A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANKNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK, A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK ÉS AZ EURÓPAI BERUHÁZÁSI BANKNAK EGYSÉGES PIAC A NÖVEKEDÉS ÉS A MUNKAHELYTEREMTÉS ÉRDEKÉBEN: AZ ELÉRT EREDMÉNYEK ÉS A TAGÁLLAMOKBAN MÉG FENNÁLLÓ AKADÁLYOK ELEMZÉSE - Hozzájárulás a 2014. évi éves növekedési jelentéshez - /* COM/2013/0785 final */
Bevezetés A pénzügyi és gazdasági válság rámutatott arra, hogy
mélyreható szerkezeti reformokra van szükség Európában. A Bizottság erre
válaszul ambiciózus programot dolgozott ki az egységes piac jobb működése
érdekében. Az első és második egységes piaci intézkedéscsomag egy sor
jogalkotási javaslatot és egyéb intézkedést tartalmaz az európai növekedés és
foglalkoztatás fellendítésére. A Bizottság nemrégiben javaslatokat is tett az
egységes digitális piac további kiépítése érdekében. Szükség van a még hátralevő
javaslatok gyors elfogadására az egységes piacban rejlő lehetőségek teljes körű
és hatékonyabb kiaknázása, valamint a 21. századnak megfelelő egységes piac
kialakítása érdekében. Az egységes piac hatékony működéséhez azonban nem elegendő
az uniós jogi keret reformja. Annak érdekében, hogy a polgárok, a fogyasztók és
a vállalkozások ténylegesen részesülhessenek az egységes piac előnyeiből, a
jogszabályoknak a gyakorlatban is működniük kell. Határozott és következetes
fellépésre van szükség a piac hatékony működésének biztosítása, valamint a
fennmaradó akadályok megszüntetése érdekében. Öt évvel a válság kezdetét követően, már látszanak a
kilábalás jelei. Sok tagállam lépéseket tett a reformok keresztülvitele és jobb
piaci feltételek megteremtése érdekében, a nemzeti piacok megvédésére irányuló
rövid távú tendenciák ellenére. Ez a jelentés az Európa 2020 stratégia összefüggésében
felülvizsgálja az egységes piac működését a különböző tagállamokban. A jelentés
számba veszi, hogy hol történt előrelépés a válság kezdete óta és megkísérli
behatárolni, hogy hol maradtak továbbra is nehézségek, valamint ezen az alapon
egy sor szakpolitikai prioritást határoz meg. Így ez a jelentés hozzájárul a
Bizottság 2014. évi éves növekedési jelentésében megállapított átfogó
prioritásokhoz és az európai szemeszter összefüggésében kiadott
országspecifikus ajánlások további meghatározásához. A tavalyihoz hasonlóan ez a jelentés is azokra a
kulcsfontosságú területekre fókuszál, ahol a növekedésben rejlő lehetőségek a
legnagyobbak: a szolgáltatások, a hálózatok és a digitális gazdaság. A
szolgáltatási ágazatok gyorsan növekednek és a legtöbb munkahelyet teremtik. Az
elért haladás mellett további lépésekre van szükség a szolgáltatási ágazat
teljes potenciáljának felszabadításához. Ezzel párhuzamosan, és mivel a
szolgáltatások erősen kapcsolódnak a gazdaság más ágazataihoz, különösen a
gyártáshoz, további munkára van szükség az ipari termékek belső piaca
működésének javítása érdekében. Valójában,
miközben az áruk belső piaca sikeresen működik, az EU-nak biztosítania kell,
hogy jogi kerete a globalizált világban – ahol az innováció kulcsfontosságú és
a termékek gyorsan fejlődnek – továbbra is megfeleljen a célnak. Ennek céljából
a Bizottság az év végéig jelentést készít az ipari termékek belső piacára
vonatkozóan. Az idei jelentés szintén megvizsgálja a pénzügyi szektor
működését, mivel a finanszírozáshoz való jobb hozzáférés, valamint a pénzügyi
piacok nagyobb integrációja lényeges a bizalom helyreállítása és a reálgazdaság
finanszírozása érdekében. A hálózatok továbbra is a gazdaság gerincét alkotják. Az
e-kommunikáció, az energiával és szállítással kapcsolatos tevékenységek teszik
ki együtt a hozzáadott érték 8,9%-át és a foglalkoztatás 6,1%-át az
EU27-országokban, és jelentőségük továbbra is nő.[1] Ezek szintén
jelentős inputot kínálnak a gazdaság többi ágazatának. A digitális ágazat
szintén a termelékenység, kreativitás és innováció fő hajtóereje. Néhány
nagyobb gazdaságban (a G8 országai, Dél-Korea és Svédország), az internetes
gazdaság[2] a GDP-növekedés
mintegy 21%-át adta a 2006–2011 közötti időszakban[3]. E jelentés I.
része elemezést ad a fent említett kulcsfontosságú ágazatokról és meghatároz
számos szakpolitikai prioritást. A II. rész horizontálisabb megállapításokat
mutat be az egységes piac működésével kapcsolatban, az Unión belüli és kívüli
értékláncokról készített elemzés alapján. I. rész – Az egységes
piac helyzete a legnagyobb növekedési potenciállal rendelkező, kulcsfontosságú
területeken
2.1.
Jogszabályok végrehajtása és betartatása – Általános áttekintés
·
Az
egységes piac jobb irányítása című 2012. júniusi közlemény[4] egy sor intézkedést
jelentett be a gyors előrehaladás érdekében a növekedés szempontjából
kulcsfontosságú területeken. Először is, a zéró tolerancia megközelítés
alkalmazására szólított fel: A tagállamoknak gyorsan és megfelelő
módon át kell ültetniük és végre kell hajtaniuk a közlemény mellékletében
felsorolt uniós jogszabályokat az átültetési és a megfelelési deficit 0%-ra
csökkentése érdekében. ·
Másfél
évvel később már mutatkozik néhány jó eredmény (lásd a mellékletet). Ami a
közlemény mellékletében felsorolt, a pénzügyi szolgáltatások, az egységes
digitális piac és a szállítás területeihez tartozó jogszabályokat illeti,
teljesül a jogszabály-átültetési deficitre vonatkozó 0%-os célkitűzés. A
spektrum másik végén azonban az energiaágazat áll. Miközben számos tagállam javította
eredményeit, sok még mindig nem teljesíti az átültetési határidőket, sőt az
érintett négy irányelvből négy tagállamnak hármat még nem sikerült átültetnie. ·
A
közlemény szintén szigorúbb megközelítésre és a jogszabályok szigorúbb
betartására szólított fel a kulcsfontosságú területeken. Ahol olyan jelek
vannak, hogy megsértik a kulcsfontosságú jogszabályokat, a kötelezettségszegési
eljárásoknak nem szabadna átlagban több mint18 hónapig tartaniuk, és a
bírósági ítéleteknek átlagban 12 hónapon belül teljes mértékben meg kellene
felelni. Több területen lépések történtek az uniós jog lehetséges megsértése
elleni szigorú fellépések érdekében, és már világosan látszanak ennek a
megközelítésnek az eredményei, például a szolgáltatási ágazatban (lásd alább).
A fentiek ellenére a kötelezettségszegési eljárások átlagos időtartama azonban
még mindig 29,4 hónap, míg néhány kötelezettségszegési eljárás több mint 50,
sőt 84 hónapig is elhúzódik. A helyzet sokkal jobb az energiaügy (15 hónap) és
a szállítás (15,4 hónap) területén.
2.2. A szolgáltatási piacok
A piac teljesítménye és az uniós
integráció előtt álló akadályok
Több tagállam reformokat hajt végre a
szolgáltatási ágazatok területén azok jobb működése érdekében. Az elmúlt
évben ez volt a helyzet különösen PT, ES, IT, GR és PL, valamint kisebb
mértékben SI és CZ esetében. Ezeknek a reformoknak ösztönzést adtak az
országspecifikus ajánlások vagy az érintett kormányokkal egyeztetett programok.
Számos tagállamban azonban szükség van reformokra, beleértve például a
következő országokat: AT, BE, DE és FR, amelyek szintén kaptak
szolgáltatásokkal kapcsolatos országspecifikus ajánlásokat. A reformok számára további ösztönzést jelentett
a Bizottság zéró tolerancia gyakorlata a szolgáltatási irányelvvel való
teljes mértékű megfelelés érdekében. Az elmúlt évben 13 tagállam
kezdeményezett további reformokat a Bizottság által megindított uniós kísérleti
vagy kötelezettségszegési eljárásokra válaszul. Ezek főként a kereskedelmi
kommunikáció korlátozásával, a tartózkodási helyre vonatkozó követelménnyel
vagy az engedélyezés területi korlátozásával kapcsolatosak. Számos tagállamban továbbfejlesztették az
egyablakos ügyintézési pontokat, annak a
szélesebb erőfeszítésnek a részeként, hogy átfogó e-kormányzati
szolgáltatásokat nyújtsanak a vállalkozások számára (az e-kormányzat
kérdéseivel szélesebb körben az alábbi „digitális piacok” szakasz foglalkozik.
A vállalkozásoknak boldogulásukhoz megbízható és könnyen hozzáférhető
információkra van szükségük a szabályozási követelményekre vonatkozóan és
szükségük van arra, hogy a vonatkozó közigazgatási eljárásokat az interneten is
bonyolíthassák. Ez az egyablakos ügyintézési pontok, valamint a nemrégiben
jóváhagyott egyablakos ügyintézési pontok chartájának célkitűzése. Néhány
egyablakos ügyintézési pont már most az integrált e-kormányzati struktúra
részét képezi (EE, ES, DK, NL, UK, SE, LU). Más országokban az elmúlt évben
történt előrelépés (BG, EL, FR). Az egyablakos ügyintézési pontok a következő
országokban: BE, DE, LV, PL és RO azonban különös figyelmet igényelnek, főleg
az eljárások interneten történő lebonyolítása szempontjából. A fentiek ismeretében az egységes piacban
továbbra is nagy lehetőségek rejlenek a szolgáltatási ágazat fejlődésének
előmozdítására. A tavalyi jelentésben bemutatott tendenciák továbbra is
helytállóak, amelyek szerint a szolgáltatások terén az integráció jelentősen
alacsonyabb volt, mint az árupiacon. Az egységes árupiacon a kereskedelem
integrációja valójában hozzávetőlegesen 22%-on áll, míg a szolgáltatások
esetében ez a szám kb. 5%[5].
Hasonlóképpen, a fogyasztók a szolgáltatások egységes piacának teljesítményét
kevésbé pozitívan értékelik, mint az árupiac esetében.[6] A szolgáltatási irányelv végrehajtásának
ambiciózusabb megközelítése előnyökkel járhat a növekedés és foglalkoztatás
tekintetében az Európai Unióban. A szolgáltatási irányelv végrehajtása
érdekében a tagállamok által meghozott intézkedések megközelítőleg 0,8%-os
GDP-növekedést eredményeznek az elkövetkező 5-10 évben. A szolgáltatási
irányelv ambiciózusabb végrehajtása önmagában további 0,6%–2,6%-os
GDP-növekedést generálhat.[7] Ugyanakkor egy közelmúltban a szolgáltatási
irányelv végrehajtásáról készített szakértői értékelés megerősítette azt a
korábbi értékelést[8], hogy sok
tagállam nem végzett jelentős arányossági vizsgálatokat a szolgáltatási
ágazatban fennmaradó követelményekkel kapcsolatban[9]. Az ilyen
vizsgálatok elvégzése szükséges annak értékelésére, hogy ezek a korlátozások
igazolhatóak-e, és ugyanazok a közérdekű célok nem érhetők-e el kevésbé
korlátozó intézkedésekkel. Ennek eredményeként még mindig túl sok korlátozás
van a letelepedési jogra vonatkozóan, mint például a vállalkozások azon
kötelezettsége, hogy bizonyos meghatározott jogi formában működjenek vagy a
részvényesi struktúrára vonatkozó előírások és tőkekövetelmények. Ezek az
akadályok korlátozhatják a szolgáltató vállalatok letelepedését az egységes
piacon belül, hátráltathatják egyes üzleti modellek fejlődését vagy
korlátozhatják a beruházásokat az ágazatban, amely hatással van a növekedésre
és az innovációra. Az egységes nemzeti szabályozás hiánya a munkára,
adózásra, egészségre és biztonságra, fogyasztóvédelemre és a szerződési
jogra vonatkozóan továbbra is problémát jelent. A határon átnyúló
összefüggésben ez megfeleléssel kapcsolatos költségeket eredményez, amelyek
hatással vannak különösen a mikro- és kisvállalkozásokra. A szakmai tevékenységek gyakorlását illetően
több tagállam reformokba kezdett, azonban számos szakmai tevékenység esetében
továbbra is korlátozottak a piacra lépés lehetőségei. A piacra lépés
korlátai gyakran a szakmai képesítési követelmények vagy a piacon engedélyezett
szolgáltatók számának korlátozása formáját öltik. Ezeket a következőkkel
igazolhatják: a szolgáltatások minőségének megőrzése, a szakemberek megfelelő
szakmai ismereteinek biztosítása és a fogyasztók védelmének szükségessége a
szabálytalanságokkal szemben. Ugyanakkor azok jelentősen korlátozhatják a
szakmai tevékenységekhez való hozzáférést és annak gyakorlását. Több tagállam
felülvizsgálatot indított annak értékelésére, hogy a közpolitikai érdekek nem
érhetőek-e el a piacra jutás és a verseny korlátozása nélkül. PT átfogó
átvilágítást végez és reformot hajt végre a szabályozott szakmák területén. IT
felülvizsgálta horizontális keretszabályait. ES törvénytervezetet terjesztett
elő a szektorokon belül a szakmai kamarák hatáskörének körülhatárolására.
Ágazatspecifikus reformok indultak a következő országokban: PL, CZ és SI, és
reformokat jelentett be DK is. A Bizottság tovább könnyíti az ilyen felülvizsgálatokat
a szakmai képesítések elismeréséről szóló felülvizsgált irányelv[10] értelmében
kezdeményezett kölcsönös értékelési gyakorlat útján, az olyan országokban is,
amelyekben további reformok vannak kilátásban, mint AT, DE és FR. Az egészségügyi szolgáltatások területén
sok tagállamnak még fel kell állítania a megfelelően finanszírozott nemzeti
kapcsolattartó pontokat, hogy segítse a betegeket a határokon átnyúló
egészségügyi ellátással kapcsolatos jogaik gyakorlásában. A betegeken túl, a
szakemberek és a szolgáltatók szabad mozgása az egészségügyi szolgáltató
ágazaton belül jelentős potenciállal bír. A kiskereskedelmi szolgáltatások ágazatában sor
került néhány reform megindítására. Ezeket a reformokat tovább kell folytatni
azoknak a fennmaradó akadályoknak a kezelése érdekében, amelyek hatással vannak
a versenyre, beleértve a kereskedelmi vállalkozások letelepedése terén lévő
akadályokat is. FI reformokat kezdeményezett a verseny fokozására a
kiskereskedelmi ágazatban. ES reformokat hajtott végre a kisebb kiskereskedelmi
elárusítóhelyekkel kapcsolatosan, azonban a korlátozások továbbra is fennállnak
a nagyobb elárusítóhelyek esetében. Miközben egyes korlátozásokat igazolhatnak
a közérdek célkitűzései (pl. környezetvédelmi hatás), más korlátozásokat
nehezebb igazolni, mivel mindenekelőtt csökkentik a versenyt és negatív
hatással vannak mind az iparra (modernizáció, hatékonyság), mind a fogyasztókra
(kisebb választék, magasabb árak). A gazdasági szükségesség vizsgálatai a
szolgáltatási irányelv értelmében tiltottak, ennek ellenére még mindig vannak
ilyenek hatályban a következő országokban: HU, NL, valamint DE és ES egyes
régióiban. A Bizottság országspecifikus ajánlásokat adott ki BE, DK, FI, FR,
DE, HU és ES számára, hogy további reformra ösztönözze azokat. Az Európai
kiskereskedelmi cselekvési tervben[11]
bejelentettek szerint a Bizottság széles körű vitát indít és kezdeményezi a
bevált gyakorlatok cseréjét a tagállamok között a kereskedelmi vállalkozások
letelepedéséről. A határokon átnyúló áruforgalom korlátozásai
szintén hatással lehetnek a versenyre a kiskereskedelmi piacokon. A
kiskereskedők nem minden esetben tudják a legjobb áron beszerezni az áruikat
Európában. Alapos indokok vannak a tagállami piacok közötti árkülönbségre
vonatkozóan, vannak azonban olyan területi beszerzési korlátokra utaló jelek,
amelyek gátolják az alacsony árak kialakulását egyes nemzeti piacokon (LU és
BE), különösen a márkás termékek esetében. A Bizottság szándéka szerint további
kutatást végez ebben a kérdésben 2014-ben az állítólagos területi beszerzési
korlátokról az érdekeltekkel folytatott konzultáció útján, amelynek célja a
következő lehetséges lépések meghatározása. A fogyasztók néha még most is olyan helyzettel
szembesülnek, hogy állampolgárságuk vagy tartózkodási helyük megakadályozza
őket abban, hogy árukat vagy szolgáltatást vásároljanak az egységes piacon
belül, vagy magasabb árat kell fizetniük, különösen online vásárlás esetén. Ez
a megkülönböztetés érzetét keltő helyzet nem lehet mindig objektív piaci körülmények
eredménye és hatással van az egységes piaccal szembeni fogyasztói bizalomra. Európában a közigazgatási szervek élen járnak a
szolgáltatások igénybevétele terén. A közbeszerzési szabályok megfelelő,
hatékony és átlátható alkalmazása jelentős előnyökkel jár. Több tagállam
reformokat kezdeményezett a közbeszerzés[12] terén,
beleértve a következő országokat: IT, GR, PT és ES. Számos tagállamban a
szolgáltatók és a központi költségvetés még többet profitálhatnának a
következőkből: az eljárások idejének csökkentése, a fokozottabb verseny és
nagyobb átláthatóság a közbeszerzések terén és a szabálytalanságok megelőzése
(például a közbeszerzésekért felelős tisztviselők szakmai képzésébe való
befektetéssel vagy a pályázatok magasabb szinten történő közzétételével),
valamint általánosabban az irányítás javítása ezen a területen (például jobb
monitoringgal, jobb tájékoztatással és a bevált gyakorlatok elterjesztésével).
A reformokra (azonban nem csak) a következő országokban van különösen szükség:
DE, HU, IT, MT és RO, ahogyan arra az ezeknek az országoknak címzett 2013-as
országspecifikus ajánlásokban is rámutattak. Ezen túl, gazdasági jelentőségük[13] révén, a
közbeszerzési szabályoknak való jobb megfelelés különösen nagy megtakarításokat
eredményezhet a hulladékkezelés és az IKT szektor területén az ezeken a
piacokon kialakult nagyobb verseny miatt. Szakpolitikai prioritások A
fentieket figyelembe véve a tagállamoknak a következő prioritásokra kell
összpontosítaniuk: ·
A
szolgáltatási irányelv végrehajtásához vezető ambiciózusabb megközelítés
elfogadása a szabályozási keret rendszeres átvizsgálása útján, amelynek célja,
hogy felmérjék a fennmaradó akadályok szükségességét és arányosságát. Különös
figyelmet kell fordítani a jogi formákról és részesedési követelményekről
szóló, a közelmúltban elkészített szakértői értékelés összefüggésében
azonosított korlátozásokra. ·
Kellően
figyelembe kell venni az egységes piac elveit a szolgáltatások nyújtására és a
letelepedésre hatást gyakorló nemzeti szabályozások, mint a nemzeti adózás,
a munkajog és a fogyasztóvédelmi szabályok elfogadásakor. A szolgáltatásokra
vonatkozó átfogó megközelítés teszi csak lehetővé a jelentős előrelépést a
szolgáltatások egységes piacának integrációja területén. ·
A
jogszabályok egyszerűsítése a szolgáltatási ágazatban, olyan módon, amely a
vállalkozásokra, különösen a kkv-kra vonatkozó adminisztráció egyszerűsítéséhez
vezet. Az e-kormányzat hatékony eszközt jelent ennek megvalósítására. A
tagállamoknak ezért tovább kell javítaniuk az egyablakos ügyintézési pontok
működését, azzal, hogy azokat az e-kormányzati szolgáltatások részévé
teszik (lásd szintén az alábbi „digitális piacok” szakaszt). ·
Meg
kell ragadni az átláthatóság és a kölcsönös értékelés gyakorlata által kínált
alkalmat a nemzeti szinten meglévő, a szabályozott szakmákhoz való
hozzáférésre hatást gyakorló korlátozások mélyreható átvizsgálásának
elvégzésére, megvizsgálva az azok fenntartását igazoló okokat, szem előtt
tartva azok más piacokra gyakorolt hatását. Fel kell tárni a kevésbé korlátozó
mechanizmusokból adódó lehetőségeket a fogyasztók érdekének és a közérdek
biztosítása érdekében. ·
Az
akadályok felszámolásával erősíteni kell a versenyt a szolgáltatási ágazaton
belül, beleértve a kiskereskedelmi ágazatokat. Mindenekelőtt fel kell
számolni a kereskedelmi vállalkozások letelepedése előtt álló szükségtelen és
aránytalan akadályokat, és a fennmaradó gazdasági szükségességi vizsgálatokat
szisztematikusan el kell törölni. ·
Elő
kell segíteni az átláthatóságot és az árak különbségéről és a fogyasztói
jogokról való tájékozottságot az egységes piacon, különösen az Európai
Fogyasztói Központ és egyéb felelős hatóságok útján. Tovább kell munkálkodni a
fogyasztók indokolatlan megkülönböztetésének visszaszorítása érdekében. ·
Nemzeti
kapcsolattartó pontokat kell felállítani azon betegek megsegítésére, akik
külföldön szándékoznak egészségügyi ellátást igénybe venni. ·
Tovább
kell munkálkodni az eljárások összetettségének és hosszának csökkentése,
valamint a közbeszerzéseknél a verseny fokozása érdekében, többek között a
nagyobb átláthatóság és a közzétételi arány növelése útján, valamint a
közbeszerzésekért felelős tisztviselők szakmai képzésébe való befektetéssel.
A tagállamoknak aktívan meg kell előzniük a szabálytalanságokat és javítaniuk
kell a közbeszerzések igazgatását is. További figyelmet kell fordítani a
közbeszerzési szabályok megfelelő alkalmazására a hulladékkezelés és az IKT
ágazatokban. 2.3. Pénzügyi
szolgáltatások A piac teljesítménye és
az uniós integráció előtt álló akadályok Általában, a pénzügyi piac fragmentációja – amely úgy
értendő, mint a tőke és a pénzügyi szolgáltatások szabad mozgása előtt álló
akadályok által okozott különbségek a tagállami piacok működésében és
teljesítményében – növekedett a válság alatt. Még ha mára már látszanak
is a stabilizáció jelei, ezt a tendenciát meg kell fordítani. A fragmentáció
kitűnik a vállalkozások által a SAFE-nek adott válaszokban[14], amely az
országok között jelentős különbségeket jelez. A fragmentáció szintén kitűnik a
bankkölcsönök különböző kamatlábainak összehasonlításaiból (jellemzően fontos a
háztartásokra és kkv-kra nézve) a tagállamokban, mint azt az 1. ábra is
mutatja. 1. ábra: Kamatlábak, nem pénzügyi vállalatoknak nyújtott hitelek (legfeljebb 1 éves lejárat, fennálló kötelezettségek, kamatlábak átlaga 2013. januártól augusztusig) Forrás: Európai Központi Bank. Dániára és Horvátországra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre adatok. Jelentős különbségek szintén megfigyelhetők a
hitelállományokkal kapcsolatosan (lásd a 2. ábrát). Ezen felül, miközben az
adatok nem szigorúan összehasonlíthatók a ciklikus fejlődés különbségeiből és
néhány tagállamban meghozott különleges intézkedésekből adódóan (például ES
esetében bizonyos kölcsönöket olyan „rossz banknak” adtak át, amely nem
monetáris pénzügyi intézmény (MPI)), egyértelmű azonban, hogy a korlátozott
vagy költséges hitelnyújtás hozzájárult a bankok által a reálgazdaság felé
közvetített hitelek összvolumenének jelentős mértékű csökkenéséhez az Európai
Unióban. 2. ábra: A nem pénzügyi vállalatoknak
nyújtott hitelek, fennmaradó MPI mérlegek (A növekedés üteme évről évre, 2013. augusztus) Forrás:
Európai Központi Bank. Dániára, az Egyesült Királyságra és Horvátországra
vonatkozóan nem állnak rendelkezésre adatok. Végezetül, a fragmentáció szintén tükröződik a
fogyasztók értékelésében. A pénzügyi szolgáltatásokat[15] a fogyasztók
különösen alulteljesítő piaccsoportokként értékelik, és e szolgáltatások
mutatják a legnagyobb különbségeket a tagállamok közötti értékelésekben.
Különösen alacsony számokat jegyeznek a dél- és kelet-európai tagállamokban[16]. A fragmentációt néha súlyosbítják az egyes
nemzeti felügyeletek által folyatott gyakorlatok mind az euróövezethez tartozó,
valamint az euróövezeten kívüli tagállamokban. Az államadósság-válság által
kiváltott, a stabilitással kapcsolatos potenciális aggályokra válaszul, egyesek
prudenciális intézkedéseket tettek, amelyeknek elhatároló hatásuk van, mint
például azon intézkedések, amelyek célja a likviditás, az osztalékok és
egyéb banki eszközök megtartása a nemzeti határokon belül[17]. Miközben a
korlátozó prudenciális intézkedéseket igazolhatják a pénzügyi piacok
stabilitásának fenntartására irányuló törekvések, a nemzeti felügyeleti
hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy bármely intézkedés, amely potenciálisan
korlátozhatja a tőke szabad áramlását nem jelent megkülönböztetést és arányos a
célkitűzésével. Ennek érdekében, a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti szoros
és lojális együttműködés az Európai Bankhatóság égisze alatt előfeltétel a
belső piac fragmentációjával kapcsolatos kockázatok mérséklésére. A banki tőkekövetelményekre vonatkozó csomag[18] közelmúltban
történt elfogadása növelni fogja az uniós bankok stabilitását, és elő fogja
segíteni, hogy megfelelően tudják kezelni a tevékenységükkel járó kockázatokat,
illetve hogy meg tudjanak birkózni az esetlegesen elszenvedett veszteségekkel.
A 28 tagállamnak biztosítania kell, hogy ezeket a jogszabályokat 2014.
január 1-jéig végrehajtják. Az egységes szabálykönyv kidolgozása, amely
biztosítja az egységes szabályokat, bankfelügyeletet és -szanálást Unió-szerte,
valamint a bankunió létrehozása azt a célt szolgálja, hogy helyreállítsák a
bizalmat és így megkönnyítsék a finanszírozást, támogassák a pénzügyi
szolgáltatások belső piacát. Ezért most rendkívül fontos, hogy valamennyi
építőelem a helyére kerüljön[19], és azt
gyorsan és hatékonyan végre lehessen hajtani. Ehhez hasonlóan kulcsfontosságú a
pénzügyi reformprogram többi lényeges elemének megfelelő, gyors és egységes
végrehajtása, mivel azok a pénzügyi stabilitás megőrzése és a fogyasztói
bizalom helyreállítása érdekében lépnek hatályba. Ebben az összefüggésben az egységes felügyeleti
mechanizmusról szóló rendelet megköveteli, hogy az új egységes felügyeleti
hatóság, ami az EKB-t jelenti, közvetlen felügyeletét megelőzően kerüljön sor
egy eszközminőség-elemzésre. Ez a felülvizsgálat egy nagyobb feladat
része lesz, amelyben részt vesz az Európai Bankhatóság és magában foglalja a
banki mérlegek értékelését és stresszteszteket[20]. Ennek a
gyakorlatnak javítania kell a piacba vetett bizalmat és hozzá kell járulnia a
pénzügyi piac fragmentációjának további csökkentéséhez. Emiatt fontos, hogy a
tagállamok alaposan készüljenek fel ezekre a feladatokra, megtéve minden
szükséges erőfeszítést, beleértve a megfelelő védőhálók létrehozását e
gyakorlat végrehajtásához, valamint a felkészülést a bankokra vonatkozó
felülvizsgált állami támogatási szabályok végrehajtására. Az alternatívbefektetésialap-kezelői irányelv[21] hatályba
lépését megelőzően, az alternatívbefektetésialap-kezelők tevékenységei Európában
nem voltak eléggé átláthatóak, és a szabályozási és felügyeleti intézkedések
nem kezelték megfelelően a kapcsolódó kockázatokat. Miközben az irányelv
átültetésére előírt határidő 2013. július volt, mindezidáig nem mindegyik
tagállam ültette azt át. Egy egységes fizetési piac az euróövezetben a
kifizetéseket olcsóbbá, egyszerűbbé és biztonságosabbá teszi. Több mint 10
évvel az eurónak mint közös valutának és közös fizetési eszköznek a bevezetése
után még mindig 28 különböző készpénzfizetési rendszer működik. A
SEPA-rendelet[22] 2014.
február 1-jére írja elő a végső határidőt a hazai és Európán
belüli euróátutalásoknak és -beszedéseknek a SEPA-átutalásokra (SCT), illetve
SEPA-beszedésekre (SDD) történő átállására. Ez közvetlenül érinteni fogja a
több mint 35 milliárd átutalást és beszedést, amelyet évente az euróövezetben
feldolgoznak. Az EKB SEPA-mutatója szerint a teljes átállási arány az
euróövezetben júliusban 50% volt az SCT-re vonatkozóan (a februári 38,2%-hoz
viszonyítva) és 4,8% az SDD-re vonatkozóan (a februári 2,3%-hoz viszonyítva).
Ez azt jelenti, hogy a SEPA-átállásra történő határidőnek való megfelelés
érdekében valamennyi részt vevő félnek jelentősen és haladéktalanul erősítenie
kell a SEPA-felkészültséget, a kommunikációs erőfeszítéseket és a végrehajtási
intézkedéseket. Uniós szinten számos lépés megtételére került
sor a kkv-k finanszírozáshoz jutásának javítása érdekében[23]. A
tagállamok szintjén, a tagállamoknak fokozniuk kell támogatásukat a kkv-k
finanszírozáshoz jutása érdekében, kihasználva az uniós szint nyújtotta
előnyöket, amelyek magukban foglalják a szabályozói, uniós pénzügyi
intézkedéseket, a kockázatfinanszírozásra vonatkozó új állami támogatási
szabályokat, valamint a kkv-k körülményeit javító egyéb intézkedéseket. A vállalatokra vonatkozó információkhoz való
hozzáférés a belső piacon belül szintén kulcsfontosságú elem a kkv-k számára a határon
átnyúló tevékenységeik és finanszírozásuk megkönnyítése érdekében. Ebben az
összefüggésben, első szükséges lépésként nagy fontosságú a központi
nyilvántartások, a kereskedelmi nyilvántartások és a cégjegyzékek
összekapcsolásáról szóló irányelv[24] időben történő
átültetése,
amelynek határideje 2014. július 7-én jár le és amely előírja, hogy valamennyi
tagállam elektronikusan összekapcsolja cégjegyzékeit. További lépést jelent a
fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolása az európai e-igazságügyi
portálon[25] keresztül,
valamint a fizetésképtelenségről szóló uniós jogszabály[26]
korszerűsítése. Szakpolitikai prioritások A fentiek alapján, a tagállamoknak a következő
prioritásokra kell összpontosítaniuk: ·
Biztosítaniuk
kell, hogy a banki tőkekövetelményekre vonatkozó új jogszabályokat 2014. január
1-jéig végrehajtják. ·
Meg
kell tenniük valamennyi szükséges intézkedést, beleértve a megfelelő védőhálók
kialakítását és a bankokra vonatkozó felülvizsgált állami támogatási szabályok
végrehajtásának előkészítését, az eszközminőség-elemzést, a mérlegértékeléseket
és a stresszteszteket megelőzően. ·
A
nemzeti felügyeleti hatóságok banki jogszabályokban előírt együttműködési
követelményeknek való teljes mértékű megfelelésének biztosítása az össze nem
hangolt vagy aránytalan lépések megelőzése érdekében a nemzeti felügyeleti
hatóságok által megtett korlátozó prudenciális intézkedések összefüggésében.
Ez különösen fontos mielőtt az egységes felügyeleti mechanizmus teljes
mértékben működőképessé válna. ·
Az
alternatívbefektetésialap-kezelői irányelv végrehajtásának véglegesítése. ·
Biztosítaniuk
kell, hogy az összes piaci szereplő 2014. február 1-je előtt végrehajtsa a
SEPA-átállást. A nemzeti szintű kommunikációs és figyelemfelkeltési
intézkedéseket ki kell bővíteni, különösen a kkv-k, a kisebb közigazgatási
szervek és az önkormányzatok tekintetében. ·
Ösztönözniük
és támogatniuk kell a kkv-k finanszírozáshoz jutását, különösen a
következők útján: o A banki
finanszírozás alternatíváinak, valamint a finanszírozás innovatív forrásainak
kialakítása: beleértve a kkv-kötvények és alternatív részvénypiacok
kialakításának opcióit, az olyan részvénypiacok kialakításának elősegítését,
amelyek a kkv-k vagy gyorsan növekvő vállalatok jegyzésére, a közösségi
finanszírozásra (crowd funding) és a kockázatitőkére specializálódtak. Ez utóbbi
most már lehetséges Európa-szerte az európai kockázatitőke-alapokról[27] és a
szociális vállalkozási alapokról[28] szóló
rendeleteknek köszönhetően. A kockázatfinanszírozásra vonatkozó elkövetkezendő
állami támogatási szabályok egyenlőbb versenyhelyzetet teremtenek a tagállamok
között és megkönnyítik a kockázati tőkéhez való hozzáférést a kkv-k számára. o A minőség
javítása arra vonatkozóan, hogy miként határozzák meg a kkv-k hitelminősítését,
valamint a vállalatokra vonatkozó információkhoz való határon átnyúló
hozzáférés megkönnyítése a vállalkozásokról szóló információk Unió-szerte
történő elérésére. Ebben a tekintetben az első lépés a központi
nyilvántartások, a kereskedelmi nyilvántartások és a cégjegyzékek
összekapcsolásáról szóló irányelv időben történő átültetése. o A pénzmozgás
javítása az ellátási láncon belül, beleértve a kereskedelemfinanszírozást,
valamint a kifizetési késedelem elleni küzdelem, hozzájárulhat a kkv-k
likviditási problémáinak könnyítéséhez és a kkv-k működő tőkéjének javításához. 2.4. Az energiapiacok A piac teljesítménye és
az uniós integráció előtt álló akadályok A harmadik energiacsomag a földgáz-
és villamosenergia-piac integrációjának létrehozására irányul.
Ennek ellenére a határidőt követő két évvel később még továbbra is késedelmek
tapasztalhatók az átültetés, a végrehajtás és a gyakorlatban történő eredményes
alkalmazás terén. 2013. október 25-én az irányelvek át nem ültetése miatt
indított, függőben lévő ügyek száma még mindig 12 volt, amelyek közül 9 az
Európai Bíróság előtt volt folyamatban, míg 3 az indokolással ellátott vélemény
szakaszában volt. Az említett ügyeket a Bizottság 7 tagállammal szemben
indította (PL, SI, FI, EE, RO, IE és LT). Emellett a Bizottság továbbra is a
tagállami jogszabályok megfelelésének értékelését végzi, mivel számos
átültetést csak nemrégiben jelentettek be a tagállamok. Továbbra is jelentős beruházásokra
van szükség az energetikai infrastruktúra, például a szállítóvezetékek
és a villamosenergia-hálózatok, a gáztárolás és a cseppfolyósított földgáz
(LNG) területén az energia szabad áramlása és az ellátásbiztonság céljából történő
határon átnyúló kereskedelme érdekében. 2013-ban 13 tagállam (BG, EE, FR, DE,
IT, LV, LT, MT, PL, RO, SK, ES, UK) vonatkozásában született országspecifikus
ajánlás a villamos energia és/vagy a földgáz rendszerösszekötői kapacitás
növelésére vonatkozóan. Azóta a rendszerösszekötések javultak mind a földgáz,
mind a villamos energia terén (például földgáz-összeköttetések az
Afrika–Spanyolország–Franciaország folyósón, villamosenergia-összeköttetések PT
és ES, UK és IE között, valamint a balti régió államaiban, továbbá a gázáramlás
irányának megfordítását lehetővé tevő projektek létrehozása elsősorban Közép-
és Kelet-Európában). Ezek a projektek hozzájárultak az érintett piacok jobb
működéséhez. Az Európai Bizottság 2013 októberében elfogadott 248 kulcsfontosságú,
közös érdekű energetikai infrastruktúra-fejlesztési projektet, amelyek
engedélyezési eljárása gyorsabb és hatékonyabb, szabályozása pedig előnyösebb
lesz. E projektek továbbá jogosultak lehetnek az Európai Hálózatfinanszírozási
Eszközből nyújtott pénzügyi támogatásra is. A villamosenergia-termelés piaca továbbra is
erősen koncentrált; 8 tagállamban a villamosenergia-termelés több mint 70%-a
még mindig a hagyományosan jelen lévő piaci szereplők ellenőrzése alatt áll[29]. Különösen
magas a koncentráció (75% feletti piaci részesedéssel) EE, LV, FR, LU és SK
esetében. A legnagyobb villamosenergia-termelő cég nemzeti szintű piaci
részesedése PL és ES esetében a legalacsonyabb. A földgáz kiskereskedelmi
piacán – LV-n kívül, ahol a nemzeti értékesítési piacot csak egyetlen cég
uralja – 90%-os feletti a legnagyobb kiskereskedelmi vállalat részesedése LT,
PL és EE esetében. A legnagyobb kiskereskedelmi vállalat piaci térnyerése
nemzeti szinten viszonylag alacsony (30% alatti) DE, HU és IT esetében. A fogyasztók szerint a villamosenergia- és
földgázpiacok a rosszul működő piacok közé tartoznak.[30] Mindkét piac az
átlagosnál alacsonyabban teljesít a kínálat, az összehasonlíthatóság, a
szolgáltató- és tarifaváltás terén, ami arra utal, hogy a fogyasztók nem vesznek
aktívan részt a piacon. Összességében a villamosenergia- és földgázpiac a
legtöbbet BE esetében javult, míg a villamos energia piacán EE és BG
viszonylatában következett be a legjelentősebb szintű romlás. Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek kiépítése pontosabb és gyakoribb
visszajelzést tesz lehetővé a fogyasztók számára energiafogyasztásukkal
kapcsolatban, minimalizálja a hibalehetőségeket, megkönnyíti a számlázást és a
szolgáltatóváltást, valamint csökkenti az infrastruktúrát. Eddig 16 tagállam döntött
úgy, hogy legkésőbb 2020-ig intelligens villamos fogyasztásmérőt vezet be, ami
az uniós fogyasztók mintegy 84%-át érinti, és körülbelül 35 milliárd EUR értékű
beruházást jelent majd. A földgáz területén már 7 tagállam döntött ilyen
intelligens rendszer bevezetése mellett; ebben az esetben a fogyasztók 30%-áról
és mintegy 15 milliárd EUR értékű beruházásról van szó. A sikeres végrehajtás
érdekében fontos tényező a fogyasztói bizalom, ez volt a helyzet az SE és FI
esetében történő kiépítésnél is. A meglévő adatvédelem és a biztonsági aggályok
külön figyelmet érdemelnek. A
tagállamoknak meg kell szüntetniük a kiskereskedelmi árak szabályozását. Ez a fajta
szabályozás jellemzően eltántorítja a versenytársakat a piacra lépéstől,
valamint mind az új, mind a hagyományos piaci szereplőket a beruházásoktól. A
kiskereskedelmi árak szabályozása nélküli helyzetben a nagyobb fokú verseny,
valamint a tagállamok által a kiskereskedelmi energiapiacok átláthatóbbá tétele
érdekében tett lépések és a jobb fogyasztói tájékoztatási eszközök féken
tartanák az árakat, és választási lehetőséget biztosítanának a fogyasztók
részére, lehetővé téve számukra a verseny előnyeinek kihasználását. A
kiskereskedelmi árak szabályozása eredményeképpen jellemzően alacsonyabb a
szolgáltatás minősége és az innováció szintje. A
szabályozott árak megszüntetése miatt energiahatékonysági intézkedések
végrehajtása révén meg kell erősíteni a kiszolgáltatott fogyasztók védelmét,
és ezeket az intézkedéseket egyedi támogatási intézkedésekkel kell kiegészíteni
(ideértve például a kiszolgáltatott fogyasztóknak a számlák kifizetéséhez
nyújtott pénzügyi segítséget). Történtek lépések ebbe az irányba AT, DE, NL és
SE részéről, ahol a támogatás a villamos energia piaci árához kötődik. BG, FR,
HU, PL és RO 2013-ban országspecifikus ajánlást kapott a szabályozott árakkal
kapcsolatban. Annak érdekében, hogy a tagállamok 2020-ig
elérjék a megújuló energiaforrásokra vonatkozó kötelező célokat –
azaz azt, hogy a teljes bruttó energiafogyasztás 20%-át megújuló energiaforrásokból
kell előállítani – jelentős beruházásokra van szükség a termelési kapacitás
terén is. Noha 2011-ben a legtöbb tagállam (kivéve BE, FR, LV, MT, NL és UK)
már teljesítette a 2011/2012-es időközi célkitűzést, nincs okunk
elégedettségre. Rövid és középtávon számos technológia esetében szükség van még
a megújulóenergia-technológiák támogatására. A támogatást a bevált módszerekre
vonatkozó bizottsági iránymutatással[31] összhangban kell alkalmazni. Tekintettel a megújuló energia növekvő
megosztására (szél-, napenergia) bizonyos esetekben kapacitástámogatási
mechanizmusokra van szükség a folyamatos villamosenergia-termelési képesség
biztosítása érdekében. Ezek a mechanizmusok azonban potenciálisan jelentős
mértékben torzíthatják a piacot, ezért csak a legvégső esetben, az igényoldali
gazdálkodás, az energiahatékonysági és határon átnyúló együttműködési
intézkedések teljes körű kihasználását követően szabad rájuk hagyatkozni. Szakpolitikai prioritások A fentiek alapján a tagállamoknak a következő prioritásokra
kell összpontosítaniuk: ·
A harmadik energiacsomag irányelveinek időben történő és átfogó
átültetése,
valamint a harmadik energiacsomag rendelkezéseinek megfelelő végrehajtása. ·
A
villamos energiára és a földgázra vonatkozó olyan üzemi és kereskedelmi
szabályzatok elfogadása és alkalmazása, amelyek szabályozzák a
piac napi működését a kereskedelem előmozdítását és a hálózatok határokon
átnyúló üzemeltetését illetően. ·
A
szomszédos országokkal való rendszerösszekötő kapacitás növelése többek között a
transzeurópai infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokat tartalmazó rendelet
teljes körű alkalmazása révén. Emellett az ellátás biztonságával
kapcsolatos kihívások kezelése érdekében a tagállamoknak szélesíteniük kell a
határokon átnyúló perspektívájukat. ·
A
fogyasztók pozíciójának erősítése azáltal, hogy biztosítjuk számukra az
átlátható és egyszerű tájékoztatáshoz való jobb hozzáférést, a nyitott piacokon
való részvételhez szükséges eszközöket és azt, hogy hasznát vehessék az
intelligens fogyasztásmérő rendszerek kiépítése révén elérhetővé váló gyakori
mérési adatoknak. ·
A szabályozott árak megszüntetése a kiszolgáltatott fogyasztók
védelmének erősítése mellett. A támogatásnak a kiszolgáltatott
fogyasztók egyedi igényeire kell irányulnia, ugyanakkor nem szabad aránytalan
mértékben befolyásolnia az energiapiaci versenyt. ·
Az állami beavatkozás felülvizsgálata a Bizottság által
meghatározott bevált módszerek[32] fényében a piac
működését torzító, vagy az energiaárak megfizethetőségét a háztartások és a
vállalkozások számára szükségtelenül és aránytalanul befolyásoló energiaágazati
támogatások, támogatási programok, adók és illetékek elkerülése érdekében.
2.5.
A szállítási piacok
A piac teljesítménye és az uniós integráció előtt álló
akadályok Tekintettel a szállítási szolgáltatások
integrációja terén tett előrelépés korlátozott mértékére a Bizottság 2013-ban
nagyszabású kezdeményezéseket javasolt a vasúti és a légi közlekedési ágazatot
illetően[33]. Ennek ellenére a
szállítási szolgáltatások tényleges belső piacának megteremtése érdekében
további tagállami szintű fellépésre van szükség, mivel a szétágazó nemzeti
prioritások és a szállítási piac fragmentációja továbbra is hátrányosan
befolyásolja a szállítási szolgáltatások minőségét Európában. A fogyasztók a vasúti
szolgáltatások piacát a legrosszabbul teljesítő szolgáltatási ágazatok közé
sorolják: 2013-ban a 31 szolgáltatási piac közül a 25. helyen végzett. Pozitív
fejlemény, hogy a 2012. évihez képest (amikor is még csak a 27. helyet foglalta
el) némiképp javult a piaci teljesítménye[34]. Noha a légi
szolgáltatások piaca összességében általában jó minősítést kapott, a határokon
átnyúló összes panaszügy 20%-a légi személy- és csomagszállítással kapcsolatos[35]. A végrehajtási mutatók terén (részleteket lásd a
mellékletben) a szállítási ágazat jól teljesített: végre az összes tagállam
átültette a kapcsolódó hét irányelvet. Ennek ellenére további nehézségek
tapasztalhatók az erre a területre vonatkozó fő jogszabályok megfelelő
átültetése és végrehajtása terén. Ennek
eredményképpen 20 olyan kötelezettségszegési ügy van folyamatban, amely meg nem
felelés miatt indult 14 tagállammal szemben. A konkrét szállítási módok esetében a vasúti
szolgáltatási ágazat terén a legtartósabbak az integrációt akadályozó tényezők.
A piacra jutás továbbra is jelentős problémát jelent a vasúti árufuvarozási
szolgáltatások piacának 2007-ben és a nemzetközi személyszállítási piacnak a
2010-ben történt megnyitása ellenére is. Számos tagállam (FI, FR, ES, BE, NL) legális
monopóliumot tart fenn a belföldi személyszállítási piacon[36].
Több más tagállam pedig nyílt pályáztatás nélkül, közvetlenül ítél oda
közszolgáltatási szerződéseket (BE, CZ, EL, ES, FR, HR, IE, LU, RO, SI)[37].
Továbbá néhány tagállamban (BG, LT, LV, SK) a piac jogilag történő megnyitása
mit sem változtatott a helyzeten, mivel a közszolgáltatásokra irányuló nyílt
pályázatoknak nem sikerült új piaci belépőkkel bővíteniük a kört. Az új szolgáltatók belépését és a hatékony
vasúti szolgáltatásnyújtást a pályahálózat-működtetők és a szolgáltatók nem
megfelelő szintű függetlensége, valamint a közöttük lévő pénzügyi kapcsolat
átláthatóságának a hiánya is akadályozza, ami diszkriminatív piaci
magatartáshoz és piaci torzulások kialakulásához vezethet. A vasúti
szolgáltatásokat illetően 2013-ban (a 2013. júniusi állapot szerint) 42 –
szinte az összes tagállamot érintő – kötelezettségszegési eljárás volt
folyamatban, és több panasz is érkezett a versenyszabályok megsértése miatt. A
nyílt és versenyképes vasúti piacok létrehozásának késedelme kifejezetten káros
lehet az európai gazdaság egészére nézve, ha tranzitországok és/vagy nagyobb
piacrajutási potenciállal rendelkező nagy piacok érintettek. Ez az aggály a
2013. évi országspecifikus ajánlásokban is megjelenik, amelyekben AT, DE, ES és
FR a vasúti ágazatban zajló verseny fokozására, BE, BG, IT, PL és RO pedig a
szabályozó(k) szerepének a megerősítésére kapott felszólítást. Az egységes piac árui megközelítőleg 40%-ának
szállítása uniós kikötők közötti rövid távú tengeri fuvarozással történik. A
tagállamok közötti tengeri fuvarozási szolgáltatásokat lassú és merev eljárások
szabályozzák, mivel a tengeri szállítás a külső határon túli területeket érintő
tevékenységnek minősül. Az Európai Bizottság a „kék övezet” elnevezésű
kedvezményezése[38] révén a tengeri szállítás
valóban egységes piacát akarja megteremetni azáltal, hogy az uniós tengeri
kikötők között szállított uniós áruknak a továbbiakban nem kell megfelelniük a
tengerentúli kikötőkből érkező árukra vonatkozó adminisztratív formalitásoknak,
és egyszerűsödnek az eljárások. Mindez fokozni fogja ennek a szállítási módnak
a vonzerejét. A légi közlekedési ágazatban végbement
fejlemények a piaci liberalizáció potenciális előnyeinek jeleit mutatják. A
90-es évek óta egyenletesen növekszik az EU-n belül szállított utasok száma, az
útiköltségek pedig jelentős mértékben csökkentek. 1995 és 2011 között az EU-n
belül megtett légi utaskilométerek száma több mint 66%-kal emelkedett, és a
légi szállítás jelenleg az európai uniós személyszállítási piac mintegy 9%-át
teszi ki. Ennek ellenére az európai légtér továbbra is szétaprózódott, ami
magasabb költségeket eredményez és az uniós légi fuvarozókat a külföldi
versenytársakhoz képest kedvezőtlenebb helyzetbe hozza. Ezzel
összefüggésben a további piaci integráció elengedhetetlen elemét képezik a
funkcionális légtérblokkok végrehajtásából és egy megerősített uniós
hálózatirányítóból eredő operatív előnyök. Emellett a léginavigációs
szolgáltatásnyújtás továbbra sincs nyitva a verseny előtt, valamint minőség és
költséghatékonyság terén további javításra szorul. Az Európai Bizottság 2013
júniusában javaslatokat terjesztett elő az európai légiforgalmi irányítási
rendszer reformjának felgyorsítására[39]. A végrehajtás tekintetében a repülőtéri
díjakról szóló irányelv helyes végrehajtása továbbra is számos tagállam számára
jelent problémát, amit a diszkriminatív repülőtéri díjakkal kapcsolatos
ügyek is jól tükröznek. 2012/2013 során állami támogatással kapcsolatos hivatalos
vizsgálati eljárások indultak – elsősorban DE, FR és IT, továbbá RO, PL, DK és
SE vonatkozásában – annak ellenőrzésére, hogy a repülőtereknek és
légitársaságoknak nyújtott állami finanszírozás nem befolyásolja-e a légi
közlekedési ágazatban a tisztességes versenyt. A piacnyitás a nemzetközi közúti szállítás terén
is sikeresnek bizonyult. A nemzetközi közúti fuvarozás 2000–2011-ben 32%-kal
növekedett, és a teljes fuvarozás közel 33%-át teszi ki. Ennek ellenére a
szállítási kereslet és kínálat optimális összehangolását gátolják a belföldi
közúti fuvarozási szolgáltatások ideiglenes nyújtása terén kialakult tartós
korlátozások, valamint a belföldi közúti szállítási piacokhoz való állandó
hozzáférés terén jelentkező akadályok[40]. A belföldi közúti fuvarozási piacok
továbbra sem állnak nyitva a nemzetközi verseny előtt[41]. A
kabotázzsal kapcsolatos működési és időbeli korlátozások megkurtítják a közúti
fuvarozók szolgáltatásnyújtási szabadságát. Ennek eredményeképpen a kabotázs
továbbra is csak kis szegmens az EU közúti fuvarozási piacán (a teljes szállítási
volumen kb. 2%-a). Emellett egyes tagállamok (FI, DK) további intézkedéseket
hoztak, hogy megvédjék piacaikat a nem honos fuvarozók jelentette versennyel
szemben. Más tagállamok (pl. ES) további korlátozásokat vezetnek be a kis
vállalkozások állandó telephelyének létesítésével kapcsolatban. Ezzel
összefüggésben a Bizottság a hatályos jogszabályok egyértelműbb értelmezésére
és egységesebb érvényesítésére fog összpontosítani mind a piacra jutás, mind a
társadalmi normák tekintetében. Az EU-12 fuvarozóinak tevékenységét gátló
korlátozások felszámolása másfelől jelentős mértékben növelte részvételüket a
nemzetközi közúti fuvarozási piacon (e fuvarozók szállítási volumenének
kétharmada nemzetközi vonatkozású). A tagállamoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket a több országot
érintő, európai áru- és személyszállítási hálózat-összekapcsolások és
infrastruktúrák megvalósítása és korszerűsítése terén. Ezt konkrétan az új TEN-T törzshálózati folyosók végrehajtása, az
intelligens közlekedési rendszerek kiépítése, valamint a határokon átnyúló
szállítás terén a torlódás jobb kezelése révén lehetne elérni[42]. Emellett az infrastruktúra-használati díjak kivetésekor a
távolságalapú díjak használata révén el kell kerülni az alkalmi úthasználók
hátrányos megkülönböztetését. Ezt a fajta rendszert eddig csak AT, CZ, DE, PL,
SI és SK vezette be a nehéz tehergépjárművek, valamint EL, ES, FR, IE, IT, PL
és PT az úthálózat meghatározott részén közlekedő valamennyi úthasználó
esetében[43]. Szakpolitikai prioritások A fentiek alapján a tagállamoknak a következő
prioritásokra kell összpontosítaniuk: ·
A szállítással kapcsolatos vívmányok határidőben történő és jó
minőségű átültetése, különösen a vasúti ágazatban. ·
A belföldi vasúti személyszállítási szolgáltatások megnyitása a
verseny előtt, és annak biztosítása, hogy a közszolgáltatási
szerződések jól meghatározottak legyenek, és odaítélésük tisztességes, nyílt és
átlátható pályáztatás keretében történjen. Az intézményi felépítésnek
biztosítania kell a pályahálózat-működtető függetlenségét annak érdekében, hogy
a vasúti piacokon olyan eredményes verseny alakulhasson ki, amely egyenlő
hozzáférést biztosít és garantál az infrastruktúrához. ·
A kikötői bürokrácia felszámolása az EU-n belüli hajózásra,
valamint a harmadik országbeli kikötőkben dokkoló hajókra vonatkozó
vámelőírások könnyítése révén. ·
Az egységes európai égbolt végrehajtásának felgyorsítása (pl.
előrehaladás a Légiforgalmi Szolgáltatási Hálózat széttagoltságának
megszüntetése terén a funkcionális légtérblokkok végrehajtása és a 2012–2014
közötti időszakra szóló teljesítménycélok teljesítése révén) a légi közlekedés
biztonságának, kapacitásának, hatékonyságának és a környezetre mért hatásának
javítása érdekében. ·
A belföldi közúti fuvarozási és közúti személyszállítási piacok
hozzáférhetősége terén fennmaradó bármilyen nemzeti korlátozás felülvizsgálata azzal a
céllal, hogy biztosítva legyen e korlátozások teljes körű megfelelése a
hatályos uniós jogszabályoknak a külföldi fuvarozók és személyszállítók arra
vonatkozó szabadsága tekintetében, hogy bizonyos kabotázsműveleteket
végezhessenek és bármelyik tagállamban letelepedhessenek. ·
A szűk keresztmetszetek felszámolása és a szállítási
infrastruktúra korszerűsítése a TEN-T folyosók megvalósítása, a
több országot érintő hálózat-összekapcsolások javítása, az intelligens
közlekedési rendszerek összefüggő kiépítése és megkülönböztetéstől mentes
távolságalapú díjak alkalmazása révén, annak elkerülése mellett, hogy olyan
szállítási infrastruktúra felé irányuljanak beruházások, amelyek nem képezik
egy összefüggő hálózatterv részét, és elégtelen mértékű kihasználtsággal és
költséges fenntartással fenyegetnek.
2.6. A digitális piacok
A
piac teljesítménye és az uniós integráció előtt álló akadályok
A digitális piacok jó teljesítménye számos összefüggő
tényezőn múlik. Az e-kereskedelem terén fejlettebb országok
jellemzően nagyobb fokú intenzitást mutatnak a digitális gazdaság terén. Az
élenjárók (pl. SE, DK és UK[44])
mindegyike esetében magas a szélessávú hozzáférés penetrációja és az internethasználat
szintje, továbbá a lakosság szilárd internetes alapkészségekkel rendelkezik.
Ezekben a tagállamokban emellett magas fokú az internetbe mint értékesítési
csatornába vetett bizalom[45],
valamint az online jogok és kötelezettségek ismerete[46]. SE
és DK esetében szoros korreláció mutatkozik az egy főre jutó GDP és az online
értékesítések között. A szélessávú vezetékes infrastruktúra
elérhetősége – amely elengedhetetlen fontosságú a digitális piacok
szempontjából – mérsékelten, de egyenletesen javult. Ennek ellenére a
vezetékes infrastruktúra vidéki kiépítettsége tíz tagállamban továbbra is 80%
alatt van, és az még mindig kihívást jelent az olyan országok, mint PL, SK, SI,
LV és RO számára, míg LT és CZ esetében némi előrelépés tapasztalható e téren.
Míg az EU-ban a háztartások több mint fele rendelkezik nagy sebességű
szélessávú lefedettséggel, IT, HR, EL, FR, IE és PL részéről hálózataik
korszerűsítése szükséges, ha lépést akarnak tartani a többi országgal[47]. A mobilágazatban általánosságban véve
érvényesült a verseny, és a mobil szélessáv elterjedése folyamatosan nőtt[48],
ugyanakkor a spektrumfelszabadítás terén késedelem tapasztalható. A negyedik
generációs mobil szélessávú hozzáférési hálózatokkal való lefedettség csak egy
év alatt háromszorosára, 26%-ra emelkedett, de a vezeték nélküli szélessáv folyamatos növekedése a
közvetítő hálózatok további jelentős beruházásait teszi szükségessé. Ez csak
akkor lehetséges, ha elegendő spektrum áll rendelkezésre. Ugyanakkor a
tagállamok több mint a fele a 800 MHz-es sávot még mindig nem bocsátotta a
vezeték nélküli szélessáv rendelkezésére, aminek a határideje 2013. január 1-je
volt[49]. A mobilhálózatok –
versenyszabályokkal összhangban történő – megosztása lehetővé tenné a már
kiosztott spektrum jobb kihasználását. A vezeték nélküli szélessávú hálózatok
kiépítését indokolatlanul korlátozó tényezőket is fel kell számolni. A tagállamok közötti árkülönbözetek általában véve
továbbra is jelentősek[50],
és az idők folyamán tartóssá váltak[51].
Mindez a szolgáltatóváltás tartós akadályoztatásával[52] kiegészítve
rámutat arra, hogy javítani kell az elektronikus hírközlés egységes piacát,
ahol elengedhetetlen a nemzeti szabályozók függetlensége és megfelelő
forrásokkal való ellátása, valamint a szabályozási keret helyes végrehajtása.
Az elektronikus hírközlés egységes piacára vonatkozó, nemrégiben javasolt
jogszabálycsomag fel fogja számolni a fennmaradó akadályokat és megteremti az
infrastrukturális beruházásokhoz elengedhetetlen jogbiztonságot. Piaci
hiányosságok esetén azonban szükség lesz célzott állami támogatások folyamatos
biztosítására is, többek között a strukturális alapokból, amelyeket egyes
tagállamok kevésbé vesznek igénybe és/vagy amelyeket illetően egyes
tagállamoknak jelentős abszorpciós problémái vannak. Az EU-átlagot nézve az online kereskedelem mind
a belföldi, mind a határon átnyúló viszonylatban tovább növekszik. Ennek
ellenére e téren mégis főként a belföldi kereskedelem dominál. Az interneten
az előző 12 hónap során rendelést leadó vagy vásároló emberek száma 2012-ben 45%-ra
emelkedett a 2011-es 43%, és a 2010-es 40%-hoz képest[53], és a
kifejezetten alacsony szintről induló (felzárkózó) országok különösen gyors
előrehaladást értek el. Ennek ellenére sokuk továbbra is az átlagnál
alacsonyabb belföldi e-kereskedelmi szintet ér el (legfeljebb 25% HU, EE, HR,
PT, CY, EL, LT, IT, BG és RO esetében). Az országok között megvalósuló e-kereskedelem még mindig
korlátozott, és – bár csak kis mértékben (10%-ról 11%-ra), de – növekedett azok
aránya az EU-ban, akik más uniós tagállamokból végeznek beszerzéseket[54]. Noha az
e-kereskedelemről szóló irányelv végrehajtása általában megfelelő, néhány
tagállamban még vannak problémák az előzetes engedélyeztetési kötelezettséggel
és a kereskedők tájékoztatási kötelezettségével kapcsolatban. Továbbá újbóli
figyelmet igényel a fizetések rendelkezésre állása és biztonsága, a személyes
adatok védelme, a rendelt áruk szállítása, az online szerződésekre vonatkozó
tájékoztatás és a jogorvoslati mechanizmusokhoz való egyszerű hozzáférés,
valamint az általános szerződési és fogyasztóvédelmi jog. Hatékony
kiberbiztonsági stratégia révén tovább lehetne csökkenteni a vállalkozások és
fogyasztók online gazdasággal kapcsolatos költségeit, azonban ilyen stratégiája
csak az uniós tagállamok felének van (AT, CZ, EE, FI, FR, DE, HU, LT, LU, NL,
PL, RO, SK, UK)[55],
és AT, DE, DK, FI, FR, NL, SE és UK[56]
kifejezetten jó nemzeti képességekkel rendelkezik. A közszféra
hatékonyságát szolgáló IKT-nak kis jelentőséget tulajdonítunk, noha főként
az e-kormányzat, a felhőalapú szolgáltatások[57], az e-egészségügy, az intelligens és interoperábilis energia- és
közlekedési hálózatok, valamint a közszektorra vonatkozó információk
megnyitása révén növekedésbarát költségvetési kiigazítást és strukturális
reformot tesz lehetővé. Tavaly óta egyenletes előrehaladás történik a
közszféra korszerűsítése terén: a vállalkozások 87%-a használ e-kormányzati
szolgáltatásokat, és számos tagállam kötelező online szolgáltatásokat vezet be.
Az e-kormányzatot használó polgárok aránya is nőtt az elmúlt év során, és
elérte a 44%-ot (mindkét mutató esetében 3 százalékpontos növekedés volt
mérhető). IT, HR, BG, CY, CZ, RO, PL és EL esetében szélesebb elterjedtségre
lenne szükség. Annak ellenére, hogy a közbeszerzésben alkalmazott elektronikus
eszközök használata továbbra is korlátozott, egyes tagállamok éltek a benne
rejlő lehetőségekkel, különösen PT (ahol a legtöbb eljárás esetében kötelező az
elektronikus benyújtás), valamint LT, IE, SE és UK. Az e-számlázás már
kötelezővé vált a közigazgatási szervek többsége számára DK és SE esetében, és
az EU egészében ennek kell a főszabállyá válnia. Meg kell erősíteni az EU
„szellemi tulajdonnal kapcsolatos infrastruktúráját[58]”.
Az IKT-ágazat, valamint az internetet egyre
fokozottabban értékesítési csatornaként használó ágazatok gyakran szellemi
tulajdonhoz fűződő jogokat használnak, amelyek növelik finanszírozási
vonzerejüket és biztosítják a beruházások szükséges megtérülését. A nemzeti
tulajdonjogok lajstromozási rendszereinek megfizethetőknek és elérhetőknek kell
lenniük[59].
Emellett a tagállami bíróságok kifejezetten szellemi tulajdonnal foglalkozó
részlegeinek létrehozása jelentősen felgyorsítaná az eljárásokat és javítaná az
ítéletek minőségét. Még a legkorszerűbb hálózatok és technológiák sem tudják
növekedési és munkahely-teremtési potenciáljukat kiteljesíteni, ha a
vállalkozások és a polgárok nem használják teljes körűen őket[60]. Ez a
növekedési és munkahely-teremtési potenciál jelenleg visszaszorul, mivel a munkaerő IKT-készségei hiányosak. Az uniós polgárok mintegy 50%-a kevés vagy semmilyen számítógépes ismerettel
nem rendelkezik[61], mégis az előrejelzések szerint 2015-re az állások 90%-a
esetében előírás lesz valamilyen szintű IKT-ismeret[62]. Az IKT-készségek elsajátítását az általános
oktatási rendszer minden szintjébe be kell építeni. Emellett tekintettel az
IKT-szakemberek jelenlegi kritikus hiányára[63]
szorosabb interakcióra van szükség az oktatási és üzleti közösségek között. Szakpolitikai prioritások A fentiek alapján a tagállamoknak a következő prioritásokra kell összpontosítaniuk: · Az elektronikus hírközlési piacok megfelelő működésének biztosítása a nemzeti szabályozó hatóságok megerősítése és a nagy sebességű szélessáv versenyképes kiépítését támogató szabályozás végrehajtása révén, szükség esetén – főként az európai strukturális és beruházási alapok eredményes felhasználása mellett nyújtott – célzott állami támogatással. · A 800 MHz-es frekvenciasáv kiosztásának mihamarabbi befejezése és annak biztosítása, hogy a vezeték nélküli szélessáv számára rendelkezésre álló rádióspektrum elérje a legalább 1200 MHz-es sávszélességet, továbbá a vezeték nélküli szélessáv eredményes kiépítése és használata terén fennálló akadályok felszámolása. · Kedvező körülmények kialakítása az online szolgáltatásokat érintő különböző területeken, ideértve a vonatkozó szabályozás helyes és időben történő végrehajtását – az online szolgáltatásnyújtás jogszabályilag központi elemét jelentő – e-kereskedelemtől az adózásig, a csomagszállítástól a kifizetésekig, a fogyasztóvédelmi jogszabályoktól (pl. fogyasztók jogairól szóló irányelvtől[64]) a vitarendezési mechanizmusokig (alternatív vitarendezési/online vitarendezési jogszabályok[65]). · Az IKT és különösen a szélessávú internet használatának támogatása a kkv-knak a kapcsolódással és a használattal összefüggésben nyújtott finanszírozás elérhetőbbé tétele révén. A tagállamoknak emellett támogatniuk kell az IKT-készségek – mindenekelőtt az Európai Szociális Alap felhasználásával történő – kialakítását azáltal, hogy egyre inkább és jobban beépítik e készségeket az oktatási rendszerekbe, ösztönzik a vállalkozásokkal kötött partnerségeket, vonzó feltételeket teremtenek a határokon átnyúló mobilitáshoz és elfogadják az e-kompetencia-keretet. · Átfogó és korszerű kiberbiztonsági stratégia elfogadása, valamint a végrehajtásáért, illetve a többi tagállammal való együttműködésért felelős szerv kinevezése. · A felhasználóbarát online közszolgáltatások elérhetőségének növelése, egyebek mellett több országot érintő hálózat-összekapcsolások és infrastruktúrák révén, az e-közbeszerzés interoperábilissá tétele és szélesebb körű kiépítése a közigazgatás különböző szintjein, valamint az e-számlázás gyakoribb használatának előmozdítása. A tagállamoknak támogatniuk kell a nyitott felhőalapú szolgáltatásokat a digitális szolgáltatási infrastruktúrák fejlesztése és a kereslet ösztönzése érdekében. A tagállamoknak a közegészségügyi ellátás és a klinikai kutatás hatékonyabbá tétele céljából interoperábilis e-egészségügyi megoldásokat kell kiépíteniük (ideértve az elektronikus egészségügyi nyilvántartásokat és az elektronikus gyógyszerfelírást), valamint további ösztönzéseket kell nyújtaniuk az IKT intelligens és interoperábilis energia- és közlekedési hálózatok terén való felhasználására. · A tagállamoknak – a megadott szabadalmak és védjegyek minőségének sérelme nélkül – fontolóra kell venniük, miként csökkenthetnék a nemzeti szabadalmak és védjegyek bejegyzésének költségeit és az e téren tapasztalható késedelmek átlagos időtartamát. Továbbá biztosítaniuk kell a szellemi tulajdonnal foglalkozó kamarák létrejöttét és a szükséges forrásokkal való ellátásukat. II. rész – Egységes piaci integráció az értéklánc
integrációja szemszögéből Ez a rész néhány horizontális megállapítást
ismertet az egységes piac integrációjának helyzetét illetően az értékláncok
(azaz a termelési inputok ellátása és beszerzése) elemzése alapján. Az elemzést
tartalmazó jelentés teljes terjedelmében ezen a linken érhető el. A határokon átnyúló termelési láncok
megerősítése a versenyképesség és a növekedés előmozdításának fontos eszköze[66], ami a teljes
tartós foglalkoztatottságra is általában jó hatással van. Emellett az értéklánc
integrációjának a megerősítése az EU-ban segít helyreállítani a külső
egyensúlyt, mivel a külső többlettel rendelkező tagállamokban nyit meg
piacokat. Az
elemzés szerint összességében növekedett az uniós termelés (EU-n belüli és
EU-n kívüli) határokon átnyúló inputja. Ez arra utal, hogy az
egységes piac integrációja ütemesen halad előre. E pozitív általános tendenciák
ellenére jelentős különbségek mutatkoznak az egyes tagállamok között[67]. 1. ábra Az ágazatközi termelési input jelentősége az EU-ban Az egyes ágazatok címkéit az ezen a linken található teljes jelentés mellékletében szereplő táblázat ismerteti. A számok az EU-n belüli (belföldi és határon átnyúló) inputok arányát jelölik a rendeltetési ágazat outputjának viszonylatában (százalék). Az
elemzés arra is rámutat, hogy a termelési inputok EU-n belüli és EU-n kívüli
kereskedelme kiegészíti egymást[68].
Ez azt jelenti, hogy az egységes piac további mélyítése és az Unión
kívüli partnergazdaságokkal kötött uniós szabadkereskedelmi megállapodások
előmozdítása erősítik egymást. Továbbá
a szolgáltatási ágazatok nyújtják a legnagyobb inputot más ágazatok
tevékenységeihez, különösen a gyártáshoz. Ezért a jól működő szolgáltatási
piacok pozitív hatással vannak az EU gyártási tevékenyégére, és ez megfordítva
is igaz (lásd az 1. ábrát). Az
elemzés arra is rámutat, hogy az egységes piac előnyeinek a maximalizálása
céljából a tagállamoknak reformtörekvéseiket a kereskedelmi akadályok azon
ágazatokon belüli csökkentésére kell összpontosítaniuk, amelyek viszonylag
nagyok, de integrációjuk még nem előrehaladott. Ez különösen igaz az
olyan ágazatok esetében, ahol az EU-n kívüli integráció az EU-n belülihez
képest magas, mivel ez arra utalhat, hogy kihasználatlan az EU-n belüli
együttműködési kapacitás, azaz jelentős akadályok léteznek. 2. ábra A legerősebb EU-n belüli (belföldi és határon átnyúló) termelési kapcsolatok az ágazatokon belül A nyíl vastagsága az együttható méretének felel meg: input egyik ágazatból a másikba, mindkét ágazat átlagos outputjának a %-ában meghatározva. A vonatkozó együtthatók az egyes nyilak közepén láthatók. Az ágazatok címkéinek ismertetése ezen a linken található. Ebből
a szemszögből nézve (azaz a termelési értékláncokon belüli kereskedelmi
forgalomra összpontosítva) úgy tűnik, hogy a nem piaci szolgáltatások[69],
ingatlanügyletek és a kiskereskedelem[70]
terén további lehetőség van az akadályok csökkentésére. Továbbá
nagyobb gazdasági növekedést lehetne elérni, ha a tagállamok a már magas
integrációs szintet elért ágazatok termelékenységének javítására vonatkozó
szakpolitikákat hajtanának végre. Az ilyen reformoknak jellemzően a
partnerágazatokat érintő termelékenységi továbbgyűrűző hatásaik vannak,
különösen akkor, ha az ágazatok közötti kapcsolat erős. Ahogy azt a 2. ábra is
mutatja a szolgáltatásokon belül a berendezések és felszerelések kölcsönzésének
és az egyéb üzleti tevékenységeknek van a legerősebb kapcsolata a legnagyobb
számú partnerágazattal. A gyártásnak az input oldalán a kölcsönzéssel és az
egyéb üzleti tevékenységekkel, valamint a nagy- és kiskereskedelemmel, míg az
output oldalán a kivitelezéssel volt a legerősebb kapcsolata. A szállítási
ágazatnak a nagykereskedelmi piacokkal van a legerősebb kapcsolata. Melléklet [1] Az Európai Bizottság gazdasági lapjának 129. száma: – Piacműködés
a hálózatos iparágakban: az elektronikus hírközlési ágazatban, az
energiaiparban és a szállítási ágazatban, 2013. február. [2] Az internet-hozzáférési
hálózatok létrehozásával és használatával, valamint az interneten kínált
szolgáltatásokkal kapcsolatos tevékenységek összessége (IP-alapú távközlés,
internetes célú informatikai felszerelések gyártása és karbantartása, az
internethez kapcsolódó informatikai szolgáltatótevékenységek,valamint minden internetalapú tevékenység, például az elektronikus kereskedelem és az online
reklám). [3] Internetes
kérdések: az internet elsöprő hatása a növekedésre, a foglalkoztatásra és a
jólétre, McKinsey Global Institute, 2011. május. A tanulmány az említett
országokra, valamint Brazíliára, Kínára és Indiára terjed ki. [4] Az Európai Bizottság közleménye – „ Az egységes piac jobb
irányítása ”, COM(2012) 259 final, 2012. június. [5] A kereskedelem integrációját az áruk és szolgáltatások importjának
és exportjának GDP-vel elosztott átlaga adja. [6]
Lásd a fogyasztói piac ellenőrzéséről szóló, az Egészség- és Fogyasztóügyi
Főigazgatóság megbízásában készült 2013. évi felmérést, amely adalékul szolgál
a fogyasztói piacok következő, 10. eredménytáblájához, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. [7] Az Európai Bizottság gazdasági lapjának 456. száma: A
szolgáltatási irányelv gazdasági hatásai:
a végrehajtást követő első értékelés, 2012. június. [8] Az Európai Bizottság
közleménye a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról – Partnerség a
szolgáltatások új növekedéséért 2012–2015, COM(2012) 261 final, 2012.
június. [9] Az Európai Bizottság közleménye a szakmákhoz való hozzáférésre
vonatkozó nemzeti szabályozások értékeléséről, COM(2013) 676 final, 2013.
október, valamint bizottsági szolgálati munkadokumentum a jogi formára, illetve
a részesedési és díjszabási követelményekre vonatkozó szakértői értékelés
eredményéről, SWD(2013) 402 final, 2013. október. [10]
http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/index_en.htm#maincontentSec1. [11] Az Európai Bizottság Európai kiskereskedelmi cselekvési terv című
közleménye, COM(2013)36 final, 2013. január. [12] Az
elektronikus közbeszerzéssel a „digitális piacok” szakaszban foglalkozunk. [13] A hulladékgyűjtés és -kezelés területén odaítélt szerződések
értéke 2010-ben elérte a 12 674 millió EUR összeget, azaz az ágazat 2010.
évi összforgalmának 10%-át, vagy a hulladékkezeléssel kapcsolatos beszerzésre,
építési beruházásra vagy szolgáltatásokra fordított államháztartási kiadások
körülbelül egyharmadát. Az IKT területén a hardverekre, szoftverekre vagy
szolgáltatásokra vonatkozó közbeszerzési szerződések értéke az EU-27 országok
területén 2010-ben elérte a 22 483 millió EUR összeget. További
információk: A közbeszerzés ágazati elemzése, az ágazatok kiválasztásának
kritériumai és két ágazat előzetes elemzése: szerződések a hulladékgyűjtés és
-kezelés, valamint az IKT területén, 2013. június. [14]
http://www.ecb.europa.eu/stats/money/surveys/sme/html/index.en.html [15] A kölcsönök, hitelek és hitelkártyák, a bankszámlák, a jelzálog, a
befektetési termékek, a magánnyugdíjak és értékpapírok, valamint az egyéni
nyugdíjalapok piacai. [16] A
fogyasztói piac ellenőrzéséről szóló, az Egészség- és Fogyasztóügyi
Főigazgatóság megbízásában készült 2013. évi felmérés, amely adalékul szolgál a
fogyasztói piacok következő, 10. eredménytáblájához, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. Az értékelés a piaci teljesítménymutatóra utal,
amely egy összesített mutató, és amely magában foglalja a fogyasztók
értékelését az egyes piacokról az összehasonlíthatóság, a bizalom, a panaszok
és problémák, valamint az elégedettség alapján. [17] A Bizottság szolgálatai bizalmas információkat kaptak a nemzeti
felügyeletektől a különböző tagállamokban a pénzügyi stabilitással kapcsolatos
aggályokra válaszul meghozott prudenciális intézkedésekről, amelyeknek
elhatároló hatásuk lehet. [18] Az Európai
Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 2013/36/EU irányelve a hitelintézetek
tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési
vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról,
a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről, valamint
Európai Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 575/2013/EU rendelete a
hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális
követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról. [19] Ez magában foglalja, különösen az egységes szanálási mechanizmust
az egységes szanálási alappal, valamint a bankok helyreállításáról és
szanálásáról szóló irányelvet. [20] http://www.ecb.europa.eu/press/pr/date/2013/html/pr131023.en.html [21] Az Európai
Parlament és a Tanács 2011. június 8-i 2011/61/EU irányelve az
alternatívbefektetésialap-kezelőkről, valamint a 2003/41/EK és a 2009/65/EK
irányelv, továbbá az 1060/2009/EK és az 1095/2010/EU rendelet módosításáról. [22] Az Európai
Parlament és a Tanács 2012. március 14-i 260/2012/EU rendelete az
euroátutalások és -beszedések technikai és üzleti követelményeinek
megállapításáról és a 924/2009/EK rendelet módosításáról. [23] Uniós
szinten a Bizottság 2011-ben cselekvési tervet indított a kkv-k
finanszírozáshoz való hozzáférésére vonatkozóan, valamint 2013 márciusában
nyilvános konzultációt indítottak a hosszú távú finanszírozásról, amely magában
foglalta a kkv-k finanszírozáshoz való hozzáférését is, két új rendeletet
fogadtak el a nem jegyzett kkv-kat célzó befektetési alapokról és a szociális
vállalkozási alapokról szóló „európai útlevél” létrehozására, amelyek 2013.
július 22-én léptek hatályba. Az Európai Bizottság és az EBB szorosan
együttműködik egy kezdeményezés kialakítására, amely kiterjeszti a
kockázatmegosztó eszközöket az Európai Bizottság és az EBB, valamint az EBA
között az európai strukturális és beruházási alapok támogatásával a
magánszektor tőkepiaci befektetéseinek a kkv-kban történő növelése érdekében.
Ezt a kkv-kkal kapcsolatos kezdeményezést jóváhagyta az októberi Európai Tanács
és jelenleg az Európai Parlament vizsgálja. A kkv-knak nyújtott támogatás,
beleértve a pénzügyi eszközök útján nyújtott támogatásokat is, jelenleg mintegy
70 milliárd EUR ERFA- és ESZA-támogatást tesz ki a kohéziós politika keretében
és továbbra is az európai strukturális és beruházási alapok kulcsfontosságú
prioritása lesz a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan. [24] Az Európai
Parlament és a Tanács 2012. június 13-i 2012/17/EU irányelve a 89/666/EGK
tanácsi irányelvnek, valamint a 2005/56/EK és a 2009/101/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelvnek a központi nyilvántartások, a kereskedelmi
nyilvántartások és a cégjegyzékek összekapcsolása tekintetében történő
módosításáról. [25]
Ezt
követi egy kísérleti projekt a tagállamok egy csoportjával, valamint a
fizetésképtelenségi eljárásról szóló rendelet módosítására irányuló bizottsági
javaslat – további részletes információkat lásd: Javaslat a fizetésképtelenségi
eljárásról szóló 1346/2000/EK tanácsi rendelet módosításáról, COM (2012) 744
final, 2012. december. [26] Közlemény az üzleti kudarccal és a fizetőképtelenséggel kapcsolatos
új európai megközelítésről, COM (2012) 742, 2012. december. [27] Az Európai Parlament és a Tanács 2013. április 17-i 345/2013/EU
rendelete az európai kockázatitőke-alapokról. [28] Az Európai Parlament és a Tanács 2013. április 17-i 346/2013/EU
rendelete az európai szociális vállalkozási alapokról. [29] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Electricity_market_indicators, http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Natural_gas_market_indicators, [30] A
fogyasztói piac ellenőrzéséről szóló, az Egészség- és Fogyasztóügyi
Főigazgatóság megbízásában készült 2013. évi felmérés, amely adalékul szolgál a
fogyasztói piacok következő, 10. eredménytáblájához, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. [31] „Az
Európai Bizottságnak a megújuló energiákra vonatkozó támogatási programok
létrehozásához nyújtott iránymutatása” című bizottsági szolgálati
munkadokumentum,
http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_swd04_en.pdf. [32] „A villamos energia belső piacának megteremtése és az állami
beavatkozások optimális hozzájárulása” című európai bizottsági közlemény http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_hu.pdf. [33] A negyedik vasúti csomag (2013. január), az egységes európai
égbolt 2+ (2013. június), a repülőtereknek és légitársaságoknak nyújtott állami
támogatásokról szóló iránymutatás-tervezettel kapcsolatos nyilvános konzultáció
(2013. július). [34] A
fogyasztói piac ellenőrzéséről szóló, az Egészség- és Fogyasztóügyi
Főigazgatóság megbízásában készült 2013. évi felmérés, amely adalékul szolgál a
fogyasztói piacok következő, 10. eredménytáblájához, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. [35] Az Európai Fogyasztói Központok Hálózata által 2012-ben rögzített
adat (http://ec.europa.eu/consumers/ecc/ecc_key_statistics_en.htm). [36] A pályáztatott szerződések és a kereskedelmi szolgáltatásokhoz
való nyílt hozzáférés a piac egészének kevesebb mint 5%-át érintik. [37] A pályáztatott szerződések és a kereskedelmi szolgáltatásokhoz
való nyílt hozzáférés a piac egészének kevesebb mint 5%-át érintik. [38] A Bizottság
közleménye: „Kék övezet”, az egységes tengeri szállítási térség,
COM(2013) 0510 final, 2013. július 8. [39] http://ec.europa.eu/transport/modes/air/single_european_sky/ses2plus_en.htm. [40] A közúti fuvarozói vállalkozások
létrehozásának feltételeit az 1071/2009/EK rendelet rögzíti, ugyanakkor ugyanez
a rendelet lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a létesítés feltételeit
további követelményekkel egészítsék ki. [41] A többi tagállamból származó fuvarozók által végzett belföldi
közúti szállítási műveletek (azaz a kabotázs) az 1072/2009/EK rendelet
értelmében három kabotázsműveletre korlátozódhatnak a nemzetközi fuvarozás
megtörténtét követő hét napon belül. [42] Ezzel
kapcsolatban a Bizottság két főbb jogszabályjavaslatot terjesztett elő – a
TEN-T rendeletet és az európai összekapcsolódási eszközről szóló rendeletet,
amelyek célja egy teljesen működőképes páneurópai közlekedési hálózat, az
egységes piac gerincének a létrehozása. A társjogalkotók egyetértettek a
javaslatokkal. [43] CE Delft et al. (2012), A külső szállítási költségek
internalizálását szolgáló intézkedések tára. [44] Ezekben a tagállamokban a polgárok 74%, 73% és 73%-a 2012-ben
legalább egyszer végzett online vásárlást (forrás: Eurostat). [45] Nemrégiben végzett felmérésekben DK, UK és SE válaszadóinak 80%,
75% és 71%-a mondta azt, hogy megbízik a belföldi kiskereskedőkkel bonyolított
internetes értékesítésben, míg az uniós átlag ennél a válasznál 59% volt. [46] http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_358_en.pdf. [47] Az erre a szakaszra vonatkozó piaci adatok tekintetében lásd a
digitális menetrend eredménytábláját: https://ec.europa.eu/digital-agenda/sites/digital-agenda/files/DAE%20SCOREBOARD%202013%20-%20SWD%202013%20217%20FINAL.pdf. [48] A mobil szélessáv elterjedése 2012. január és 2013. január között
újabb 11 százalékponttal növekedett. [49] A Bizottság 2013. július és október között eltéréseket (új határidőket)
engedélyezett 11 tagállam számára (AT, CY, FI, EL, HU, LV, LT, MT, PL, RO és
ES). BE, EE, SI és SK esetében a rendelkezésre állást adminisztratív késedelmek
nehezítették. [50] Például hétszeres különbség van a legdrágább (NL) és a legolcsóbb
(LT) tagállami belföldi mobilhívás átlagos percdíja között. [51] A vezetékes és mobilpiacok ezen ár- és nem áralapú különbségeinek
az idők során bekövetkezett változásaival kapcsolatos részletes leírást lásd:
European Economy Occasional Papers, 129. szám;
„Piacműködés a hálózatos iparágakban – az elektronikus hírközlési ágazatban,
az energiaiparban és a szállítási ágazatban” (2013. február). [52] „Az internet-hozzáférési és -szolgáltatási piac működéséről a
fogyasztók szemszögéből” – 2012-ben az Európai Bizottság megbízásából a Civic
Consulting által készített fogyasztói piaci tanulmány.
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/market_studies/internet_services_provision_study_en.htm. [53] Eurostat: Közösségi felmérés az IKT
használatáról a háztartásokban és egyénenként – európai digitális menetrend
szerinti fő teljesítménymutató. [54] Eurostat: Közösségi felmérés az IKT
használatáról a háztartásokban és egyénenként – európai digitális menetrend
szerinti fő teljesítménymutató. [55] ENISA: A nemzeti kiberbiztonsági stratégiák feltérképezése a
világban, 2013. április. [56] A hálózat- és információbiztonságnak az egész Unióban egységesen
magas szintjére vonatkozó intézkedésekről szóló irányelvre irányuló javaslatot
kísérő hatásvizsgálati jelentés, SWD(2013) 32 final, 2013. február. [57] Lásd a Bizottság számítási felhővel kapcsolatos stratégiáját,
COM(2012) 529 final, 2012. szeptember. [58] A szellemi tulajdon elismerésére, bejegyzésére, kiaknázására és
érvényesítésére szolgáló uniós és nemzeti rendszerek összessége. [59] Például az EU-n belül eltérő költségei
vannak egy védjegy három osztályba való bejelentésének és bejegyzésének: a
költségek 78 EUR (CY) és 419 EUR (SE) között mozognak. [60] Az európaiak egyötöde sosem használta az internetet, és egyes
tagállamokban az internethasználat mellőzése meghaladja a 40%-ot. [61] Eurostat,
az uniós felnőtt (16–74) lakosság reprezentatív mintája alapján. Jelentősek az
országok közötti eltérések: a semmilyen vagy kevés számítógépes ismerettel
rendelkezők aránya 26% és 79% között mozog. [62] IDC
fehér könyv: „A válságot követő időszak: az e-jártasság szükségessége Európa
innovációs társadalmának előmozdításához” (2009. november). [63] 2011-től 2012-ig több mint 100 000 szoftverfejlesztői állás
létesült. Az IKT területén diplomát szerzők számának stagnálásával kiegészülve
mindez munkaerő-piaci hiányt eredményez. [64] Az Európai Parlament és a Tanács 2011. október 25-i 2011/83/EU
irányelve a fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK
tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon
kívül helyezéséről. [65] Az Európai Parlament
és a Tanács 2013. május 21-i 2013/11/EU irányelve a fogyasztói jogviták
alternatív rendezéséről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK
irányelv módosításáról; az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i
524/2013/EU rendelete a fogyasztói jogviták online rendezéséről, valamint a
2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK irányelv módosításáról. [66] Lásd a 2. fejezetet: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/industrial-competitiveness/competitiveness-analysis/european-competitiveness-report/comprep2012_en.htm. [67] Az integráció intenzitása terén tapasztalható eltérések
országspecifikus elemzéséről készült teljes jelentést lásd ezen
a linken. [68] A 2006–2009 közötti időszakban az EU-n belüli nem belföldi
termelési inputok outputon belüli átlagos aránya pozitív korrelációban állt a
tagállamokban az EU-n kívüli termelési inputok átlagos arányával. [69] Közigazgatás, védelem, oktatás és egészségügy. [70] Ez az elemzés referenciaértékként veszi figyelembe az e
szolgáltatások terén megvalósult EU-n kívüli integrációt. Ennek ellenére az
uniós szolgáltatási piacok teljes integrációjának értékelésekor más (e
fejezeten túli) integrációs csatornákat (mindenekelőtt a szolgáltatásnyújtást
letelepedéssel) is figyelembe kell venni e megállapítások kiegészítésére.