Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció büntetőjogi szankcióiról /* COM/2011/0654 végleges - 2011/0297 (COD) */
INDOKOLÁS
1.
A JAVASLAT HÁTTERE
A 2003 elején elfogadott, a piaci
visszaélésről szóló 2003/6/EK irányelv átfogó keretrendszert vezetett be a
bennfentes kereskedelem és a manipulatív piaci gyakorlatok, összefoglaló néven
„piaci visszaélések” kezelésére. Annak érdekében, hogy erősítse a
befektetői bizalmat és a piac integritását, az irányelv a bennfentes
információt birtoklók számára megtiltja a kapcsolódó pénzügyi eszközökkel való
kereskedést, továbbá megtiltja a piac olyan eszközökkel való manipulációját, mint
a hamis információk és híresztelések terjesztése, valamint az árfolyamokat a
szokásostól eltérő szinten rögzítő kereskedési tevékenység. A 2003/6/EK irányelv
érvényesíthetősége érdekében a tagállamoknak, nemzeti jogukkal
összhangban, gondoskodniuk kell arról, hogy az irányelv végrehajtása során
elfogadott rendelkezések megsértéséért felelős személyek ellen
megfelelő közigazgatási intézkedésre, illetve közigazgatási szankció
alkalmazására kerüljön sor. Ez a követelmény nem érinti a tagállamok
büntetőjogi szankciók megállapítására irányuló jogát. Az európai uniós pénzügyi
felügyelettel foglalkozó magas szintű csoport jelentése[1] javasolta, hogy „a pénzügyi szektor számára kidolgozott prudenciális
és üzletviteli szabályok stabil keretrendszerének erős felügyeleti és
szankciórendszerre kell épülnie” E célból a csoport úgy véli, hogy a
felügyeleti hatóságokat kellő hatáskörrel kell felszerelni, hogy
eljárhassanak, és lehetővé kell válnia számukra, hogy „egyenlő,
erőteljes és elrettentő erejű szankcionáló rendszereket
alkalmazzanak minden pénzügyi bűncselekménnyel szemben, olyan szankciókat,
amelyeket hatékonyan érvényesíteni kell”. A hathatós érvényesítés
megköveteli, hogy a 2003/6/EK irányelv 14. cikkével összhangban „hatékony,
arányos és visszatartó erejű” szankciók álljanak az illetékes hatóságok
rendelkezésére. Ezenfelül a hatékony érvényesítés függ az illetékes hatóságok
erőforrásaitól, hatáskörüktől és a visszaélések felderítésére és
kivizsgálására való hajlandóságuktól is. A magas szintű csoport azonban úgy
véli, hogy „jelenleg ezek egyike sem biztosított” és a tagállamok
szankcionálási rendszereit általában gyengének és heterogénnek tekintik. E célból a Bizottság
közleményt tett közzé[2] a szankciórendszerekről a pénzügyi ágazatban. A közlemény úgy
érvel, hogy a büntetőjogi szankciókra, különösen a szabadságvesztésre,
általában úgy tekintenek, mint amelyek a helytelenítés erőteljes üzenetét
hordozzák, és ez a büntető igazságszolgáltatási rendszer általi
megfelelő alkalmazás esetén fokozhatja a szankciók visszatartó erejét.
Mindazonáltal a büntetőjogi szankciók a jogsértések nem minden típusára,
és nem minden helyzetben alkalmazhatók. A közlemény megállapítja: a Bizottság
megvizsgálja, hogy a büntetőjogi szankciók bevezetése és a
bűncselekményi tényállások és a büntetési tételek meghatározására
vonatkozó szabályozási minimumok megállapítása alapvetően fontos-e és mely
területeken az uniós pénzügyi szolgáltatási jogszabályok eredményes
végrehajtásának biztosítása érdekében. A javaslat követi a 2011. szeptember 20‑i
„Az uniós büntetőpolitika létrehozása: Az uniós szakpolitikák hatékony
végrehajtásának biztosítása a büntetőjog útján” című bizottsági
közleményben[3]
megfogalmazott megközelítést. E közlemény egyértelmű tényszerű
bizonyítékokon alapuló értékelést tartalmaz a meglévő nemzeti végrehajtási
rendszerekről és a közös uniós büntetőjogi szabályozási minimumok
által létrehozható hozzáadott értékről, figyelembe véve a szükségesség,
arányosság és szubszidiaritás elvét. A Stockholmi Programmal és a Bel- és Igazságügyi
Tanácsnak a gazdasági válságok megelőzéséről és a gazdasági
tevékenység támogatásáról szóló 2010. április 22-i következtetéseivel
összhangban[4]
az Európai Bizottság értékelte a piaci visszaélésről szóló irányelv
végrehajtására irányuló nemzeti szabályok alkalmazását, és számos olyan
problémát állapított meg, amelyek kedvezőtlenül hatnak a piac
integritására és a befektetők védelmére. A hatásvizsgálat során
azonosított egyik probléma az a tény, hogy a piaci visszaélés
szabálysértéseivel való küzdelemben jelenleg létező szankciók hatása
hiányos és nem kellően visszatartó, ami az irányelv nem hathatós
végrehajtását eredményezi. Emellett annak
meghatározása, hogy a bennfentes kereskedelem vagy a piaci manipuláció mely
cselekményei valósítanak meg bűncselekményt, jelentős eltéréseket
mutat a tagállamok között. Öt tagállam például nem ír elő büntetőjogi
szankciókat a bennfentes információk elsődleges bennfentes személyek által
történő nyilvánosságra hozatala esetére, a másodlagos bennfentes személyek
esetében pedig nyolc tagállamban ez a helyzet. Ezen túl, egy tagállam jelenleg
nem ír elő büntetőjogi szankciókat az elsődleges bennfentes
személy bennfentes kereskedése, négy tagállam pedig a piacmanipuláció esetén.
Mivel piaci visszaélés megvalósulhat határokon átnyúlóan, ezek az eltérések
aláássák a belső piacot, és bizonyos mozgásteret hagynak a piaci
visszaélések elkövetői számára, akik az ilyen visszaélést azokban a
tagállamokban hajthatják végre, amelyek az adott cselekményre nem írnak
elő büntetőjogi szankciókat. A bűncselekményekre és a piaci visszaélés
büntetőjogi szankcióira vonatkozó szabályozási minimumok, amelyeket a
nemzeti büntetőjogba átültetnek és a tagállamok büntetőjogi
rendszereiben alkalmazni fognak, hozzájárulhatnak ezen uniós szakpolitika
eredményességének biztosításához, azáltal, hogy a közigazgatási szankciókkal
vagy a polgári jog szerinti kárpótlási mechanizmusokkal összehasonlítva
minőségileg más jellegű társadalmi rosszallást fejeznek ki. A piaci visszaélés cselekményeiért kiszabott
büntetőítéletek, amelyek gyakran eredményeznek széles körű
médiareagálást, segítenek az elrettentés növelésében, mivel a potenciális
elkövetőknek megmutatják, hogy a hatóságok komoly végrehajtási
intézkedéseket tesznek, amelyek szabadságelvonást vagy más büntetőjogi
szankciókat és a bűnügyi nyilvántartásba való felvételt eredményezhetnek.
A legsúlyosabb piaci visszaéléseket megvalósító bűncselekmények
meghatározására vonatkozó szabályozási minimumok megkönnyítik az
igazságszolgáltatási hatóságok együttműködését az Unióban, különös
tekintettel arra, hogy a cselekményeket sok esetben határokon átnyúló módon
követik el. Bár a piaci visszaélés
cselekményeinek megelőzését és leküzdését szolgáló szabályok 2003 óta
léteznek az EU szintjén, a tapasztalat azt mutatja, hogy a kívánatos hatást,
vagyis a pénzügyi piacok védelmével való hathatós hozzájárulást a jelenlegi
rendszer nem érte el. Miközben a közigazgatási szankciók koherenciájának
erősítésére és biztosítására irányuló javaslatok szerepelnek a bennfentes
kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelettervezetben, amely a meglévő rendszer más nagy
problémáit is orvosolni szándékozik, ez a javaslat a tagállamok számára rögzíti
a szabályozási minimumok biztosításának követelményét a piaci visszaélések
legsúlyosabb cselekményeinek meghatározására és az ezekhez kapcsolódó
büntetőjogi szankciókra.
2.
AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLATOK
A kezdeményezés a főbb érdekeltekkel, köztük
hatóságokkal (kormányokkal és értékpapír-piaci szabályozókkal), valamint
kibocsátókkal, közvetítőkkel és befektetőkkel folytatott konzultáció
eredménye. Figyelembe veszi az európai
értékpapír-piaci szabályozók bizottsága (CESR) által kiadott jelentést a
tagállamokban rendelkezésre álló, a piaci visszaélésről szóló irányelvben
biztosított közigazgatási intézkedésekről és szankciókról, valamint
büntetőjogi szankciókról[5]. Figyelembe veszi a Bizottság által, a pénzügyi szektorban
működő szankciórendszerek erősítéséről szóló bizottsági
közleményben elindított konzultáció eredményeit is. 2008. november 12-én az Európai Bizottság
nyilvános konferenciát tartott a piaci visszaélések megakadályozására szolgáló
rendszer felülvizsgálatáról[6].
2009. április 20-án az Európai Bizottság véleményezési felhívást adott ki a
piaci visszaélésről szóló irányelv felülvizsgálatára vonatkozóan. A
Bizottság szolgálataihoz 85 vélemény érkezett. A nem bizalmas vélemények a
Bizottság honlapján tanulmányozhatók[7]. 2010. június 28-án a Bizottság az irányelv átdolgozásával
kapcsolatban nyilvános konzultációt indított, amely 2010. július 23-án zárult[8]. A Bizottság szolgálataihoz 96
vélemény érkezett. A nem bizalmas vélemények a Bizottság honlapján
tanulmányozhatók[9].
Összefoglaló a hatásvizsgálati jelentés 2. mellékletében található[10]. 2010. július 2-án az Európai
Bizottság újabb nyilvános konferenciát tartott az irányelv felülvizsgálatáról[11]. A Bizottság a jobb szabályozási politikával
összhangban elvégezte a lehetséges szakpolitikai alternatívák hatásvizsgálatát.
A büntetőjogi szankciókkal kapcsolatos szakpolitikai lehetőségeket az
előkészítő munka részének tekintették. A hatásvizsgálat ezzel a
ponttal kapcsolatban azt állapította meg, hogy a tagállamoknak elő kell
írni, hogy a legsúlyosabb piaci visszaélések cselekményeire büntetőjogi
szankciókat vezessenek be, ami lényegbevágó a piaci visszaélésekre vonatkozó
uniós politika eredményes megvalósulása szempontjából. A bennfentes
kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti
és tanácsi rendeletjavaslatban megfogalmazott, előnyben részesített
szakpolitikai lehetőségek révén ez kedvezően hat majd a
befektetői bizalomra, ez pedig növeli a pénzügyi piacok pénzügyi
stabilitását.
3.
A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1.
Jogalap
A javaslat az EUMSZ 83. cikkének (2) bekezdésén
alapul.
3.2.
Szubszidiaritás és arányosság
A szubszidiaritás elve szerint (az EUSZ 5.
cikkének (3) bekezdése) uniós szintű intézkedésre csak abban az esetben
kerülhet sor, ha a kitűzött célokat a tagállamok önállóan nem képesek
kielégítően megvalósítani, tehát a tervezett intézkedések nagyságrendje
vagy hatásai miatt azok az EU szintjén jobban megvalósíthatók. Piaci visszaélés előfordulhat határokon
átnyúló módon is, és rombolja az Unióban egyre inkább integrálódó pénzügyi
piacok integritását. Az, hogy a tagállamok megközelítései eltérőek a
büntetőjogi szankciók piaci visszaélések miatti kivetésénél, az
elkövetők számára bizonyos mozgásteret hagy, akik így gyakran kihasználják
a legelnézőbb szankciórendszereket. Ez aláássa mind az egyes nemzeti
szankciórendszerek elrettentő hatását, mind az Unió piaci visszaélésre
vonatkozó jogszabályi keretrendszerének hatékony végrehajtását. A piaci visszaélés büntetendő cselekménynek tekintett
formáira vonatkozó uniós szintű szabályozási minimumok hozzájárulhatnak a
probléma kezeléséhez. A fentiek miatt a
szubszidiaritás elve szerint indokolt az uniós szintű fellépés. Az arányosság elve megkívánja,
hogy a beavatkozás a célkitűzések eléréséhez szükséges intézkedésekre
irányuljon, és ne lépje túl azok körét. A szakpolitikai lehetőségek
megállapításától és értékelésétől a javaslat megfogalmazásáig terjedő
folyamat ezen elv mentén zajlott.
3.3.
A javaslat részletes magyarázata
3.3.1.
Bűncselekmények
A javaslat 3. cikke, a 2. cikkel együttesen,
meghatározza azokat a piaci visszaélésekre vonatkozó szabálysértéseket,
amelyeket a tagállamoknak bűncselekményeknek kell tekinteniük, és ezért
büntetőjogi szankciókkal kell sújtaniuk. A piaci
visszaélés elkövetésének két formája, nevezetesen a bennfentes
kereskedelem és a piaci manipuláció, bűncselekménynek tekintendő, ha az elkövetés szándékos. A bennfentes
kereskedelemre és a piaci manipulációra tett kísérletnek is
bűncselekményként büntetendőnek kell lennie. A bennfentes információkkal
kapcsolatos cselekménynek olyan személyekre kell vonatkoznia, akik olyan
bennfentes információkkal rendelkeznek, amelyekről tudják, hogy azok
bennfentes információk. A piaci manipulációval kapcsolatos cselekmény akárkire
vonatkozhat.
3.3.2.
Felbujtás, bűnsegély és kísérlet
Az 5. cikk biztosítja, hogy a meghatározott bűncselekmények
elkövetésére való felbujtás, valamint a bűnsegély is büntetendő
legyen a tagállamokban. A 3. és 4. cikkben meghatározott cselekmények
elkövetésére tett kísérlettel is foglalkozik az irányelv, kivéve a bennfentes
információk helytelen közzétételét és az olyan információk terjesztését,
amelyek hamis vagy félrevezető jelzéseket adnak, mivel nem tűnik
helyénvalónak, hogy az ilyen cselekmények elkövetésére tett kísérletek
bűncselekményeknek minősüljenek.
3.3.3.
Büntetőjogi szankciók
A 6. cikk megköveteli a tagállamoktól, hogy tegyék
meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. és 4.
cikkben megnevezett bűncselekmények büntetőjogi szankciókkal legyenek
büntetendők. Ezeknek a szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó
erejűnek kell lenniük.
3.3.4.
A jogi személyek felelőssége
A 7. cikk megköveteli a tagállamoktól, hogy
gondoskodjanak arról, hogy a 3. és 4. cikkben megnevezett
bűncselekményekért jogi személyeket is felelősségre lehessen vonni.
4.
KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai. 2011/0297 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
IRÁNYELVE a bennfentes kereskedelem és a piaci
manipuláció büntetőjogi szankcióiról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 83. cikke (2)
bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[12], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)
Az integrált és hatékony pénzügyi piac megköveteli
a piac integritását. Az értékpapírpiac zavartalan működése és a piacok
iránti közbizalom a gazdasági növekedés és a prosperitás előfeltételeit
képezi. A piaci visszaélés sérti a pénzügyi piacok integritását, valamint
aláássa az értékpapírok és a származtatott pénzügyi eszközök iránti
közbizalmat. (2)
A bennfentes kereskedelemről és a piaci
manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv[13]
a tagállamoktól megköveteli, hogy illetékes hatóságaik rendelkezzenek a piaci
visszaélés felderítéséhez és kivizsgálásához szükséges jogkörökkel. A 2003/6/EK irányelv előírja azt is, hogy a tagállamok
– a büntetőjogi szankciók alkalmazásához való joguk sérelme nélkül –
nemzeti jogukkal összhangban biztosítják, hogy az irányelv végrehajtására
elfogadott nemzeti szabályok megsértéséért felelős személyek ellen
megfelelő közigazgatási intézkedésre, illetve közigazgatási szankció
alkalmazására kerüljön sor. (3)
Az európai uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó
magas szintű csoport jelentésében megfogalmazta, hogy „a pénzügyi szektor
számára kidolgozott prudenciális és üzletviteli szabályok stabil keretrendszerének
erős felügyeleti és szankciórendszerre kell épülnie” E célból a csoport
úgy vélte, hogy a felügyeleti hatóságokat kellő eljárási hatáskörrel kell
ellátni, és egyenlő, erőteljes és elrettentő erejű
szankcionáló rendszereket kell alkalmazniuk minden pénzügyi
bűncselekménnyel szemben, olyan szankciókat, amelyeket hatékonyan
érvényesíteni kell. A csoport arra következtetésre jutott, hogy a tagállamok
szankciórendszerei általában gyengék és heterogének. (4)
A piaci visszaélésekre vonatkozó, jól működő
jogszabályi keretrendszer hatékony alkalmazást követel meg. A 2003/6/EK
irányelv szerinti közigazgatási szankciók nemzeti rendszereinek kiértékelése
megmutatta, hogy nem minden illetékes nemzeti hatóság rendelkezett a jogkörök
teljes spektrumával annak biztosításához, hogy a piaci visszaélésekre a
megfelelő szankciókkal reagáljanak. Ezen belül,
nem minden tagállamban álltak rendelkezésre pénzbeli közigazgatási szankciók a
bennfentes kereskedelemre és a piaci manipulációra, és ezeknek a szankcióknak a
szintjében nagy eltérések voltak a tagállamok között. (5)
A tagállamok által elfogadott közigazgatási
szankciók elégtelennek bizonyultak a
szabályok betartásához a piaci visszaélések megelőzése és leküzdése
terén. (6)
Lényeges, hogy a szabályok betartását olyan büntetőjogi
szankciók segítsék elő, amelyek a közigazgatási bírságoktól
minőségileg eltérő jellegű társadalmi helytelenítést fejeznek
ki. Az, hogy a piaci visszaélések legsúlyosabb
formáit bűncselekményként határozzák meg, világos határvonalat állít fel a
jogban, amely szerint az ilyen magatartás elfogadhatatlannak tekintett, és
olyan üzenetet közvetít a nyilvánosság és a lehetséges elkövetők számára,
hogy ezeket az illetékes hatóságok nagyon komolyan veszik. (7)
Nem minden tagállam írt elő büntetőjogi
szankciókat a 2003/6/EK irányelvet végrehajtó nemzeti jogszabályok súlyos megsértésének egyes formáira. Ezek
az eltérő megközelítések aláássák a
belső piac működési feltételeinek egységességét, és ösztönzést jelenthetnek egyes személyeknek, hogy
azokban a tagállamokban kövessenek el piaci visszaélést, amelyek ezekre
a cselekményekre nem írnak elő büntetőjogi szankciókat. Ezen túlmenően, eddig nem volt uniós
szintű egyetértés abban, hogy mely magatartás tekintendő ilyen súlyos
jogsértésnek. Ezért a természetes és jogi személyek
által elkövetett bűncselekmények meghatározására és a szankciókra
szabályozási minimumokat kell megállapítani. A közös szabályozási minimumok
lehetővé tennék hatékonyabb módszerek alkalmazását a nyomozás során,
valamint a tagállamokon belüli és tagállamok közötti eredményes
együttműködés terén. A piaci visszaélés bűncselekményeire a
büntetőjog szerint hozott ítéletek gyakran eredményeznek kiterjedt
médiavisszhangot, ami segít a potenciális elkövetők elrettentésében, mivel
a közfigyelmet felhívja arra, hogy az illetékes hatóságok elkötelezettek a
piaci visszaélések kezelése iránt. (8)
Ezért a piaci visszaélésekre vonatkozó uniós
politika eredményes megvalósulásához, összhangban „Az uniós
büntetőpolitika létrehozása: Az uniós szakpolitikák hatékony végrehajtásának
biztosítása a büntetőjog útján” című közleményben[14] megállapított
követelményekkel, lényegbevágó a büntetőjogi szankciók bevezetése a
legsúlyosabb piaci visszaélések cselekményeire. (9)
Ezen irányelv alkalmazási köre, valamint a
bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló …/…/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási köre közötti összhang megteremtése
érdekében a részvény-visszavásárlási programok keretében bonyolított vagy
valamely pénzügyi eszköz stabilizálását célzó, saját részvényekre vonatkozó
ügyleteket és az olyan ügyleteket, megbízásokat vagy magatartásokat, amelyek
célja monetáris és államadósság-kezelési tevékenység vagy a kibocsátási
egységeket érintő, az Unió éghajlat-politikájának végrehajtására irányuló
tevékenység, ki kell zárni ezen irányelv alkalmazási köréből. (10)
A tagállamok számára elő kell írni, hogy a
bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció cselekményeire ezen irányelv
szerint vonatkozó büntetőjogi szankciók csak akkor legyenek alkalmazandók,
ha e cselekményeket szándékosan követik el. (11)
A bennfentes kereskedelem kísérletét és a piaci
manipuláció kísérletét, ezeknek a pénzügyi piacok integritására és a
befektetői bizalomra gyakorolt káros hatása miatt, szintén
bűncselekményként kell büntetni. (12)
Ennek az irányelvnek meg kellene követelnie a
tagállamoktól, hogy a bűncselekmények elkövetésére való felbujtás,
valamint a bűnsegély is büntetendő legyen. Ebben
az összefüggésben a bennfentes információ alapján másik személy részére arra
vonatkozóan adott tanács, vagy másik személy rábírása arra, hogy olyan pénzügyi
eszközöket vegyen vagy adjon el, amelyekre az ilyen információ vonatkozik,
szintén bennfentes kereskedelemre való felbujtásnak tekintendő. (13)
Ezen irányelv alkalmazása során figyelembe kell
venni a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló …/…/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet által megállapított jogi keretrendszert
és annak végrehajtási intézkedéseit. (14)
A bennfentes kereskedelemről és a piaci
manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
kifejtett, a pénzügyi piacok integritásának biztosítását célzó európai
szakpolitika eredményes megvalósítása érdekében a tagállamoknak a
felelősséget a jogi személyekre is ki kell terjeszteniük, ideértve, amikor
csak lehetséges, a jogi személyek büntetőjogi felelősségét. (15)
Mivel ez az irányelv
szabályozási minimumokat ír elő, a tagállamok a piaci visszaélésre
elfogadhatnak vagy érvényben tarthatnak ezeknél szigorúbb büntetőjogi
szabályokat. (16)
A személyes adatok ezen irányelv végrehajtása
keretében végzett feldolgozásának összhangban kell lennie a személyes adatok
feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok
szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvvel[15]. (17)
Mivel ezen irányelv célját – nevezetesen azt, hogy
a legsúlyosabb piaci visszaélésekre az Unióban mindenütt rendelkezésre álljanak
büntetőjogi szankciók – a tagállamok nem tudják kielégítően
megvalósítani, és ezért ezen irányelv, léptékét és hatásait tekintve, az Unió
szintjén jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat a Szerződés
5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Ez az irányelv –
az előbb említett cikkben meghatározott arányosság elvével összhangban –
nem lépi túl a célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket. (18)
Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető
jogokat, és betartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket,
amint azt a Szerződés rögzíti. Konkrétan, az irányelvet a vállalkozás
szabadságának (16. cikk) kellő tiszteletben tartásával, a hathatós
jogorvoslathoz és a tisztességes tárgyaláshoz való jog (47. cikk), az
ártatlanság vélelmének és a védelemhez való jognak az alkalmazásával (48.
cikk), a törvényesség, valamint a bűncselekmények és büntetések arányosságának
elveivel (49. cikk) és a kétszeres eljárás alá vonás és kétszeres büntetés
tilalmával (50. cikk) összhangban kell alkalmazni. (19)
A Bizottságnak értékelnie kell ezen irányelv
megvalósítását a tagállamokban, tekintetbe véve a büntetőjogi szankciók
fajtáira és szintjeire vonatkozó minimális harmonizálás bevezetésének esetleges
jövőbeli igényét is. (20)
[A Szerződéshez mellékelt, az Egyesült
Királyságnak és Írországnak a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén
alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21. sz.)
jegyzőkönyv 1–4. cikkével összhangban az Egyesült Királyság jelezte, hogy
részt kíván venni ezen irányelv elfogadásában és alkalmazásában] VAGY [A
Szerződéshez mellékelt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a
szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében
fennálló helyzetéről szóló (21. sz.) jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme
nélkül az Egyesült Királyság nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, és
ezért az irányelv nem kötelezi, és az rá nem alkalmazandó]. (21)
[A Szerződéshez mellékelt, az Egyesült
Királyságnak és Írországnak a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén
alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21. sz.)
jegyzőkönyv 1–4. cikkével összhangban Írország részt kíván venni ezen irányelv
elfogadásában és alkalmazásában] VAGY [A Szerződéshez mellékelt, az
Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, biztonságon és a jog
érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.
sz.) jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül Írország nem vesz részt ezen
irányelv elfogadásában, és ezért az irányelv nem kötelezi, és az rá nem
alkalmazandó]. (22)
A Szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről
szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt
ennek az irányelvnek az elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező és nem
alkalmazandó. ELFOGADTÁK EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk
Tárgy és hatály 1.
Az irányelv szabályozási minimumokat állapít meg a
piaci visszaélések legsúlyosabb bűncselekményei, nevezetesen a bennfentes
kereskedelem és a piaci manipuláció büntetőjogi szankcióira. 2.
Ez az irányelv nem alkalmazható
részvény-visszavásárlási programok keretében bonyolított vagy valamely pénzügyi
eszköz stabilizálását célzó, saját részvényekre vonatkozó ügyletekre, ha az
ilyen kereskedés a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról
szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően megy végbe, sem az olyan ügyletekre, megbízásokra vagy
magatartásra, amelyek célja monetáris és államadósság-kezelési tevékenység vagy
a kibocsátási egységeket érintő, az Unió éghajlat‑politikájának
végrehajtására irányuló tevékenység a bennfentes kereskedelemről és a
piaci manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4.
cikkének megfelelően. 3.
Ezen irányelv alkalmazandó továbbá azokra a
magatartásokra és ügyletekre, ideértve az ajánlatokat is, amelyek kibocsátási
egységek vagy ezeken alapuló más, árverés útján értékesített termékek
aukciójával kapcsolatosak, a 1030/2010/EU bizottsági rendeletnek megfelelően.
Bármely, ezen irányelvben megállapított, kereskedési megbízásra vonatkozó
rendelkezés az árverés keretében benyújtott ajánlatokra is alkalmazandó[16]. 2. cikk
Fogalommeghatározások Ezen irányelv alkalmazásában: 1.
„Pénzügyi eszköz”: bármely, a pénzügyi eszközök
piacáról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikke (1)
bekezdésének 8) pontja szerinti eszköz. 2.
„Bennfentes információ”: a bennfentes
kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet 6. cikke szerinti információ. 3. cikk
Bennfentes kereskedelem A tagállamok megteszik a szükséges
intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy bűncselekménynek
minősüljön az alábbi magatartások szándékos elkövetése: (a)
bennfentes információ birtokában ezen információ
felhasználása az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközök megszerzésére vagy
elidegenítésére, saját számlára vagy egy harmadik fél számlájára. Ez magában foglalja a bennfentes információhoz kapcsolódó
pénzügyi eszközre vonatkozó megbízás visszavonását vagy módosítását, amennyiben
a megbízást azt megelőzően adták ki, hogy a bennfentes információ
birtokába kerültek volna; vagy (b)
bennfentes információk közlése
bármely másik személlyel, kivéve, ha az ilyen közlés a munkaviszonyból
eredő vagy szakmai kötelezettségek jogszerű teljesítése keretében
történik. 4. cikk
Piaci manipuláció A tagállamok megteszik a szükséges
intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy bűncselekménynek minősüljön az alábbi magatartások
szándékos elkövetése: (a)
hamis vagy félrevezető jelzések adása egy
pénzügyi eszköz kínálata, kereslete vagy ára, vagy egy kapcsolódó azonnali
árutőzsdei ügylet tekintetében; (b)
egy vagy több pénzügyi eszköz vagy egy kapcsolódó
azonnali árutőzsdei ügylet árának a szokásostól eltérő vagy
mesterséges szinten történő rögzítése; (c)
olyan ügylet megkötése, vételi
vagy eladási megbízás adása vagy olyan egyéb tevékenység a pénzügyi piacokon,
amely egy vagy több pénzügyi eszköz vagy kapcsolódó
azonnali árutőzsdei ügylet árát érinti, és amelynek
során fiktív eszközhöz vagy a megtévesztés vagy félrevezetés egyéb formájához
folyamodnak; (d)
olyan információk terjesztése,
amelyek hamis vagy félrevezető jelzéseket adnak pénzügyi eszközökről
vagy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletekről, ha az információt terjesztő személyek – saját maguk vagy más
személyek számára – előnyre vagy haszonra tesznek szert az adott
információ terjesztéséből. 5. cikk
Felbujtás, bűnsegély és kísérlet 1.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket
annak biztosítására, hogy a 3. és a 4. cikkben említett
bűncselekményekben felbujtóként vagy bűnsegédként való részvétel
bűncselekményként büntethető legyen. 2.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket
annak biztosítására, hogy a 3. cikk a) pontjában és a 4. cikk a), b) és c)
pontjában említett bűncselekményekre való kísérlet büntethető legyen. 6. cikk
Büntetőjogi szankciók A tagállamok meghozzák a szükséges
intézkedéseket annak érdekében, hogy a 3–5. cikkekben említett
bűncselekményeket hatékony, arányos és visszatartó erejű
büntetőjogi szankciókkal sújtsák. 7. cikk
Jogi személyek felelőssége 1.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket,
hogy jogi személyeket felelősségre lehessen vonni a 3–5. cikkben
említett olyan bűncselekményért, amelyet javukra a jogi személyen belül
vezető beosztást betöltő személy követett el akár egyénileg, akár a
jogi személy szervezeti egységének részeként eljárva a következők alapján:
(a)
a jogi személy képviseletének jogosultsága; (b)
a jogi személy nevében történő döntéshozatal
joga; vagy (c)
a jogi személyen belüli ellenőrzés
gyakorlásának jogköre. 2.
A tagállamok továbbá megteszik a szükséges
intézkedéseket, hogy jogi személyeket felelősségre lehessen vonni
abban az esetben, ha az (1) bekezdésben említett személy által gyakorolt
felügyelet vagy ellenőrzés hiánya tette lehetővé, hogy a jogi
személynek alárendelt személy a jogi személy javára a 3–5. cikkekben említett
bűncselekményeket elkövesse. 3.
A jogi személyek (1) és (2)
bekezdés szerinti felelőssége nem zárja ki az olyan természetes személyek
elleni büntetőeljárást, akik a 3–5. cikkekben említett tevékenységben
tettesként, felbujtóként vagy bűnsegédként vesznek
részt. 8. cikk
Jogi személyekre alkalmazható
szankciók A tagállamok meghozzák a
szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 7. cikk szerint
felelősségre vont jogi személyekkel szemben hatékony, arányos és
visszatartó erejű szankciókat alkalmazzanak. 9. cikk
Jelentés [Ezen irányelv hatálybalépését követően 4
évvel] a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
ezen irányelv alkalmazásáról és szükség esetén az irányelv felülvizsgálatának
szükségességéről, különös tekintettel a büntetőjogi szankciók
fajtáira és szintjeire vonatkozó szabályozási minimumok bevezetésének
célszerűségére. Megfelelő esetben a Bizottság jogalkotási
javaslat kíséretében nyújtja be jelentését. 10. cikk
Átültetés 1.
A tagállamok legkésőbb [az irányelv
hatálybalépésétől számított 24 hónapon belül] elfogadják és kihirdetik
azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek
szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az
irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a
Bizottság számára. Ezeket a rendelkezéseket [ezen irányelv hatályba
lépését követően 24 hónappal] és a bennfentes kereskedelemről és a
piaci manipulációról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
hatálybalépésétől függően, annak napjától alkalmazzák. Amikor a tagállamok elfogadják
ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy
azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A
hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. 2.
A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk
azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által
szabályozott területen fogadnak el, valamint a szóban forgó rendelkezések és az
ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot. 11. cikk
Hatálybalépés Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. 12. cikk
Címzettek Ennek az
irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, […]-án/-én. Az Európai Parlament részéről A
Tanács részéről Az elnök Az
elnök [1] Az európai uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó
magas szintű csoport jelentése. 2009. február 25., 23. o. [2] Az Európai Bizottság közleménye: A pénzügyi
szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek megerősítéséről,
COM (2010) 716, 2010.12.8. [3] COM(2011) 573 végleges. [4] A 2009. december 2-i „A Stockholmi Program – A
polgárokat szolgáló és védő, nyitott és biztonságos Európa” keretében az
Európai Tanács hangsúlyozta a pénzügyi piacok szabályozásának és a visszaélések
megelőzésének szükségességét, és felkérte a tagállamokat és a Bizottságot
arra, hogy javítsanak a piaci visszaélések és a hűtlen kezelés
felderítésén. A Bel- és Igazságügyi Tanács a
gazdasági válságok megelőzéséről és a gazdasági tevékenység
támogatásáról szóló következtetéseiben kiemelte, hogy mérlegelni kellene, hogy
lehetséges, illetve célszerű-e az árfolyam-befolyásolás súlyos eseteivel
és más, értékpapírpiacokat érintő esetleges cselekményekkel kapcsolatos
büntetőjogi szabályok harmonizációja. (Lásd a 2010. április 22-i 8920/10
és a 2010. március 29-i 7881/10 dokumentumot.) [5] CESR/08-099, 2008. február. [6] Lásd
http://ec.europa.eu/internal_market/securities/abuse/12112008_conference_en.htm [7] Lásd
http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2009/market_abuse_en.htm [8] Lásd
http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/mad/consultation_paper.pdf [9] Lásd
http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/mad_en.htm [10] A
hatásvizsgálati jelentés megtalálható: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/abuse/index_en.htm [11] A viták összefoglalója a hatásvizsgálati jelentés 3.
mellékletében található. [12] HL C ., ., o. [13] HL L 16., 2003.4.12., 16. o. [14] COM(2011) 573 végleges. [15] HL L 281., 1995.11.23., 31. o. [16] A Bizottság 2010. november 12-i 1031/2010/EU rendelete az
üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi
rendszerének létrehozásáról szóló 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv alapján az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei árverés útján
történő értékesítésének időbeli ütemezéséről, lebonyolításáról
és egyéb vonatkozásairól (HL L 302., 2010.11.18., 1. o.).