről. 3. A nemzeti parlamentek
írásbeli véleményei A nemzeti
parlamentektől az elmúlt években kapott vélemények teljes száma
jelentősen emelkedett, ám úgy tűnik, hogy évente alig valamivel
600-at meghaladó szinten stabilizálódik, amelynek hozzávetőleg 14 %-a
indokolt vélemény (lásd az 1. mellékletet). Belső eljárásainak módosítását
követően a Bizottság most már általában a saját magára nézve előírt
három hónapos határidőn belül megválaszolja e véleményeket. A nemzeti parlamentekkel folytatott politikai
párbeszéd sikeresnek tekinthető, és egyértelmű hozzáadott értéket
nyújt. Ha a nemzeti parlamentek korai szakaszban benyújtják véleményüket, úgy
azok korai előrejelzőként szolgálhatnak, amelyből a Bizottság
megismerheti a javaslatainak lényegére vonatkozó fő érveket. A Bizottság
ezt követően a nemzeti parlamentek által kifejezett álláspontok teljes tudatában
folytathat tárgyalásokat a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel. A Bizottság
nagy jelentőséget tulajdonít a politikai párbeszédnek és különösen felkéri
a nemzeti parlamenteket, hogy a jogalkotást megelőző szakaszban
adjanak választ a nyilvános konzultációkra, a zöld könyvekre és a
közleményekre. 2013 decembere óta valamennyi bizottsági nyilvános konzultációra
vonatkozóan külön felhívják a nemzeti parlamentek figyelmét. Részvétel és az érintett kérdések köre A következő számadatok a nemzeti
parlamentek tevékenységét tükrözik kizárólag a szigorú értelemben vett
politikai párbeszédben való részvételük, vagyis a Bizottságnak benyújtott
írásbeli vélemények alapján. Amint azt a jelentés egészében és különösen a 4.
fejezetben megjegyeztük, a nemzeti parlamentek tevékenységét nem lehet csupán
az írásbeli politikai párbeszédhez való hozzájárulásuk alapján mérni, mivel a
nemzeti parlamentek valószínűleg más ellenőrzési tevékenységet is
folytatnak. Továbbá a nemzeti parlamentek nem véleményezik az összes
javaslatot, illetve más bizottsági dokumentumokat, hanem azok közül saját
prioritásaik szerint választanak. A Bizottság
2013-ban összesen 621[5]
véleményt kapott a nemzeti parlamentektől, ami 2012-höz képest körülbelül
6 %-os csökkenést jelent (akkor 663 vélemény érkezett). 2011 és 2012 között
hasonló emelkedés történt, 2011-ben pedig jelentős emelkedést tapasztaltak
2010-hez képest (2012-ben 7 %, 2011-ben pedig 60 %). A következő
átfogó tendenciák figyelhetők meg: ·
az írásbeli politikai párbeszéd részeként 2013-ban
16 kamara küldött több véleményt 2012-höz képest, 18 kamara küldött kevesebb
véleményt, mint 2012-ben és 2 ugyanannyi véleményt küldött, mint 2012-ben, ·
a politikai párbeszéddel kapcsolatos tevékenység
egyenlőtlenül oszlik meg a nemzeti parlamentek kamarái között (az összes
vélemény majdnem 80 %-a a tíz legaktívabb kamarától érkezett), ·
a nemzeti parlamentek a Bizottsággal való politikai
párbeszéd keretében továbbra is a jogalkotási dokumentumokra összpontosítanak,
és a tőlük kapott véleményeknek csak kis hányada kapcsolódik más típusú
kezdeményezésekhez. 2013-ban a nemzeti parlamentektől
érkezett összesen 621 vélemény közül a legtöbb nemzeti parlamenti véleményt
kiváltó 15 bizottsági javaslathoz 144 vélemény (23 %) érkezett. 2012-höz
hasonlóan a nemzeti parlamentek által véleményezett bizottsági dokumentumok
túlnyomó része 2013-ban is egy–három véleményt kapott, ami tükrözi a nemzeti
parlamentek által tanúsított érdeklődés területeinek sokféleségét. A következő bizottsági javaslatok és
kezdeményezések váltották ki a legtöbb véleményt a nemzeti parlamentek
részéről: az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló javaslat[6] (20 vélemény), a
tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére
és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései
közelítéséről szóló javaslat[7]
(17 vélemény), a tengeri területrendezés és az integrált
partiövezet-gazdálkodás keretének létrehozásáról szóló javaslat[8] (14 vélemény), a
kikötői szolgáltatások piacára való bejutást és a kikötők pénzügyi
átláthatóságát biztosító keretrendszer létrehozásáról szóló javaslat[9] (10 vélemény), valamint
a Bűnüldözési Együttműködés És Képzés Európai Ügynökségéről
(Europol), valamint a 2009/371/IB és 2005/681/IB határozatok hatályon kívül
helyezéséről szóló javaslat[10]
(10 vélemény); további részletekért lásd a 2. mellékletet. 2012-höz hasonlóan a legtöbb nemzeti
parlamenti véleményt kiváltó javaslatok között voltak azok a javaslatok is,
amelyekhez a legnagyobb számban érkeztek indokolt vélemények a
szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus alapján. 2013-ban a politikai
párbeszéd keretében kapott véleményeknek több mint a fele (596-ból 323)
2012-höz hasonlóan hat szakpolitikai területre irányult, amelyek a
következők: jogérvényesülés, belső piac és szolgáltatások, mobilitás és
közlekedés, belügy, egészség- és fogyasztóügy, valamint kommunikáció (részletek
a 3. mellékletben). A nemzeti parlamentek a Bizottsággal való
politikai párbeszéd keretében 2012-ben egyre inkább a jogalkotási javaslatokra
fókuszáltak, és az általuk benyújtott véleményeknek csak kis hányada
foglalkozott nem jogalkotási kezdeményezésekkel. Ez a tendencia 2013-ban is
folytatódott. A legmagasabb számú (azaz legalább hat) nemzeti parlamenti
véleményt kiváltó 15 bizottsági dokumentum közül csupán kettő volt nem
jogalkotási dokumentum.[11]
2012-höz hasonlóan azonban egy kivételével mind a 15, a svéd Riksdagtól
érkezett politikai vélemény nem jogalkotási dokumentumokra vonatkozott,
jóllehet ugyanez a kamara küldte a legtöbb indokolt véleményt is. A politikai párbeszéd főbb témái Az alábbiakban ismertetünk néhányat azon
jogalkotási javaslatok közül, amelyek 2013-ban különös figyelemben részesültek
a nemzeti parlamentek részéről (további részletek a 2. mellékletben).
Mivel ezek a javaslatok a legtöbb indokolt véleményt kiváltó javaslatok között
is szerepelnek, meg kell említenünk az e jelentéssel párhuzamosan készült, a
szubszidiaritásról és az arányosságról szóló 2013. évi éves jelentést is, amely
részletesebb ismertetést nyújt. ·
Az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló
tanácsi rendeletre irányuló javaslat[12] Az Uniónak
jelenleg gyakorlatilag nincs hatásköre arra, hogy közbeavatkozzon azokban az
esetekben, amikor forrásait bűncselekmények céljára,
visszaélésszerűen használják fel. Az uniós költségvetést károsító
bűncselekmények felderítésére, kivizsgálására és a kapcsolódó
büntetőeljárás sikeres lefolytatására vonatkozó számadatok tagállamonként
változnak (19–90 % közötti). Az Európai Ügyészség keretében kezelni
lehetne a bűnüldözésnek az igazságszolgáltatási rendszerek nemzeti
jellegéből adódó tagoltságát, valamint azt a problémát is, hogy az európai
csalás elleni küzdelem tagállami szinten nem mindig élvez prioritást. A
Lisszaboni Szerződés konkrét jogalapot biztosít (az EUMSZ 86. cikke)[13] az Európai Ügyészség
létrehozására. A Bizottság 2013-ban
20 véleményt kapott erre a javaslatra vonatkozóan, ebből 13 volt indokolt
vélemény[14].
Mivel az ezen indokolt véleményekhez kapcsolódó szavazatok száma meghaladta a
jogérvényesülési és belügyi javaslatokra alkalmazandó 14 szavazatos küszöböt,
ezzel megindult a sárga lapos eljárás. ·
A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó
termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi,
rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről szóló európai
parlamenti és tanácsi irányelvre (a dohánytermékekről szóló irányelv)
irányuló javaslat[15] A dohánytermékekről szóló
irányelvre irányuló felülvizsgált javaslat új és megerősített szabályokat
tartalmaz arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet a dohánytermékeket gyártani és
értékesítésre kínálni az EU-ban. Konkrétabban a javaslat tartalmazza a
jellegzetes ízesítésű cigaretták, a cigarettasodrásra szánt dohánytermékek
és a füstnélküli dohánytermékek tilalmát, valamint kötelezővé tenné nagy,
képet tartalmazó egészségügyi figyelmeztetések elhelyezését a cigaretták és a
cigarettasodrásra szánt dohánytermékek csomagolásán. A javaslat továbbá
tartalmazza a nemzetközi dimenziójú internetes értékesítés szabályozását,
valamint technikai megoldásokat ír elő a tiltott kereskedelem elleni
küzdelem érdekében. Emellett intézkedéseket javasol olyan termékekre
vonatkozóan, amelyekre eddig nem vonatkozott külön szabályozás, mint például az
elektromos cigaretták és a dohányzási célú gyógynövénytermékek. A javaslat [16] figyelembe vette az Európai Parlament és a
Miniszterek Tanácsa kéréseit, és tükrözi a Bizottság 2005. és
2007. évi saját jelentését a dohánytermékekről szóló irányelv
alkalmazásáról (2001/37/EK irányelv). A Bizottság e javaslatra vonatkozóan
17 véleményt kapott, ebből hét indokolt vélemény volt, amely
megkérdőjelezte a javaslat szubszidiaritás elvének való megfelelését.
Jóllehet a javaslat jelentős érdeklődést váltott ki a nemzeti
parlamentek részéről, nem érte el a sárga lapos eljárásra vonatkozó (19
szavazatos) standard küszöböt. ·
A tengeri területrendezés
és az integrált partiövezet-gazdálkodás keretének
létrehozásáról szóló európai
parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslat[17] A tengeri és part menti területek
minden koordinációt nélkülöző használata a tengeri és parti térségekért
folytatott vetélkedéshez vezetett, miközben az itt lévő erőforrások
kiaknázása rossz hatásfokú. A tengeri térséghez való hozzáférést övező
bizonytalanságok és a kiszámíthatatlanság kedvezőtlen üzleti környezetet
teremtett a befektetők számára. A tengeri térségek új tevékenységekre –
többek között a megújuló energiaforrásokra és akvakultúra-létesítmények
üzemeltetésére – való hasznosítására irányuló gyorsan növekvő
igényből adódóan az EU-nak biztosítania kell, hogy a tengeri tevékenységek
tervezése összehangolt legyen. A tagállamok közötti koordináció ebben a
szakaszban nem eléggé előrehaladott, és a meglévő rendszerek jelenleg
fennálló következetlenségei akadályozzák a hatékony nemzetközi tervezést. A Bizottság e javaslatra vonatkozóan 14
véleményt kapott, ebből kilenc indokolt vélemény volt, amely megkérdőjelezte
a javaslat szubszidiaritás elvének való megfelelését. 4. Kapcsolatfelvételek és
látogatások A nemzeti parlamentek írásbeli véleményein és
az ezekre adott bizottsági válaszokon felül a politikai párbeszéd kevésbé
hivatalos keretek között is folyt, így megbeszélések és kapcsolatfelvétel
formájában politikai és igazgatási szinten egyaránt. Ez többek között a
következőkre terjed ki: A legtöbb nemzeti parlament rendszeresen
találkozik a Bizottság tagjaival Brüsszelben és az adott tagállamban egyaránt. Maroš Šefčovič, a Bizottság
intézményközi kapcsolatokért felelős alelnöke 2013-ban nyolc alkalommal
látogatott el nemzeti parlamentekbe (ezek a következők: a német Bundestag,
a francia Sénat, a horvát Hrvatski sabor, az ír Oireachtas
kamarái, a litván Seimas és a szlovák Národná Rada). Ugyanebben
az évben a Bizottság brüsszeli központjában számos látogatót és küldöttséget
fogadott a nemzeti parlamentekből (ezek a következők: a cseh Senát,
a dán Folketing, a francia Sénat, az ír Oireachtas
kamarái, az olasz Senato della Repubblica, a máltai Kamra
tad-Deputati, a lengyel Sejm és a román Camera Deputaților).
A konkrét jogalkotási javaslatokról és szakpolitikai kezdeményezésekről
folytatott megbeszéléseken felül e találkozókon a Bizottság és a nemzeti parlamentek
közötti együttműködéssel, valamint az alakulóban lévő gazdasági
kormányzással és a demokratikus legitimációval kapcsolatos kérdéseket is
megvitatták. A Bizottság politikai szinten képviseltette
magát a 2013-ban megrendezett legtöbb parlamentközi találkozón is. José Manuel Barroso elnök (Herman van Rompuy
elnökkel és Martin Schulz elnökkel együtt), Olli Rehn alelnök és Maroš
Šefčovič alelnök, valamint Janusz Lewandowski biztos és Andor László
biztos részt vettek a 2013 januárjában megrendezett első európai
parlamenti héten. Maroš Šefčovič alelnök részt vett a
COSAC 2013. októberi plenáris ülésén Vilniusban, valamint a COSAC elnökeinek
2013. januári találkozóján Dublinban. Olli Rehn alelnök részt vett a finn Eduskunta
Költségvetési Bizottságával tartott megbeszélésen, hogy bemutassa
Finnország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatának bizottsági
értékelését, majd megvitassák azt. Catherine Ashton bárónő, az Unió külügyi
és biztonságpolitikai főképviselője, a Bizottság alelnöke részt vett
a közös kül- és biztonságpolitikával és a közös biztonság- és védelmi
politikával foglalkozó, a parlamentközi együttműködés ösztönzése céljából
létrehozott interparlamentáris konferencia két ülésén. Az első ilyen
találkozóra 2013 áprilisában Dublinban került sor, a másodikat pedig 2013
szeptemberében Vilniusban rendezték meg. Algirdas Šemeta biztos kabinetjének tagjai és
a Költségvetési Főigazgatóság munkatársai Brüsszelben találkoztak a dán Folketing
Államháztartási Bizottságának küldöttségével, valamint Hágában a holland
parlamenttel a 2012. évi mentesítésről tárgyaltak. Horvátország 2013. július 1-jei uniós
csatlakozását követően Neven Mimica biztos bemutatta a Bizottság 2014. évi
munkaprogramját a horvát Hrvatski sabor előtt. A bizottsági tisztviselők kérésre a
nemzeti parlamentek bizottságaival is találkoztak, és több bizottsági szolgálat
(különösen az Éghajlatpolitikai Főigazgatóság, a Gazdasági és Pénzügyi
Főigazgatóság, az Energiaügyi Főigazgatóság, a Környezetvédelmi
Főigazgatóság, a Belügyi Főigazgatóság, a Jogérvényesülési
Főigazgatóság, a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság,a Belső
Piaci és Szolgáltatási Főigazgatóság, az OLAF, a Regionális és
Várospolitikai Főigazgatóság és az Egészség- és Fogyasztóügyi
Főigazgatóság) vett részt rendszeres találkozókon a nemzeti parlamentek
Brüsszelben lévő állandó képviselőivel, hogy megvitassanak különféle
jövőbeli kezdeményezéseket, illetve folyamatban lévő ügyeket. 2012-höz hasonlóan a nemzeti parlamentek
állandó képviselői 2013-ban is találkoztak Maroš Šefčovič alelnökkel,
valamint José Manuel Barroso elnök, Maroš Šefčovič alelnök és a
Bizottság más tagjai kabinetjének tagjaival. 5. Következtetések és kilátások A Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti
írásbeli politikai párbeszéd volumene 2013-ban is jelentős volt: a nemzeti
parlamentek összesen hozzávetőleg 600 véleményt adtak. Míg szinte minden
kamara legalább egy véleményt adott, a tíz legaktívabb kamarától érkezett az
összes vélemény közel 80 %-a. A legtöbb véleményt kiváltó bizottsági
dokumentumok voltak egyúttal azok is, amelyekre vonatkozóan a nemzeti
parlamentek a legmagasabb számban nyújtottak be indokolt véleményt. Az írásbeli
párbeszéden túl a Bizottság továbbra is rendszeres kapcsolattartást folytatott
és rendszeresen találkozott a nemzeti parlamentekkel Brüsszelben és a
tagállamokban politikai és hivatalos szinten egyaránt. 2014 elején a nemzeti parlamentek és az
Európai Parlament megerősítették arra irányuló szándékukat, hogy tovább
fokozzák részvételüket az olyan uniós szintű tevékenységekben, mint
például az európai szemeszter. A demokratikus legitimáció továbbra is az uniós
intézmények és a nemzeti parlamentek közötti megbeszélések kiemelt témája lesz
egy ideig. A COSAC 2014. januári plenáris ülésén
visszatérő téma volt a nemzeti parlamentek szerepe, valamint a
demokratikus legitimáció és elszámoltathatóság. A holland Tweede Kamer
és a dán Folketing új konkrét ötleteket és javaslatokat terjesztett
elő a nemzeti parlamentek szerepére és jogaira vonatkozóan. Az Európai
Parlament Alkotmányügyi Bizottsága 2014 áprilisában elfogadta Carlo Casini
(EPP/IT) jelentését a nemzeti parlamentekről. A jelentés többek között azt
ajánlotta, hogy a nemzeti parlamentek „a konvergencia javítása érdekében
fejlesszék az irányítási és ellenőrzési mechanizmusokat”. A jelentés
kiemeli továbbá, hogy a korai előrejelzési mechanizmus az európai és a
tagállami intézmények közötti hatékony együttműködés egyik eszköze,
valamint üdvözli, hogy ezt az eszközt a többszintű európai rendszer
különböző intézményi szintjei között folytatott konzultációk és
együttműködésen alapuló párbeszédek csatornájaként is alkalmazzák. A 2014 januárjában
tartott második európai parlamenti hét újra bebizonyította, hogy az Európai
Parlament és a nemzeti parlamentek érdekei közösek. A program parlamentközi
konferencia részén négy plenáris vitát folytattak a makrogazdasági
egyensúlyhiányokról, a gazdaságkiigazítási programok demokratikus
legitimációjáról, a növekedés és foglalkoztatás előmozdításáról, valamint
a GMU-ban a költségvetési felügyelet fokozásáról. 1.
melléklet A
Bizottság által 2013-ban kapott vélemények száma nemzeti
parlamentenként/kamaránként (politikai párbeszéd és
szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus) Tagállam || Kamara || Vélemények száma összesen[18] || Indokolt vélemények száma (2. jegyzőkönyv)[19] Portugália || Assembleia da República || 192 || 1 Cseh Köztársaság || Senát || 64 || 2 Németország || Bundesrat || 40 || 3 Franciaország || Assemblée nationale || 40[20] || 1 Románia || Camera Deputaților || 38 || 2 Olaszország || Senato della Republica || 36 || 2 Románia || Senatul || 26 || 3 Svédország || Riksdag || 24 || 9 Egyesült Királyság || House of Lords || 18 || 3 Spanyolország || Congreso de los Diputados és Senado (mindkét kamara) || 17[21] || 5[22] Írország || Az Oireachtas mindkét kamarája || 12[23] || 3[24] Hollandia || Eerste Kamer || 10 || 3 Ausztria || Bundesrat || 9 || 6 Cseh Köztársaság || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Franciaország || Sénat || 8 || 4 Lengyelország || Senat || 8 || 2 Málta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Hollandia || Tweede Kamer || 7 || 5 Olaszország || Camera dei Deputati || 6 || 0 Litvánia || Seimas || 6 || 6 Lengyelország || Sejm || 6 || 2 Luxemburg || Chambre des Députés || 5 || 2 Szlovénia || Državni zbor || 5 || 1 Egyesült Királyság || House of Commons || 5 || 5 Dánia || Folketing || 4 || 1 Görögország || Vouli ton Ellinon || 4 || 3 Belgium || Chambre des Représentants || 3 || 1 Ausztria || Nationalrat || 2 || 0 Észtország || Riigikogu || 2 || 1 Finnország || Eduskunta || 2 || 1 Magyarország || Országgyűlés || 2 || 1 Belgium || Sénat || 1 || 1 Bulgária || Narodno Sabranie || 1 || 0 Ciprus || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Lettország || Saeima || 1 || 1 Szlovákia || Národná Rada || 1 || 0 Horvátország (2013. július 1-je óta). || Hrvatski sabor || 0 || 0 Németország || Bundestag || 0 || 0 Szlovénia || Državni svet || 0 || 0 ÖSSZESEN || 621 || 88 2.
melléklet A
legtöbb, a Bizottság által 2013-ban kapott véleményt[25] kiváltó bizottsági
dokumentumok (politikai párbeszéd és szubszidiaritás-ellenőrzési
mechanizmus) || Bizottsági dokumentum || Cím || Vélemények száma összesen[26] || Indokolt vélemények száma (2. jegyzőkönyv)[27] 1 || COM(2013) 534 || Az Európai Ügyészség létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről szóló irányelvre irányuló javaslat || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || A tengeri területrendezésre és a tengerparti övezetek integrált kezelésére szóló irányelvre irányuló javaslat || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || A Bűnüldözési Együttműködés És Képzés Európai Ügynökségéről (Europol), valamint a 2009/371/IB és 2005/681/IB határozatok hatályon kívül helyezéséről szóló rendeletre irányuló javaslat || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || A kikötői szolgáltatások piacára való bejutást és a kikötők pénzügyi átláthatóságát biztosító keretrendszer létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Az 1370/2007/EK rendeletnek a belföldi vasúti személyszállítási szolgáltatások piacának megnyitása tekintetében történő módosításáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || A nagy sebességű elektronikus hírközlő hálózatok kiépítési költségeinek csökkentésére irányuló intézkedésekről szóló rendeletre irányuló javaslat || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || A tőzsdén jegyzett társaságok nem-ügyvezető igazgatói körében a nemek közötti egyensúly javításáról és kapcsolódó intézkedésekről szóló irányelvre irányuló javaslat || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Az elektronikus hírközlés egységes európai piacáról és a „behálózott kontinens” megteremtéséhez szükséges intézkedések meghatározásáról, valamint a 2002/20/EK, 2002/21/EK és 2002/22/EK irányelv és az 1211/2009/EK és 531/2012/EU rendelet módosításáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || A pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló irányelvre irányuló javaslat || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || „A valódi, szoros gazdasági és monetáris unió tervezete – Európai vitaindító” című bizottsági közlemény || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || „A valódi, szoros gazdasági és monetáris unió felé – A jelentős gazdaságpolitikai reformtervek előzetes koordinációja” című bizottsági közlemény || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || A bizonyos közokiratok Európai Unión belüli elfogadásának egyszerűsítése révén a polgárok és a vállalkozások szabad mozgásának előmozdításáról és az 1024/2012/EU rendelet módosításáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || A hálózat- és információbiztonságnak az egész Unióban egységesen magas szintjére vonatkozó intézkedésekről szóló irányelvre irányuló javaslat || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || A Büntető Igazságszolgáltatási Együttműködés Európai Ügynökségének (Eurojust) létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslat || 6 || 1 3.
melléklet A
Bizottság által 2013-ban kapott vélemények száma bizottsági szolgálatonként
(politikai párbeszéd és szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus) Vezető bizottsági szolgálat || Vélemények száma összesen[41] Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgatóság || 68 Jogérvényesülési Főigazgatóság || 67 Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóság || 61 Belügyi Főigazgatóság || 52 Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság || 43 A Tartalmak, Technológiák és Kommunikációs Hálózatok Főigazgatósága || 38 Főtitkárság || 32 A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága || 25 Éghajlatpolitikai Főigazgatóság || 24 Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság || 24 Környezetvédelmi Főigazgatóság || 23 Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság || 21 Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóság || 18 Energiaügyi Főigazgatóság || 18 Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság || 16 Eurostat || 12 Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság || 11 Kutatási és Innovációs Főigazgatóság || 11 Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság || 8 Versenypolitikai Főigazgatóság || 8 Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság || 7 Bővítési Főigazgatóság || 7 Kereskedelmi Főigazgatóság || 7 EuropeAid Fejlesztési és Együttműködési Főigazgatóság || 5 Költségvetési Főigazgatóság || 4 Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) || 4 Európai Külügyi Szolgálat || 3 Kommunikációs Főigazgatóság || 1 Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága || 1 Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság || 1 Jogi Szolgálat || 1 ÖSSZESEN || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Az Európai Parlament és a Tanács 473/2013/EU rendelete a
költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az
euróövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó
közös rendelkezésekről, valamint az Európai Parlament és a Tanács
472/2013/EU rendelete a pénzügyi stabilitásuk tekintetében súlyos nehézségekkel
küzdő vagy súlyos nehézségek által fenyegetett euróövezeti tagállamok
gazdasági és költségvetési felügyeletének megerősítéséről. [5] Ezek között van a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus
keretében kapott 88 indokolt vélemény is. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] A Bizottság közleménye – A valódi, szoros gazdasági és monetáris unió
tervezete – Európai vitaindító (COM(2012) 777 final) és a Bizottság
közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak – A valódi, szoros gazdasági
és monetáris unió felé – A jelentős gazdaságpolitikai reformtervek
előzetes koordinációja (COM(2013) 166 final). [12] COM(2013) 534. [13] Az uniós szerződések értelmében Dánia nem vesz részt az
Európai Ügyészségben, az Egyesült Királyság és Írország pedig a részvétellel
szemben döntött. [14] 2014-ben további véleményeket nyújtottak be. [15] COM(2012) 788. [16] A 2014/40/EU irányelvet 2014 áprilisában fogadták el és az irányelv
2014 májusában lépett hatályba. [17] COM(2013) 133. [18] A nemzeti parlamentektől kapott véleményeket és indokolt
véleményeket egyaránt magába foglalja. [19] Ahhoz, hogy egy vélemény a 2. jegyzőkönyv értelmében vett
indokolt véleménynek minősüljön, egyértelműen meg kell állapítania a
szubszidiaritás megsértését, és a véleményt a javaslatnak a nemzeti
parlamentekhez való eljuttatásától számított nyolc héten belül meg kell küldeni
a Bizottságnak. [20] Ebből 25-re az Assemblée nationale nem várt választ. [21] Két kamarától kapott 17 véleményként számítva. [22] Két kamarától kapott öt indokolt véleményként számítva. [23] Két kamarától kapott 12 véleményként számítva. [24] Két kamarától kapott három indokolt véleményként számítva. [25] A táblázat a nemzeti parlamentek körében legalább hat véleményt
kiváltó valamennyi bizottsági dokumentumot rangsorolja. [26] A nemzeti parlamentektől kapott véleményeket és indokolt
véleményeket egyaránt magába foglalja. [27] Ahhoz, hogy egy vélemény a 2. jegyzőkönyv értelmében vett
indokolt véleménynek minősüljön, egyértelműen meg kell állapítania a
szubszidiaritás megsértését, és a véleményt a javaslatnak a nemzeti
parlamentekhez való eljuttatásától számított nyolc héten belül meg kell küldeni
a Bizottságnak. [28] Ebből egy az ír Oireachtas két kamarájától közösen jött
– két kamarától kapott egy véleményként számítva. [29] Ebből egy az ír Oireachtas két kamarájától közösen jött
– két kamarától kapott egy indokolt véleményként számítva. A 2.
jegyzőkönyv szerint, az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 76. cikke alapján előterjesztett, a szabadság, a biztonság
és a jog érvényesülésén alapuló térségre vonatkozó jogalkotási aktusok
tervezete esetén, amennyiben az indokolt vélemények a nemzeti parlamentek
összes szavazatának legalább egynegyedét kiteszik – két szavazat, illetve a
kétkamarás parlamenti rendszerek esetében egy-egy szavazat a kamarák
mindegyikének –, úgy elérik a sárga lapos eljárás küszöbét, vagyis a tervezetet
felül kell vizsgálni. A COM(2013) 534 javaslatot érintő 13 indokolt
vélemény 18 szavazatot jelent, így eléri a sárga lapos eljárás küszöbét, amely
Horvátország 2013. július 1-jei csatlakozásával az 56 szavazatból 14 szavazatot
jelent. [30] Ebből egy az ír Oireachtas két kamarájától közösen jött
– két kamarától kapott egy véleményként számítva. [31] Ebből egy az ír Oireachtas két kamarájától közösen jött
– két kamarától kapott egy indokolt véleményként számítva. [32] Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények egyike,
amely az olasz Camera dei Deputatitól érkezett, a COM(2013) 172
javaslatra is vonatkozott. [33] Ebből egy a két spanyol kamarától közösen jött – két kamarától
kapott egy véleményként számítva. [34] Ebből egy a két spanyol kamarától közösen jött – két kamarától
kapott egy indokolt véleményként számítva. [35] Ebből egy a két spanyol kamarától közösen jött – két kamarától
kapott egy véleményként számítva. [36] Ebből egy a két spanyol kamarától közösen jött – két kamarától
kapott egy indokolt véleményként számítva. [37] Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények egyike,
amely a cseh Senáttól érkezett, a COM(2013) 25, a COM(2013) 26, a
COM(2013) 27, a COM(2013) 29, a COM(2013) 30 és a COM(2013) 31 javaslatra is
vonatkozott. Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények egyike,
amely a portugál Assembleia da Repúblicától érkezett, a COM(2013) 26, a
COM(2013) 27, a COM(2013) 29, a COM(2013) 30 és a COM(2013) 31 javaslatra is
vonatkozott. Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények közül
három, amely a holland Eerste Kamertől, a holland Tweede
Kamertől, és a luxemburgi Chambre des Députés-től
érkezett, a COM(2013) 29 javaslatra is vonatkozott. Az erre a bizottsági
dokumentumra vonatkozó vélemények egyike, amely a svéd Riksdagtól
érkezett, a COM(2013) 27, a COM(2013) 29, a COM(2013) 30 és a COM(2013) 31
javaslatra is vonatkozott. [38] Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények közül
kettő, amely a cseh Poslanecká sněmovnától és az egyesült
királyságbeli House of Lords-tól érkezett, a COM(2012) 615 közleményre is
vonatkozott. [39] Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények közül négy,
amely a cseh Senáttól, a cseh Poslanecká sněmovnától, az
olasz Camera dei Deputatitól és a portugál Assembleia da Repúblicától
érkezett, a COM(2013) 165 közleményre is vonatkozott. [40] Az erre a bizottsági dokumentumra vonatkozó vélemények közül
kettő, amely a cseh Poslanecká sněmovnától és a cseh Senáttól
érkezett, a JOIN(2013) 1 javaslatra is vonatkozott. [41] A nemzeti parlamentektől kapott véleményeket és indokolt
véleményeket egyaránt magába foglalja.