A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokrᄈl szóló 2009. június 18 i 2009/52/EK irányelv alkalmazásáról /* COM/2014/0286 final */
A
BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK az
illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató
munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó
minimumszabályokról szóló 2009. június 18‑i 2009/52/EK
irányelv alkalmazásáról 2013-ban,
386 230 harmadik országbeli állampolgárról állapították meg, hogy
illegálisan tartózkodik az Unióban; ez a szám 2008-ban még 608 870 volt[1].
Ez a csökkenés részben annak tudható be, hogy a gazdasági válság az Európai Unió
nagy részében megnehezítette a munkakeresést. Azonban ez a jelenség
természeténél fogva nehezen számszerűsíthető, mivel az illegális
migránsok többsége továbbra is azonosítatlan marad, miközben a foglalkoztatás
lehetősége továbbra is fontos ösztönzője az Unióba irányuló illegális
migrációnak. Az
illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatása annak
a következménye, hogy a jobb életkörülmények reményében érkező migránsok
megfelelnek azon munkáltatók igényeinek, akik hasznot akarnak húzni az
általában alacsony képzettséget igénylő, rosszul fizetett munkákat
elvégezni kész munkavállalókból az olyan nagy munkaerő-igényű
ágazatokban, mint például az építőipar, a mezőgazdaság, a takarítás
és a szálloda‑/vendéglátóipar. Az
illegális foglalkoztatás sok szempontból káros, hiszen az adókból és
társadalombiztosítási járulékokból eredő bevételek kiesése hiányt okoz az
államháztartásokban, emellett a jogszerűen alkalmazható munkaerő
kiszorításához vagy nem alkalmazásához vezet, aminek eredményeként illegálisan
foglalkoztatott egyének veszélyes körülmények között, biztosítás nélkül
dolgoznak. A 2009. június
18-án elfogadott 2009/52/EK irányelv[2]
célja, hogy megszüntesse az illegális foglalkoztatás ösztönző jellegét.
Keményebb szankciókat alkalmaz az illegális foglalkoztatás esetében, javítja a
felderítési mechanizmusokat, miközben védő intézkedéseket biztosít az
illegális migránsok által elszenvedett igazságtalanságok orvoslására. Az irányelv egy sor, az Unió által az illegális bevándorlás hatékony
kezelése céljára hozott intézkedés részét képezi; az egyéb intézkedések többek
között a harmadik országokkal való fokozottabb együttműködésre[3], a hatékony visszatérési politikára[4] és az emberkereskedelem elleni
küzdelemre vonatkozó megerősített jogi szabályozásra[5]
irányulnak. Az
irányelv kiegészíti a jogszerű migráció területét érintő aktuális
politikai fejleményeket, ideértve az idénymunkásokról szóló irányelvet[6],
amely a legújabb példája az Unió azon törekvésének, hogy jogszerű
csatornákat nyisson az alacsonyan képzett munkaerő bevándorlásához,
jellemzően az olyan ágazatokban, mint a mezőgazdaság vagy az
idegenforgalom. A tagállamok számára meghatározott határidő a 2009/52/EK
irányelv[7] nemzeti jogukba való átültetésére 2011.
július 20. volt. A Bizottság határidő-túllépés miatt 20 tagállam[8] ellen kötelezettségszegési eljárást
kezdeményezett[9]; azóta ezek mindegyikét lezárták. Az átültető jogszabály elfogadása előtt Olaszország és
Luxemburg meghatározott időtartamon belül lehetővé tette, hogy a
munkáltatók bejelentsék az illegálisan tartózkodó migránsok foglalkoztatását,
ugyanakkor pénzbírság kiszabásával és bizonyos feltételek teljesítésének
előírásával lehetővé tették az illegális bevándorlók jogi helyzetének
rendezési mechanizmusát. Jelenleg az irányelv[10] hatálya alatt álló valamennyi
tagállamban tilos az illegális migránsok foglalkoztatása, és csupán néhány
tagállam tett kivételt olyan személyek esetében, akik kitoloncolását
elhalasztották[11]. Több tagállam döntött úgy, hogy az
irányelv[12] alkalmazási körén túllépve olyan
jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra is alkalmazza
azt, akik tartózkodási engedélye nem teszi lehetővé számukra, hogy
gazdasági tevékenységet végeznek. Ezzel a
közleménnyel[13]
a Bizottság eleget tesz annak a kötelezettségének, hogy jelentést kell tennie
az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a munkáltatókkal szembeni szankciókról
szóló irányelv[14]
alkalmazásáról. A közlemény áttekintést nyújt azokról a pénzügyi és
büntetőjogi szankciókról, amelyekkel a vállalkozói láncok Unió-szerte az
illegális foglalkoztatás esetén szembesülhetnek (I).
Emellett bemutatja, hogy milyen módon védik az illegálisan foglalkoztatott
migránsokat a nemzeti jogszabályokban foglalt intézkedések (II). Végezetül
ismerteti, hogy a tagállamok hogyan ültették át az irányelv által az illegális
foglalkoztatás hatékony felderítésére és szankcionálására előirányzott
mechanizmust, továbbá értékeli a tagállami ellenőrzési jelentéseket (III). I. I. Az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli
állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szemben alkalmazott szankciók I.1. Áttekintés a tagállamokban hatályban lévő
pénzügyi és büntetőjogi szankciókról a) Pénzügyi szankciók (5. cikk) Az 5. cikk úgy
rendelkezik, hogy az illegális foglalkoztatás esetén kiszabandó szankciók olyan
pénzügyi szankciókat foglalnak magukban, amelyek összege arányosan növekszik
a munkáltató által foglalkoztatott illegálisan tartózkodó harmadik országbeli
állampolgárok számával. Az átültetés
idején már csak BE, BG, LU, LV, FI és LV nemzeti jogában kell meghatározni a
pénzügyi szankciókat, mivel az irányelv hatálya alá tartozó további 19 tagállam
már lehetővé tette azokat. Időközben azonban hét tagállam[15]
megváltoztatta jogszabályait azzal a céllal, hogy módosíthasson számítási
módszerén és/vagy növelhesse a pénzbírság mértékét. Egyedül CY, FI,
HU, NL és PL alkalmazta az 5. cikk (3) bekezdésében meghatározott
lehetőséget, amely szerint csökkenthetők a szankciók, amennyiben a
munkáltató az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt
magáncéllal foglalkoztató természetes személy (azaz magánszemély) és különösen
kizsákmányoló munkafeltételek sem állnak fenn. Eltérően a
SE és IT által alkalmazott gyakorlattól, amelynek értelmében a pénzügyi bírság
magában foglalja a visszatérés átlagos költségét, a többi tagállam kötelezi a
munkáltatót, hogy a pénzügyi bírságon felül viselje a visszatérés költségeit
is. A pénzügyi
szankciókra vonatkozó 1. táblázat azt mutatja, hogy a tagállamok két
kategóriába sorolhatók a pénzbírság alapösszege esetében alkalmazott számítási
módszert illetően. 16 tagállamban[16] a
pénzbírság összege minden egyes illegálisan tartózkodó harmadik országbeli
foglalkoztatott után arányosan nő. Ezekben az országokban a
fizetendő pénzügyi szankció minimális, illetőleg rögzített összege
300 EUR (BE) és 10 001 EUR (ES) között mozog, amelyet minden egyes illegálisan
alkalmazott illegális migráns után meg kell fizetni. A legtöbb tagállam
meghatározta a természetes személyekre kiszabható pénzbírság maximális szintjét
is, amely 854 EUR (CY) és 100 000 EUR (ES) között mozog. A fennmaradó
nyolc tagállamban[17]
a jogszabályok általános összeget határoznak meg a pénzbírság esetében, és a
bíró feladata a pontos összeg meghatározása az érintett illegális migránsok
száma alapján. Ezekben az országokban a pénzbírság legmagasabb összege 500
EUR (LV) és 500 000 EUR (DE) között mozog. Látható, hogy a
bírságok összege jelentősen eltérő a tagállamok között, ezért
félő, hogy a pénzügyi szankciók szintje nem minden esetben ellensúlyozza
az illegálisan tartózkodó migránsok foglalkoztatásával járó előnyöket.
Mivel nem áll rendelkezésre átfogó empirikus adat a szankciók hatásáról, a
minimálbérrel való összehasonlítás egyéb tényezők[18]
mellett szintén mutatóként szolgálhat, amelynek alapulvételével értékelni
lehet, hogy a szankciók mennyiben visszatartó erejűek és arányosak. Például az illegális
migránsonként számítandó legmagasabb bírság LU esetében 1,3-szor magasabb, mint
a havi minimálbér. LV az egyik olyan ország, amely a pénzbírság vonatkozásában
teljes összeget állapított meg, és a legmagasabb pénzbírság összege 1,7-szer
magasabb, mint a havi minimálbér. Az említett adatok éles ellentétben állnak
például a BG által alkalmazott mértékekkel, ahol az illegálisan tartózkodó
migránsonként számított legmagasabb pénzbírság a havi minimálbér 24,2-szerese,
valamint a CZ esetében alkalmazottakkal, ahol a legmagasabb pénzbírság teljes
összege a természetesen személyeket megillető havi minimálbér[19]
584-szerese. b) Büntetőjogi szankciók (9. és 10.
cikkek) A 9. cikk
meghatározza, hogy az illegális foglalkoztatás különösen súlyos eseteiben büntetőjogi
szankciók alkalmazhatók; ilyen esetek például az alábbiak:
i.
tartósan
ismétlődő jogsértések; ii.
jelentős
számú érintett harmadik országbeli állampolgár; iii.
különösen
kizsákmányoló munkafeltételek melletti foglalkoztatás; iv.
ha
a munkáltató előtt ismert, hogy a munkavállaló emberkereskedelem áldozata;
valamint v.
kiskorú
illegális foglalkoztatása esetén. Az illegálisan
tartózkodó migránsok illegális foglalkoztatása tíz tagállamban már az irányelv
hatályba lépését megelőzően is bűncselekménynek minősült[20].
Ennélfogva 14 tagállam[21]
jogában büntetőjogi szankciókat kell meghatározni az illegális
foglalkoztatás ezen konkrét formái esetére. AT, DE, EL és IT meglévő
jogszabályait módosította annak érdekében, hogy növelhető legyen a
szabadságvesztéssel járó büntetések időtartama, illetve – az esetek
többségében – a pénzbírságok mértéke. BE, FI, FR, IT,
MT, NL és SE esetében az illegális foglalkoztatás önmagában is
bűncselekménynek minősül, attól függetlenül, hogy a 9. cikk (1)
cikkében említett körülmények fennállnak-e. Ezek a körülmények
általában súlyosbító tényezőknek minősülnek. A fennmaradó
tagállamokban általában a 9. cikkben ismertetett valamennyi körülmény
fennállása esetén minősül bűncselekménynek az illegális
foglalkoztatás. Néhány tagállam nem bünteti külön a különösen kizsákmányoló
munkafeltételek[22]
közepette történő illegális foglalkoztatást, valamint az olyan eseteket
sem, amikor a munkáltató előtt ismert volt, hogy a munkavállaló
emberkereskedelem áldozata[23].
Az említettek közül több tagállam úgy vélte, hogy az illegális
foglalkoztatásnak ezeket a formáit lefedi az emberkereskedelemre vonatkozó
nemzeti jog is. A 2. táblázat
kiemeli a büntetőjogi szankciók súlyossága közötti jelentős
különbségeket.
Egyes tagállamok esetében ez kétségessé teheti a szankciók visszatartó erejét.
Például LV és AT a 9. cikk (1) bekezdésében leírt bizonyos feltételek esetén az
illegális foglalkoztatást legfeljebb három, illetőleg legfeljebb hat
hónapig terjedő börtönbüntetéssel sújtja, miközben a többi tagállam
egytől öt évig terjedő időszakot határoz meg a börtönbüntetések
maximális hosszaként. Tíz tagállamban a börtönbüntetés kiegészíthető vagy
helyettesíthető valamely pénzbírság kiszabásával, melynek mértéke
természetes személyek esetében 600 EUR (BE) és 240 000 EUR (PT) között
mozoghat. c) Jogi személyekkel szembeni
büntetőjogi szankciók (11. és 12. cikk) és egyéb intézkedések (7. cikk) A 12. cikk (1)
bekezdésével összhangban valamennyi tagállam büntetőjogi szankciókat
határozott meg azon jogi személyek esetében, akik felelősek a 9. cikk szerinti
illegális foglalkoztatásért. A szankciók az alábbiak lehetnek: pénzbírság,
felszámolás, a jogok korlátozása, vagyonelkobzás. A részt vevő tagállamok
(kivéve BG, EE, FI, HU és NL) az irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében
meghatározott intézkedéseket is felvették a jogi személyekre alkalmazható
büntetőjogi szankciók általuk összeállított listájára. A 7. cikk (1)
bekezdése felsorolja az illegális foglalkoztatásért felelős
munkáltatóval szemben alkalmazott kiegészítő intézkedéseket, köztük a
következőket:
i.
valamely,
vagy minden állami kedvezményből vagy támogatásból való kizárás legfeljebb
öt évig; ii.
a
közbeszerzési eljárásokból való kizárás legfeljebb öt évig; iii.
az
illegális foglalkoztatás megállapítását megelőző legfeljebb 12
hónapon belül a munkáltatónak nyújtott valamely vagy összes állami kedvezmény
vagy támogatás, vagy azok egy részének visszatérítése; valamint iv.
a
jogsértés elkövetésére használt létesítmények ideiglenes vagy végleges
bezárása. Ezek az
intézkedések azonban, amelyek adott esetben nagy visszatartó erővel
bírhatnak, nem kerültek az összes tagállamban teljes mértékben átültetésre[24].
Ezen túlmenően csak AT, CY és SK élt a 12. cikk (2) bekezdésében
meghatározott lehetőséggel, amely szerint a tagállamok közzétehetik a
9. cikkben említett bűncselekményért felelősségre vont munkáltatók
jegyzékét. I.2. A teljes vállalkozói lánc felelőssége (2. cikk
c) pont, 8. cikk, 9. cikk (2) bekezdése, 11. cikk) Az illegális
foglalkoztatás eredményes megtiltásának biztosítására, valamennyi tagállam a
foglalkoztatásnak a 2. cikk c) pontjában meghatározott tág fogalmát
alkalmazza, amely magában foglalja a munkáltató irányítása és/vagy
felügyelete alatt végzett valamennyi olyan tevékenységet, amelyekért a
munkavállaló jogviszonytól függetlenül javadalmazásban részesül vagy kell
részesülnie. A 8.
cikk előírja továbbá, hogy a teljes vállalkozói lánc kötelezhető
az 5. cikkben előírt pénzügyi szankciók megfizetésére, mivel egyes, az
illegális foglalkoztatás által érintett ágazatokban igen elterjedt az
alvállalkozás. A 8.
cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a tagállami jogszabályok (kivéve
EE és LT esetét) azt írják elő, hogy amennyiben a munkáltató közvetlen
alvállalkozó, a fővállalkozó a munkáltatóval együtt vagy helyette felel az
5. cikkben megállapított bármely szankció megfizetéséért. A 8. cikk (2)
bekezdésével összhangban, a tagállamok többsége[25]
biztosította emellett, hogy amennyiben a munkáltató alvállalkozó, a
fővállalkozó és valamennyi közbenső alvállalkozó szintén felelhet a
pénzbírság megfizetéséért, amennyiben tudomásuk volt róla, hogy a foglalkoztató
alvállalkozó illegális migránsokat foglalkoztat. E
rendelkezések végrehajtásának megkönnyítése érdekében és a vállalkozók számára
biztosított jogbiztonság érdekében, a 8. cikk (3) bekezdése előírja, hogy
a nemzeti jog szerinti átvilágítási kötelezettséget vállalt vállalkozó a 8.
cikk (1) és (2) bekezdése szerint nem tartozik felelősséggel. Jóllehet,
számos tagállam[26]
nem határozta meg nemzeti jogában az említett átvilágítási kötelezettséget,
ugyanakkor gyakran utalnak a szerződési/polgári jog általános
rendelkezéseire. Végezetül a 9.
cikk (2) bekezdése alapján valamennyi tagállam biztosítja, hogy az
illegálisan tartózkodó migránsok szándékos alkalmazására való felbujtás, a
bűnsegély és a bűnpártolás ugyancsak bűncselekményként büntetendő.
A 11. cikkel összhangban a tagállamok biztosították a jogi személyek
felelősségét a 9. cikkben említett bűncselekmények tekintetében
is, amennyiben a bűncselekményt javukra egy jogi személyen belül
vezető beosztást betöltő bármely személy követte el egyénileg, vagy a
jogi személy valamely szervének tagjaként, vagy a felügyelet hiányában[27]. Az irányelv
átültetése eredményeképpen a tagállamok többségében megfelelően
büntethető az összes olyan szereplő, akinek előnye származik az
illegális foglalkoztatásból. Ez nem csak e jelenség hatékony kezelése
szempontjából alapvető jelentőségű, hanem kritikus fontosságú az
irányelv által az illegális migránsok számára biztosított jogok gyakorlásának
elősegítése során is. II. Az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbeli
állampolgárok védelmét szolgáló intézkedések II.1. Az
elmaradt járandóságok és adók kifizetése (6. cikk (1) bekezdése és 8. cikk) A tagállamok
megfelelően átültették a 6. cikk (1) bekezdésének a) pontját, amely
biztosítja az illegális migránsoknak azon jogát, hogy javadalmazásban
részesüljenek az általuk elvégzett munka után, valamint a 6. cikk (1)
bekezdésének b) pontját, amely kötelezi a munkáltatót arra, hogy fizesse meg
az összes olyan adót és társadalombiztosítási járulékot, amelyet a harmadik
országbeli állampolgár jogszerű foglalkoztatása esetén be kellett volna
fizetnie. Az esedékes
összegek kiszámítása kapcsán a 6. cikk (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a
munkáltató vagy a munkavállaló ellenkező bizonyítása hiányában legalább
három hónapos munkaviszony fennállását kell vélelmezni. EE, ES és RO
kivételével minden tagállam átültette jogszabályába az említett vélelmet, NL
esetében a vélelmezett időtartam ráadásul hat hónap. A munkáltatók a
6. cikk (1) bekezdésének c) pontjával összhangban valamennyi tagállamban
kötelesek elvileg megfizetni a kifizetések azon országba történő
megküldésének minden költségét, ahová az illegálisan foglalkoztatott
harmadik országbeli állampolgár visszatért, vagy ahová őt visszaküldték. A tagállamok[28]
a 8. cikkel összhangban általában meghatározták, hogy a munkáltatók mellett
a közvetlen vállalkozók és bármely közbenső alvállalkozó is
kötelezhető az összes elmaradt járandóság és adó megfizetésére. II.2. Az
igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés és a panasztétel megkönnyítése (6. cikk
(2)–(5) bekezdése és 13. cikk) Az említett
szabályok betartatása, az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés és a
panasztétel megkönnyítése képezik az irányelv védelmi intézkedéseinek alapját,
amelyek célja az illegális migránsok által elszenvedett igazságtalanságok
jóvátétele. Ugyanakkor éppen az irányelv ezen része adhat okot aggodalomra,
mivel a tagállamok azokat a rendelkezéseket, amelyek az illegális migránsok
jogainak védelmét segítik elő, gyakran csak részben vagy egyáltalán nem
ültették át. Csupán néhány
tagállam[29]
ültette át pontosan az illegálisan alkalmazott migránsok azon jogát, hogy
panaszt tehessenek munkáltatójuk ellen elmaradt járandóságuk miatt abban az
esetben is, ha származási országukba már visszatértek vagy kiutasították
őket[30].
A legtöbb tagállam csak általános rendelkezésekre hivatkozik a polgári vagy
munkaügyi bíróságokon való keresetbenyújtási jog tekintetében. Csak igen kevés
tagállam élt a 6. cikk (2) bekezdésének a) pontjában biztosított
lehetőséggel, amely szerint az elmaradt járandóságok kifizettetéséhez
szükséges eljárások megindítására anélkül is sor kerülhet, hogy a harmadik
országbeli állampolgár az ügyben keresetet nyújtana be.[31] A 13. cikk (1)
bekezdése előírja, hogy a tagállamoknak hatékony mechanizmusokat kell
működésbe léptetniük, amelyek révén az illegális migránsok – akár harmadik
feleken keresztül is – panasszal élhetnek munkáltatójukkal szemben. A 13.
cikk (2) bekezdés annak biztosítására kötelezi a tagállamokat, hogy azon
harmadik felek, amelyeknek jogos érdeke ezen irányelv betartásának biztosítása,
a harmadik országbeli, illegálisan alkalmazott állampolgár nevében vagy
érdekében eljárva ezen irányelv végrehajtása céljából bármilyen közigazgatási
és polgári jogi eljárásban részt vehessenek. Számos tagállamban a
szakszervezetek jogosultak az illegális migránsok nevében panaszt tenni,
illetőleg képviselni őket a nemzeti eljárások során[32].
Ritkábban a migráns munkavállalók szervezetei[33], valamint a
vizsgálati hatáskörrel felruházott hatóságok[34] töltik be
ezt a szerepet. LU, MT és NL még nem határozták meg jogszabályaikban az
említett harmadik személyeket. Csak négy
tagállam[35]
léptetett életbe speciális mechanizmusokat annak érdekében, hogy az illegális
bevándorlók azt követően is megkaphassák az őket megillető
hátralékokat, hogy már visszatértek származási országukba vagy kiutasították
őket (6. cikk (4) bekezdés). Például a Francia Bevándorlási és
Integrációs Hivatal végrehajtható okiratokat bocsáthat ki annak érdekében, hogy
az illegálisan foglalkoztatott migránsok nevében az őket megillető
pénzösszegeket átvegye, majd azokat átutalja számukra. Más országok általános
rendelkezésekre hivatkoznak a bírósági ítéletek végrehajtása kapcsán. Az irányelv
előírja, hogy az illegális migránsokat módszeresen és tárgyilagosan
kell tájékoztatni jogaikról. Számos tagállam[36]
nem rendelkezett erről jogszabályaiban, más tagállamok[37]
pedig általános adminisztratív iránymutatásokra, valamint a közigazgatási
eljárásban részt vevők tájékoztatásával kapcsolatos szabályokra
hivatkoznak. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a tagállamok olyan konkrét weboldalakon
elhelyezett információkra utalnak, amelyek valószínűleg nem ismertek vagy
elérhetők az illegális migránsok számára. Végezetül
megjegyzendő, hogy csupán néhány tagállam[38] ültette át
kifejezetten a 6. cikk (5) bekezdését és a 13. cikk (4) bekezdését, amelyek
arra kötelezik őket, hogy a vonatkozó nemzeti eljárások hosszához
kapcsolódva, korlátozott időtartamra engedélyeket adjanak ki a 9.
cikk (1) bekezdésének c) és e) pontjában említett bűncselekmények
vonatkozásában indított büntetőeljárásban részt vevő harmadik
országbeli állampolgárok számára, továbbá határozzák meg azokat a feltételeket,
amelyek esetén ezen engedély tartama meghosszabbítható addig, ameddig az
illegális migráns számára visszafizetik az őt illető hátralékot. Általában véve
azoknak az egyedi mechanizmusoknak a hiánya, amelyek az illegális migránsok
által az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés, valamint jogaik érvényesítése
során tapasztalt nehézségek orvoslására szolgálnak, a kívánt hatással
ellentétes eredményhez vezethet az illegális foglalkoztatás elleni küzdelemben.
A munkáltatók elleni panaszok benyújtásának bátorítása adott esetben fontos
szerepet játszhat az illegális foglalkoztatás felderítésére irányuló tagállami
stratégiákban. III. Az illegális foglakoztatás
felderítése és a foglalkoztatási tilalom végrehajtása III.1. Megelőző
intézkedések: a munkáltatók kötelezettségei (4. cikk) A munkaadók
figyelmének felhívása és az ellenőrzések megkönnyítése érdekében a
tagállamok átültették a 4. cikkben meghatározott megelőző intézkedéseket.
A harmadik országbeli állampolgároknak foglalkoztatásuk kezdetét
megelőzően érvényes tartózkodási engedéllyel vagy más, tartózkodásra
jogosító engedéllyel kell rendelkezniük. A munkaadók az ellenőrzés esetére
kötelesek legalább a foglalkoztatás időtartama alatt rendelkezni az
említett dokumentumok másolatával vagy azok egy példányával, emellett
meghatározott időtartamon belül be kell jelenteniük a megfelelő
hatóságoknál, ha megkezdik egy harmadik országbeli állampolgár foglalkoztatását.
A legtöbb
tagállamban[39]
ezt az eljárást le kell zárni pár nappal a foglalkoztatás kezdete vagy a
szerződés megkötése[40]
előtt, de legkésőbb az első munkanapon[41].
Más tagállamokban erre a bejelentésre a foglalkoztatás kezdetét követő,
pár naptól[42]
több hétig terjedő időszakban[43] kell sort
keríteni. A munkáltatók, amennyiben lezárták az említett eljárást, mentesülnek
a felelősségre vonás alól, kivéve, ha tudomásuk van arról, hogy a
bemutatott okmány hamisított volt.[44] A tagállamok
csak csekély mértékben használják ki az olyan esetekre alkalmazható
egyszerűsített bejelentési eljárás bevezetésének lehetőségét, amikor
a munkáltató természetes személy és a foglalkoztatás magáncéllal történik (DE,
IT, LU) és/vagy mentesítik a munkáltatókat a bejelentési kötelezettség alól,
amennyiben az általuk foglalkoztatott harmadik országbeli állampolgár huzamos
tartózkodási engedéllyel rendelkezik (AT, CY és EE). III.2. Ellenőrzések
(14. cikk) A 14. cikknek
megfelelően a nemzeti jog előírja a vonatkozó nemzeti hatóságoknak,
hogy folytassanak ellenőrzéseket a legnagyobb kockázatot hordozó ágazatok
feltérképezését szolgáló értékelés alapján, ezzel is elősegítve az
illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok illegális
foglalkoztatási tilalmának érvényre juttatását. A hatékony és
megfelelő ellenőrzések nélkülözhetetlenek az illegális foglalkoztatás
felszámolásához és annak biztosításához, hogy az illegális migránsok élhessenek
jogaikkal. Megfelelő ellenőrzések nélkül valamennyi szankció csupán
elméleti fenyegetés marad. Azonban az
ellenőrzési jelentések késedelmes továbbítása a Bizottság
felé, valamint az egyes jelentésekkel kapcsolatos minőségi problémák
aggodalomra adnak okot. 2012-ben csak négy tagállam (DE, FR, LV és SK) nyújtott
be jelentést a 2011-ben végrehajtott ellenőrzésekről. 2013-ben csak
kilenc tagállam (FI, FR, HU, LT, LV, PL, RO, SK és SI) nyújtotta be időben
a jelentését. Ezért 2013. október 10-én a Bizottság a kötelezettségszegési
eljárást megelőző figyelmeztetést küldött a maradék 15 tagállamnak,
melyben emlékeztette őket kötelezettségükre. Ezt követően valamennyi
tagállam megküldte jelentését. Összességében
véve javítani kell még a jelentéstételen. A
jelentésekben szereplő információk részben hiányosak, eltérő
számítási módszereken és meghatározásokon alapulnak és/vagy egyszerűen nem
állnak összhangban az irányelv által előírt jelentéstételi
kötelezettségekkel. Következésképpen az ellenőrzések eredményei
korlátozottak, és nehéz átfogó, uniós szintű áttekintést adni az elvégzett
ellenőrzésekről és azok eredményeiről. A jelentéstétel
megkönnyítése érdekében, a Bizottság már 2010-ben jelentéstételi sablont
küldött a tagállamok számára. Ezt nemrégiben frissítették annak érdekében, hogy
a tagállamok összehasonlítható adatokat és információkat bocsássanak rendelkezésre,
amelyek lehetővé teszik, hogy a Bizottság értékelje az irányelv hatékony
végrehajtását. Ahhoz, hogy az
ellenőrzés az illegális foglalkoztatás felszámolásának hatékony eszköze
legyen, fontos a legnagyobb kockázatot hordozó ágazatok azonosítása. Míg több
tagállam (CZ, EE, LT, MT és RO) nem teszi világossá, hogy elvégezte-e a
legnagyobb kockázatot hordozó ágazatok azonosítását, és ha igen, milyen
módon, a több tagállamtól kapott jelentések azt mutatják, hogy a legtöbb
országban azonos ágazatokat érint leginkább az illegális foglalkoztatás:
építőipar, mezőgazdaság és kertészet, házimunka/takarítás,
vendéglátó-ipari és szállodai szolgáltatások. A 3. táblázat
ismerteti a tagállamok által közölt, a kockázatot hordozó ágazatokban
végrehajtott ellenőrzésekre vonatkozó információkat, amelyek szükség
esetén kiegészülnek a munkáltatók és munkavállalók számát érintő hivatalos
Eurostat-adatokkal. A táblázat alapján látható, hogy néhány tagállamban az
ellenőrzések alacsony száma vélhetőleg nem tartja vissza a munkáltatókat
az illegális migránsok alkalmazásától. BG, EE, PL, RO és SE esetében 2012-ben a
munkáltatók kevesebb mint 1 %-a esett át ellenőrzésen, míg ez az
arány például AT esetében 16,98 %, IT esetében 17,33 %, SI esetében
pedig 28,93 %[45].
Ez arra enged következtetni, hogy nagy különbségek mutatkoznak a tagállamok
végrehajtási erőfeszítései között, és azt is jelentheti, hogy vannak
tagállamok, amelyekben a jogsértő munkáltatók nagyobb valószínűséggel
kerülik el a felderítést és a büntetőeljárást, mint más tagállamokban. IV. Következtetések és következő lépések A 2009/52/EK
irányelv átültetését követően valamennyi tagállam megtiltotta az illegális
migránsok foglalkoztatását, és pénzügyi, közigazgatási vagy büntetőjogi
szankciókkal sújtotta az őket foglalkoztató munkáltatókat. Azonban a
jogszabályokban meghatározott szankciók jelentős eltéréseket mutatnak a
tagállamok között. Ez kételyeket ébreszt afelől, hogy a szankciók minden
esetben hatékonyak, arányosak vagy visszatartó erejűek, és ezért további
értékelésnek kell alávetni ezeket. Néhány
tagállamra továbbra is vár az irányelv védelmi elemeinek megfelelő
alkalmazása. Van még mit javítani az illegális migránsok számára biztosított
védelem valamennyi területén, akár azzal a joggal kapcsolatosan, hogy az
illegális migráns – hatékony mechanizmusokon keresztül – panaszt tehessen a
munkáltató ellen, akár egy olyan alapvető jog tekintetében, mint amilyen a
migránsokat megillető jogokra vonatkozó rendszeres és objektív
tájékoztatás. Néhány
tagállamnak valószínűleg jelentős erőfeszítéseket kell tennie
nemcsak az ellenőrzésekre vonatkozó jelentéstétel, hanem maguknak az
ellenőrzéseknek a javítása terén is, továbbá a kockázatokat hordozó
ágazatok szisztematikus azonosítása segítségével rangsorolniuk kell
erőfeszítéseiket. A 2012 tekintetében összegyűjtött adatok alapján
úgy tűnik, hogy még mindig sokat kell tenni annak biztosításáért, hogy
megfelelő és hatékony ellenőrzési rendszer működjön. Ennek
hiánya komoly kétséget ébreszt az illegális foglalkoztatás tilalmának hatékony
végrehajtása és a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseinek tekintetében,
hogy csökkentsék az irányelv végrehajtásával kapcsolatos különbségeket. Mivel a
tagállamok kötelesek minden évben július 1-jét megelőzően jelentést
tenni az ellenőrzésekre vonatkozóan, a Bizottság továbbra is szorosan
figyelemmel kíséri a területet érintő tagállami intézkedéseket, és szükség
esetén fellép. Ahhoz, hogy a tagállamok figyelmét fel lehessen hívni erre és az
egyéb, az irányelv átültetése kapcsán megállapított problémákra, a Bizottság
kétoldalú eszmecserét folytat az egyes tagállamokkal, és szükség esetén EU
Pilot eljárást fog indítani. A Bizottság
támogatást fog nyújtani a tagállamok számára az irányelv Unió-szerte
történő megfelelő szintű végrehajtásához. A Bizottság – az
irányelv 2009-es elfogadása óta eltelt időszakhoz hasonlóan – továbbra is
folyamatosan arra kéri a tagállamokat, hogy a soron következő ülések
alkalmával vitassák meg az irányelv néhány kulcsfontosságú rendelkezésének jogi
átültetését és végrehajtását. Szükség esetén iránymutatásokat is ki lehet
dolgozni az irányelv gyakorlati végrehajtásával kapcsolatosan, ideértve a
migránsok jogainak érvényesítését. A Bizottság
egyelőre nem tesz javaslatot az irányelv módosítására. Idővel azt is
meg kell fontolni, hogy az intézkedést átültető jogszabályok elégnek
bizonyulnak-e ahhoz, hogy csökkentsék az illegális foglalkoztatást, és
ösztönzést nyújtanak-e a jogszerű bevándorlási csatornák igénybevételére,
ami mind a migránsok, mind pedig a munkáltatók és a tagállamok számára
előnyökkel járna. 1. táblázat: Pénzügyi
szankciók Tagállam || T/J személy (1) || Pénzügyi szankciók összege || Cikk 5. cikk (3) bekezdés(2) || Összehasonlítás az átültetés előtt hatályos jogszabályokkal Legalább || Rögzített || Legfeljebb Az egyes illegálisan foglalkoztatott illegális migránsokra alkalmazandó bírság AT || J/T || 1 000 EUR/ 4 000 EUR || || 10 000 EUR/ 50 000 EUR || N || → BE || J/T || 300 EUR || || 3 000 EUR || N || Nincs korábbi jogszabály BG || T || BGN 750/1 500 (383 EUR/ 767 EUR) || || BGN 7 500/15 000 (3 834 EUR/ 7 669 EUR) || N || Nincs korábbi jogszabály J || BGN 3 000/6 000 (1 534 EUR/ 3 068 EUR) || || BGN 30 000/60 000 (15 338 EUR/ 30 677 EUR) CY || J/T || || || CYP 500/ 2 000 (854 EUR/ 3 417 EUR) || I || → EE || T || || || 1 200 EUR || N || → J || || || 3 200 EUR EL || J/T || || 5 000 EUR/ 10 000 EUR || || N || ↑ ES || J/T || 10 001 EUR || || 100 000 EUR || N || ↑ FR || J/T || 6 980 EUR || || 52 350 EUR || N || ↑ HU || J/T || || HUF 500 000 (1 630 EUR) || || I || → IT || T || 1 950 EUR || || 15 600 EUR || N || ↑ LT || J/T || || LTL 3 000/10 000 (869 EUR/ 2 896 EUR) || LTL 10 000/ 20 000 (2 896 EUR/ 5 792 EUR) || N || → LU || J/T || || 2 500 EUR || || N || Nincs korábbi jogszabály NL || T || || || 11 250 EUR || I || ↑ J || || || 45 000 EUR RO || J/T || RON 3 000 (662 EUR) || || RON 4 000 (883 EUR) || N || ↑ SE || J/T || || || SEK 22 200/ 44 400 (2 477 EUR/ 4 954 EUR) || N || → SI || T || 2 000 EUR || || 5 000 EUR || N || → J || 4 000 EUR || || 12 000 EUR Az illegális migránsoknak a pénzbírság alapösszege megállapítása során figyelembe veendő száma CZ || T || || || CZK 5 000 000 (182 305 EUR) || N || ↑ J || CZK 250 000 (9 115 EUR) || || CZK 10 000 000 (364 606 EUR) DE || J/T || || || 500 000 EUR || N || → FI || J/T || 1 000 EUR || || 30 000 EUR || I || Nincs korábbi jogszabály LV || T || 210 EUR || || 500 EUR || N || Nincs korábbi jogszabály MT || J/T || || || 11 646,87 EUR || N || → PL || J/T || PLN 3 000 (720 EUR) || || || I || → PT || J/T || 2 000 EUR || || 90 000 EUR || N || → SK || J/T || 2 000 EUR || || 200 000 EUR || N || → *J/T = Jogi személy/Természetes személy ** A 2009/52/EK irányelv 5. cikkének (3) bekezdése: „A tagállamok rendelkezhetnek alacsonyabb összegű szankciókról, amennyiben a munkáltató az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt magáncéllal foglalkoztató természetes személy és különösen kizsákmányoló munkafeltételek sem állnak fenn.” (Átváltási árfolyamok (2014/4/4) : 1BGN = 0,511281 EUR; 1CYP = 1,70860 EUR; 1CZK = 0,0364632 EUR; 1HUF= 0,00326012 EUR; 1 LTL = 0,289620 EUR; 1 PLN = 0,240083 EUR; 1ROL = 0,224388 EUR; 1 SEK = 0,111573 EUR) 2.
táblázat: Büntetőjogi szankciók Tagállam || Szankciók (a szabadságvesztés időtartama és adott esetben pénzbüntetés) || Összehasonlítás az átültetés előtt hatályos jogszabályokkal 9. cikk (1) bekezdésének a) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének b) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének c) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének d) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének e) pontja AT || szabadságvesztés legfeljebb 6 hónapig || szabadságvesztés legfeljebb 6 hónapig vagy pénzbüntetés || szabadságvesztés legfeljebb 2 évig || szabadságvesztés legfeljebb 2 évig || szabadságvesztés legfeljebb 6 hónapig vagy pénzbüntetés || ↓ BE || 6 hónaptól 3 évig terjedő szabadságvesztés és/vagy 600 EUR–6 000 EUR közötti pénzbüntetés || Nincs korábbi jogszabály BG || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés és BGN 5 000 (2 554 EUR) – BGN 50 000 (25 564 EUR) közötti pénzbüntetés. || 1–4 évig terjedő szabadságvesztés és BGN 2 000 (1 022 EUR) – BGN 20 000 (10 225 EUR) közötti pénzbüntetés. || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés és BGN 5 000 (2 554 EUR) – BGN 50 000 (25 564 EUR) közötti pénzbüntetés. || 1–4 évig terjedő szabadságvesztés és BGN 2 000 (1 022 EUR) – BGN 20 000 (10 225 EUR) közötti pénzbüntetés. || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés és BGN 5 000 (2 554 EUR) – BGN 50 000 (25 564 EUR) közötti pénzbüntetés. || Nincs korábbi jogszabály CY || legfeljebb 5 évig terjedő szabadságvesztés és/vagy 20 000 EUR-t nem meghaladó pénzbüntetés || Nincs korábbi jogszabály CZ || Hat hónaptól öt évig terjedő szabadságvesztés || - || Hat hónaptól öt évig terjedő szabadságvesztés || → DE || Legfeljebb 1 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || Legfeljebb 1 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || Legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés (súlyos esetben a szabadságvesztés 6 hónaptól 5 évig terjedhet) || Legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbírság || Legfeljebb 1 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbírság || ↑ EE || 30–500 napi tételű (96 EUR–1 600 EUR között) pénzbüntetés, vagy legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály EL || Legalább 5 hónapig terjedő szabadságvesztés || Legalább 6 hónapig terjedő szabadságvesztés || Legalább 6 hónapig terjedő szabadságvesztés || ↑ ES || - || 6 hónaptól 6 évig terjedő szabadságvesztés és 6–12 havi tételű fizetendő pénzbüntetés || 2–5 évig terjedő szabadságvesztés és 6–12 havi tételű pénzbüntetés || - || - || → FI || Pénzbüntetés vagy legfeljebb 1 évig terjedő szabadságvesztés || → FR || Legfeljebb 5 évig terjedő szabadságvesztés és legfeljebb 15 000 EUR pénzbüntetés || → HU || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály Tagállam || Szankciók (a szabadságvesztés időtartama és adott esetben pénzbüntetés) || Összehasonlítás az átültetés előtt hatályos jogszabályokkal 9. cikk (1) bekezdésének a) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének b) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének c) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének d) pontja || 9. cikk (1) bekezdésének e) pontja IT || 6 hónaptól 3 évig terjedő szabadságvesztés és 5 000 EUR pénzbüntetés || ↑ A szankció háromnegyedével vagy felével történő növelés || || A szankció háromnegyedével vagy felével történő növelés LT || Pénzbüntetés vagy legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || - || Pénzbüntetés vagy legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály LU || 8 naptól 1 évig terjedő szabadságvesztés és/vagy 2 501 EUR–20 000 EUR közötti pénzbüntetés || Nincs korábbi jogszabály LV || Legfeljebb 3 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 100 havi minimálbérnek megfelelő pénzbüntetés (32 000 EUR) || Legfeljebb 3 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy közmunka vagy legfeljebb 100 havi minimálbérnek megfelelő pénzbüntetés (32 000 EUR) || Legfeljebb 3 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 100 havi minimálbérnek megfelelő pénzbüntetés (32 000 EUR) || Nincs korábbi jogszabály MT || Legfeljebb 11 646,87 EUR összegű pénzbüntetés és/vagy legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés. || → NL || Legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 78 000 EUR összegű pénzbüntetés || Legfeljebb 1 évig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 15 000 EUR összegű pénzbüntetés || → PL || Legfeljebb 12 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || Legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés || Legfeljebb 12 hónapig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || Nincs korábbi jogszabály PT || Legfeljebb 1 évig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 240 napi tételű pénzbüntetés (legfeljebb 120 000 EUR) || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 480 napi tételű pénzbüntetés (legfeljebb 240 000 EUR) || 1–5 évig terjedő szabadságvesztés || 2–6 évig terjedő szabadságvesztés || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés vagy legfeljebb 480 napi tételű pénzbüntetés (legfeljebb 240 000 EUR) || Nincs korábbi jogszabály RO || - || 1–2 évig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || - || 1–2 évig terjedő szabadságvesztés vagy pénzbüntetés || 1–3 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály SE || Pénzbüntetés vagy legfeljebb 1 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály SI || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || Legfeljebb 3 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály SK || Legfeljebb 2 évig terjedő szabadságvesztés || 6 hónaptól 3 évig terjedő szabadságvesztés || Nincs korábbi jogszabály 3. táblázat: A
2012-ben elvégzett ellenőrzések Tagállam || A 2009/52/EK IRÁNYELV || Megfigyelések Ellenőrzések || Eredmények Abszolút számadatok || Az összes ágazatban működő munkáltatók százalékában (%-ban) || Ellenőrzések száma, amelyek illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat tártak fel* || Feltárt illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok száma || A feltárt illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok száma a valamennyi ágazatban foglalkoztatott munkavállalók teljes számához viszonyítva (%-ban) AT || 32 765 || 16.98 || 2 948 || 4 490 || 0,11 || Minden ágazatot érint. BE || 14 127 || 7,86 || 1 538 || 1 826 || 0,41 || Minden ágazatot érint. BG || 119 || 0,12 || 1 || 1 || 0,00003 || Minden ágazatot érint. CY || 5 736 || 38,5 || / || 1 340 || 0,35 || Minden ágazatot érint. CZ || 27 914 || 17,45 || 27 || 46 || 0,00095 || Minden ágazatot érint. DE || 122 577 || 6,91 || / || / || / || Minden ágazatot érint. EE || 79 || 0,36 || 0 || 0 || 0 || Minden ágazatot érint. EL || 8 704 || 3,35 || 30 || 49 || 0,00138 || Minden ágazatot érint. A 2012/8/1–2012/12/31 közötti időszakra vonatkozó adatok. ES || 53 671 || 6,12 || 5 386 || 5 386 || 0,03145 || Minden ágazatot érint. FI || 1 800 || 1,9 || / || / || / || Minden ágazatot érint. FR || 1 331 || / || / || 621 || / || A kockázatokat hordozó ágazatokat érinti. Munkavállalási engedély nélkül dolgozó migránsokra vonatkozó adatok, tartózkodási státuszukról nem áll rendelkezésre adat. HU || 19 080 || 9,72 || / || / || / || Minden ágazatot érint. IT || 243 847 || 17,33 || / || 11 499 || 0,05115 || Minden ágazatot érint. LT || 1 453 || 5,38 || / || 0 || 0 || Minden ágazatot érint. A 2012/8/1–2012/12/31 közötti időszakra vonatkozó adatok. LV || 2 648 || / || / || 1 || 0,00012 || Minden ágazatot érint. A 2012/1/1–2013/5/1 közötti időszakra vonatkozó adatok. LU || 3 097 || 43,62 || / || / || / || Minden ágazatot érint. MT || 3 831 || 53,07 || 70 || 88 || 0,05167 || Munkavállalási engedély nélkül dolgozó migránsokra vonatkozó adat. Tartózkodási státuszukról nem áll rendelkezésre adat. NL || 11 181 || / || 776 || 1 123 || / || Minden ágazatot érint. Nem áll rendelkezésre a munkáltatók és munkavállalók teljes számára vonatkozó Eurostat-adat. PL || 2 776 || 0,44 || 61 || 133 || 0,00306 || Minden ágazatot érint. PT || 2 305 || 1,09 || / || 10 828 || 0,25 || A kockázatot hordozó ágazatokat érinti. RO || 916 || 0,82 || / || 22 || 0,00025 || Minden ágazatot érint. SE || 414 || 0,25 || / || / || / || Minden ágazatot érint. SI || 9 027 || 28,93 || / || 8 || 0,00088 || Minden ágazatot érint. SK || 39 801 || 57,77 || / || 22 || 0,00095 || Minden ágazatot érint. Az adatok egy része nem tér ki a tartózkodási státuszra. Illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár: Illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár [1] Eurostat, 2013.; NL és EL tekintetében nem állnak rendelkezésre
adatok. [2] Az Európai Parlament és a Tanács 2009. június 18-i 2009/52/EK
irányelve a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárokat
foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó
minimumszabályokról, HL L 168., 2009. június 30., 24. o. (a továbbiakban:
munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv). [3] A Bizottság közleménye a migrációval és a mobilitással kapcsolatos
általános megközelítésről, COM(2011) 743 végleges, 2011. november 18. [4] A Bizottság közleménye az uniós visszatérési politikáról, COM (2014)
199 final, 2013. március 28. [5] Az Európai Parlament és a Tanács 2011. április 5-i 2011/36/EU
irányelve az emberkereskedelem megelőzéséről, és az ellene folytatott
küzdelemről, az áldozatok védelméről, valamint a 2002/629/IB tanácsi
kerethatározat felváltásáról, HL L 101., 2011. április 15., 1. o. [6]
2014/36/EU irányelv a harmadik országbeli állampolgárok idénymunkásként való
munkavállalás céljából való belépésének és tartózkodásának feltételeiről,
HL L 94., 2014. március 28., 375. o. [7] A 2009/52/EK irányelv 17. cikke, uo. [8] AT, BE, BG, CZ, DE, FR, EL, IT, CY, LT, LU, HU, MT, NL, PL, PT, RO,
SI, FI és SE. [9] Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 258. (korábbi 226.) cikke. [10] A 2009/52/EK irányelv Dánia, Írország és az Egyesült Királyság
kivételével valamennyi tagállamra kötelező. A Horvátország általi
végrehajtást az ország csatlakozását követően még meg kell vizsgálni. [11] DE, EL, FI, FR, MT, RO és SE (2009/52/EK irányelv 3. cikkének (3)
bekezdése). [12] AT, BE, CZ, DE, EE, FR, FI, HU, LT, MT, RO
és SE. [13]
A közlemény alapját a Bizottság felkérésére készített tanulmány képezi. [14]
A 2009/52/EK irányelv 16. cikke, uo. [15] CZ, EL, ES, FR, IT, NL és RO. [16] AT, BE, BG, CY, EE, EL, ES, FR, HU, IT, LT, LU, NL, RO, SE és SI. [17] CZ, DE, FI, LV, MT, PL, PT és SK. [18] Az
egyéb tényezők magukban foglalhatják például a hasonló típusú
bűncselekményekért kiróható szankciókkal való összehasonlítást, valamint a
bűncselekmény adott nemzeti jogokban meghatározott pontos fogalmának az
összevetését. A hatékonyság értékelése érdekében empirikus adatokat
gyűjtöttek az aktuálisan alkalmazott szankciók vonatkozásában. [19] Minimálbérek az Eurostat adatai alapján:
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/labour_market/earnings/main_tables. [20] AT, CZ, DE, EL, ES, FI, FR, IT, MT és NL. [21] BE, BG, CY, EE, HU LT, LU, LV, PL, PT, RO, SE, SI és SK. [22] RO. [23] CZ, ES és LT. [24] BE, EL, BG, FI, LU, CZ, IT és EE. [25] EE és LV kivételével. [26] BG, CZ, DE, EE, EL, ES, HU, IT, LT, MT, PT, RO, SE, SI és SK. [27] A jogi személyek (vállalatok) felelősségének átültetése a hiányzó
felügyelet vagy ellenőrzések hiányában csupán LU számára jelentett
problémát. [28] EE és LV kivételével. [29] BG, CY, EL és SI. [30] CY, EL, PL és SE. [31] BE, FR, HU, MT és PL. [32] AT, CY, DE, EE, EL, FI, FR, HU, IT, LT, RO, SI és SK. [33] CZ, FI, HU, LV és SE. [34] EL, ES, FI, IT és LT. [35] BE, EL és FR. [36] BG, ES, IT, LV, MT, NL, SI és SK. [37] BE, FI, HU és RO. [38] AT, DE, EL, ES, HU, IT, LU, SE, SI és SK. [39] Kivéve FI. [40] BG, CY, ES, FR, LT, NL és RO. [41] BE, CZ, EL, IT, LV, MT és PT. [42] AT, EE, HU, LU, PL és SK. [43] DE, SE és SI. [44] BG és IT kivételével. [45] Néhány tagállam a kockázatot hordozó ágazatokban végzett
ellenőrzésekkel kapcsolatos információkat bocsátott rendelkezésre, míg
mások az összes ágazatot érintő ellenőrzésekről nyújtottak
tájékoztatást; részletesebb információk a 3. táblázatban találhatók.