27.10.2007 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 256/66 |
Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Tárgy: Rádiófrekvenciás azonosítás (RFID)
(2007/C 256/13)
2007. február 26-i levelében az Európai Bizottság az Európai Közösséget létrehozó szerződés 262. cikke alapján felkérte az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot, hogy készítsen véleményt a következő tárgyban: Rádiófrekvenciás azonosítás (RFID).
A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció a véleményét 2007. június 19-én elfogadta. (Előadó: Peter MORGAN.)
Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a 2007. július 11-12-én tartott 437. plenáris ülésén (a július 11-i ülésnapon) 138 szavazattal 1 ellenében, 6 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.
1. Következtetések és ajánlások
1.1 |
A rádiófrekvenciás azonosítás (RFID) jelentős technológia, amely idővel igen fontossá válik majd. Jelenlegi és jövőbeli alkalmazásaiban benne rejlik a lehetőség, hogy a magán- és közszféra üzleti folyamatainak egész sorát pozitív irányba fejlessze, komoly előnyöket hozva az egyének és vállalkozások számára. Az internetes alkalmazások nagyarányú fejlődésének ösztönzésére is képes lehet, lehetővé téve azt, amit az ENSZ egyik szerve a „tárgyak internete” névvel illetett. Igen gondos ellenőrzés nélkül azonban az RFID a magánélet megsértésének és a polgári szabadságjogok sérülésének veszélyét is magában rejti, emellett egyének és vállalkozások biztonságát veszélyeztetheti. |
1.2 |
A közlemény teljes címe: „Rádiófrekvenciás azonosítás (RFID) Európában: lépések egy politikai keret felé”. Az Európai Bizottság már eddig is széles körű konzultációkat folytatott; ezek szolgáltatták a közlemény alapját. Most az EGSZB-t kérték fel feltáró vélemény elkészítésére. A közleményre érkező reakciók alapján az Európai Bizottság az év végén ajánlást dolgoz majd ki a tagállamok számára. A kidolgozásukhoz hosszabb időt igénylő jogszabályok később következnek. Ennek a véleménynek így az említett ajánlás tartalmára kell koncentrálnia. |
1.3 |
Az Európai Bizottság úgy döntött, hogy az ajánlások megfogalmazását segítendő tesztcsoportot hoz létre az érintettekből. Az EGSZB örömmel venné, ha lehetőséget kapna arra, hogy a jelen véleményt ismertesse az érintettek e csoportjával. |
1.4 |
Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság által a rádiófrekvenciák, szabványok, egészségügy, biztonság és környezetvédelem terén javasolt lépéseket. Kiemeljük, hogy sürgető szükség van a szabványokkal foglalkozó fórum munkájában való hatékony ipari részvétel kialakítására. |
1.5 |
Mivel az Európai Bizottság ez év végén közzéteszi a tagállamoknak szóló ajánlásait, feltételezhető, hogy az adatbiztonságot és a magánélet védelmét szolgáló infrastruktúrát a mai formájában fogja elfogadni. Ez mindenekelőtt arra utal, hogy az egyes tagállamokban már létező adatvédelmi szervek lesznek az RFID magánélet- és adatvédelmi kérdései terén illetékes hatóságok. E témák állnak e vélemény középpontjában. |
1.6 |
Az RFID komoly veszélyeket jelent a magánélet védelme és a polgári szabadságjogok szempontjából:
|
1.7 |
E veszélyek az alábbiakat teszik szükségessé:
|
1.8 |
Hogy ezeket az elveket miként lehet a gyakorlatba átültetni, az egyelőre eldöntetlen. Az ideális az volna, ha az üzletek és fogyasztók közötti tranzakciókban érintett valamennyi üzletág, úgymint kiskereskedelem, jegykiadás, beléptetés-ellenőrzés és szállítási szolgáltatások, „vevői charta” formájában egyfajta garanciát nyújtanának a vevőknek arra, hogy ezeket az elveket betartják. Fogalmi szempontból ez a charta tartalmazhatná a bevált gyakorlat valamennyi, a 4.5. pontban részletezett adatvédelmi elvét. Emellett az EGSZB a következő irányelveket javasolja:
|
1.9 |
Fontolóra lehet venni bizonyos kivételeket a fenti irányelvek alól, arra az esetre, ha
Minden ehhez hasonló kivételről értesíteni kell az illetékes hatóságot. |
1.10 |
Az RFID nem kiérlelt technológia, így még nem vagyunk teljesen tisztában azzal, hogy mire képes. Egyrészt hihetetlenül nagy előnyöket hozhat technologizálódott társadalmunkban, másrészt a legnagyobb technológiai jellegű veszélyt jelentheti a magánélet védelmére és a szabadságra. Az EGSZB úgy véli, hogy az RFID-alkalmazásokat a magánélet és a szabadság védelmére és az adatbiztonságra vonatkozó szigorú etikai kódex alapján kell fejleszteni, de az alkalmazásfejlesztésnek – a megfelelő biztosítékok mellett – folytatódnia kell. |
1.11 |
Azt mondhatjuk tehát, hogy ahol engedélyezik az RFID-alkalmazásokat, a megvalósításnak minden érintett számára átláthatónak kell lennie. Az árukezelés javítására szolgáló alkalmazások általában elfogadhatók. Az emberek „felcímkézésével” járó alkalmazások rendszerint nem fogadhatók el, azon környezetek kivételével, ahol a személyek csupán átmenetileg tartózkodnak. Marketingcélokból elfogadhatók lehetnek az olyan alkalmazások, amelyek embereket árukkal kapcsolnak össze. Az olyan alkalmazások azonban, amelyek az embereket az általuk vásárolt cikkek alapján azonosítják, rendszerint elfogadhatatlanok. Emellett van némely alkalmazás, amely nem egyeztethető össze a szabad társadalommal, ezért soha nem engedélyezhető. Az Európai Bizottság tagállamoknak szóló ajánlásainak középpontjában a magánélet védelmének és az anonimitás megőrzésének alapvető igénye kell, hogy álljon. |
2. Mi az az RFID, és miért kell foglalkoznunk vele?
2.1 |
A rádiófrekvenciás azonosítás (RFID) olyan technológia, amely rádiófrekvenciák révén automatikus azonosítást és adatrögzítést tesz lehetővé. E technológia legkiemelkedőbb jellemzője, hogy egy elektronikus címke segítségével lehetővé teszi egy egyedi azonosító és egyéb információk hozzárendelését egy tárgyhoz, állathoz vagy akár egy személyhez is, valamint ezen információnak a leolvasását egy vezeték nélküli berendezés segítségével. |
2.2 |
Maga a címke egy adattároló elektronikus áramkörből és egy, az adatokat rádióhullámok révén továbbító antennából áll. Az RFID-leolvasó a címkéket lekérdezve jut hozzá a tárolt információhoz. Amikor a leolvasó rádióhullámokat bocsát ki, bizonyos hatókörön belül valamennyi címke kommunikációs kapcsolatba lép vele. A leolvasó működtetéséhez, valamint az információ összegyűjtéséhez és szűréséhez szoftverre van szükség. |
2.3 |
Különböző típusú RFID-rendszerek állnak rendelkezésre. A címkék lehetnek aktívak vagy passzívak. Az aktív címkék beépített elemet tartalmaznak a belső áramkörök működtetésére és rádióhullámok generálására. Ezek RFID-leolvasó nélkül is adni tudnak. A passzív címkéket a leolvasó által kibocsátott rádióhullám látja el energiával, saját áramellátásuk nincs. A címkék lehetnek „csak olvashatók”, illetve „olvashatók és írhatók”. A csak olvasható címkék olcsóbban előállíthatók; a legelterjedtebb alkalmazásokban ezeket használják. |
2.4 |
Az RFID-rendszerek hatótávolsága a rádiófrekvenciától, a leolvasó teljesítményétől, valamint a címke és a leolvasó közötti anyagoktól függ; néhány métertől (passzív rendszerek esetén) akár 100 méternél nagyobb távolságig (aktív rendszereknél) terjedhet. |
2.5 |
Az RFID a vezeték nélküli technológiák hierarchiájának alján található. Ha aszerint állítunk fel rangsort, hogy a jelek mekkora utat tesznek meg, az első helyet a műholdas kommunikációs rendszerek – ilyen például a GPS – foglalják el. Ezt a nagy területre kiterjedő mobiltelefon-technológiák, például a GSM vagy a GPRS követik, majd a rövidebb, épületen belüli hatósugarú jelekkel működők (ilyen például a Wi-Fi) következnek, majd a személyi hálózatok, például a Bluetooth, és végül a sort az RFID zárja. Minden ilyen technológia különálló és önálló, azaz nem áll fenn például annak a veszélye, hogy műholdas rendszerek leolvassák az RFID-címkéket. Az adatok azonban – például mobiltelefonokkal – így is átvihetők az egyes rendszerek között. |
2.6 |
Néhány példa az RFID-alkalmazások potenciális előnyeire:
|
2.7 |
Az RFID használatának számos oldala jól bemutatható a könyvek életciklusa során történő alkalmazásán. A kinyomtatott könyvek, hatalmas számuk miatt, logisztikai rémálmot jelentenek a kiadók, terjesztők, könyvtárak és kiskereskedők számára. A szállítási lánc logisztikája mellett nyomon kell követni a polcra kikerült könyveket is, egyrészt hogy meg lehessen találni, másrészt hogy fel lehessen tölteni őket. Emellett a könyvtárakban is figyelemmel kell kísérni a kölcsönzési ciklust, és a könyvvásárlóknak is nehézséget okozhat saját könyveik nyomon követése. A könyveken elhelyezett RFID-címkék megoldást nyújtanak mindezen problémákra. A könyvtári könyvek ellenőrzéséhez hasonló módon történhet bármilyen más újrahasznosított vagy bérelt tárgy nyomon követése is. |
2.8 |
A technológiában rejlő veszélyek jellegének illusztrálására íme egy kivonat az IBM 2002. novemberi, 20020615758-as számú szabadalmi bejelentéséből, amely az RFID-címkével ellátott tárgyakat használó személyek azonosítását és nyomon követését érinti: „RFID-címkével ellátott tárgyakat használó és azokat magukkal vivő személyek azonosítására és nyomon követésére szolgáló módszer és rendszer. Az eladás helyén található termináloknál összegyűjtik a kiskereskedelmi egységben vásárló minden személy korábbi vásárlásainak adatait, és egy tranzakciós adatbázisban tárolják. Amikor RFID-címkével ellátott tárgyakat viselő vagy magával hordó személy lép be a boltba vagy más kijelölt területre, egy ott elhelyezett RFID-címkeleolvasó letapogatja a rajta lévő RFID-címkéket, és kiolvassa a bennük lévő információt. Az összegyűjtött RFID-címkeinformációkat ismert korrelációs algoritmusok révén összevetik a tranzakciós adatbázisban található tranzakciós rekordokkal. A korrelációs eredmények alapján meghatározható a személy pontos kiléte vagy bizonyos jellemzői. Ez az információ a személy boltban vagy más helyen történő mozgásának figyelésére használható fel.” Az American Express 20050038718-as számú szabadalmi bejelentése is hasonló jellegű. |
2.9 |
Az RFID nyilvánvalóan jóval több egyszerű elektronikus vonalkódnál. A szabadalmi bejelentés kivonata az alábbi fő különbségeket említi:
|
2.10 |
Vita tárgyát képezheti, hogy a címke a kasszánál történő fizetés után is aktív maradjon-e. Egyrészt ez fenyegetést jelent a magánélet védelme szempontjából, másrészt azonban hasznos is lehet a vásárló számára. Ha például van otthon RFID-leolvasónk, az segíthet a borospincék, hűtőszekrények, ruhásszekrények és könyvtárak tartalmának rendezésében. Érthető módon tehát a választásnak az egyén kezében kell maradnia, de a technológiának és az adott alkalmazásnak is lehetővé kell tennie a számára ezt a választást. |
2.11 |
Az RFID-nek a kiskereskedelmi termékek azonosítása mellett még igen sok egyéb alkalmazása van. Az EGSZB-nél alkalmazott személyi belépőkártya is RFID-eszköz. A londoni metróban kiterjedten alkalmazzák az RFID-kártyákat, fizetésre és beléptetésre. Nemsokára a hitelkártyákba is RFID-eszközt építenek majd a kis összegű tranzakciók PIN-kód nélküli kezeléséhez. RFID-táblákat használnak útdíjfizetési és járművezető-azonosítási alkalmazásokban. A síliftekhez való hozzáférés néhány európai síterepen a síruha zsebében hordott RFID-lapokkal szabályozható. E vélemény előadója nap mint nap három RFID-kártyát és egy RFID-táblát használ. Kutyáját a bőr alá ültetett RFID-csip azonosítja. Az ilyen csipeket világszerte egyre elterjedtebben alkalmazzák az állatok jelölésében, hogy későbbi útjuk az élelmiszerláncban nyomon követhető legyen. Innen már nem sok választ el minket attól, hogy a kutyákhoz hasonlóan a bűnözőket és a problémás betegeket is megjelöljük. |
2.12 |
Az EGSZB-nél alkalmazott személyazonosító kártya egy ártalmatlan RFID-eszköz. Sokkal problematikusabb a személyazonosítás akkor, ha az RFID-címkéket a munka- vagy egyenruhákba építik be, hogy az egyenruhát viselő személy mozgása a létesítmény stratégiai pontjain elhelyezett leolvasókkal folyamatosan nyomon követhető legyen. Ugyanakkor el kell ismerni, hogy ez bizonyos esetekben kívánatos lehet, például biztonsági célokból. Mindenesetre egy adott személy tartózkodási helyének nyomon követése – amennyiben nem kísérik megfelelő biztosítékok – a magánélethez való jog jelentős megsértését jelentené, amelyhez alapos indok és igen gondos ellenőrzés szükséges. |
2.13 |
A The Economist című újság a jövőbeli alkalmazások bizarr előfutáraként beszámol arról, hogy a barcelonai Beach Clubban a VIP-területhez a belépőjegy a vendégek karjába beültetett mikrocsip. Ez a rizsszemnél alig nagyobb, üvegbe és szilikonba ágyazott csip szolgál az emberek azonosítására belépéskor és akkor, amikor az italokért fizetnek. Helyi érzéstelenítés mellett nővér injektálja be őket. Lényegében ezek is RFID-címkék. |
3. A közlemény lényegi tartalma
3.1 |
Az RFID azért érdekes politikai szempontból, mert a benne rejlő lehetőségek révén a növekedés és a munkahelyteremtés új motorjává válhat, és így jelentős szerepet játszhat a lisszaboni stratégia megvalósításában, amennyiben az innovációs akadályok leküzdhetők. |
3.2 |
2006-ban az Európai Bizottság nyilvános konzultációt szervezett az RFID-ről, amely a legelső felhasználók tapasztalataiból kiindulva rámutatott a technológiával szembeni elvárásokra, ugyanakkor az állampolgárok RFID-alkalmazások iránti aggodalmaira is, amelyek között szerepel a személyek azonosítása és/vagy nyomon követése. |
3.3 |
A további fejlesztések és az RFID széles körű elterjedése tovább erősítheti az információs és kommunikációs technológiák (IKT) szerepét az innováció ösztönzésében és a gazdasági növekedés elősegítésében. |
3.4 |
Ahhoz, hogy a felhasználók elfogadják ezt az új technológiát, átlátható és következetes jogi és politikai keretszabályozást kell kialakítani. Mivel az RFID-technológia lényegénél fogva határokon átnyúló, a keretszabályozásnak biztosítania kell a belső piacon belüli összhangot. |
3.5 Biztonság, magánélet és etika
3.5.1 |
Komoly aggodalmak merülnek fel arra vonatkozóan, hogy ez a mindent átható és tág lehetőségeket nyújtó technológia veszélyeztetheti a magánéletet: az RFID-technológia használható az azonosítható vagy a már azonosított személyekhez közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó – és ezért személyes adatnak minősülő – információk gyűjtésére; az RFID-címkék személyes adatok tárolására is használhatók; az RFID-technológia személyek mozgásának nyomon követésére/visszakeresésére, vagy egy-egy személy viselkedési profiljának meghatározására is használható. Az RFID betolakodhat az emberek magánéletébe. Felhívták a figyelmet az alapvető értékek és a magánélet megsértésének lehetőségére, valamint a kiterjedtebb megfigyelés veszélyeire, különösen a munkahelyen, ahol ez diszkriminációhoz, kirekesztéshez, áldozattá váláshoz, sőt, akár a munkahely elvesztéséhez is vezethet. |
3.5.2 |
Egyértelmű, hogy az RFID alkalmazásának társadalmilag, politikailag és etikailag is elfogadhatónak, valamint jogszerűnek kell lennie. Az RFID csak akkor válthatja valóra a benne rejlő számos gazdasági és társadalmi előnyt, ha hatékony garanciák vannak az adatvédelemre, a magánélet biztonságára és a kapcsolódó etikai szempontokra vonatkozóan, amelyek az RFID nyilvános elfogadásáról folytatott vita központjában állnak. |
3.5.3 |
Az adatvédelemre és a magánélet védelmére vonatkozó közösségi keretszabályozást olyan stabilra tervezték, hogy az innováció ne tudja megkerülni. A személyes adatok védelméről az általános adatvédelmi irányelv (1) rendelkezik, amelyet minden technológiára alkalmazni kell, így az RFID-re is. Az általános adatvédelmi irányelvet kiegészíti az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv (2). Ezeknek az irányelveknek az értelmében a tagállamok hatóságainak biztosítaniuk kell, hogy az RFID-alkalmazások bevezetése összhangban álljon a magánélet védelmére és az adatvédelemre vonatkozó jogszabályokkal. Ezért az RFID-alkalmazások gyakorlati megvalósításához részletes útmutatás kidolgozására és ehhez kapcsolódó eljárási szabályzat összeállítására lehet szükség. |
3.5.4 |
Ami a biztonságot illeti, az iparágnak, a tagállamoknak és az Európai Bizottságnak közös erőfeszítéseket kell tennie az RFID-technológiák és -rendszerek kiterjedt alkalmazása kapcsán esetlegesen felmerülő rendszerszintű kérdések és az ezekkel összefüggő biztonsági veszélyek megértésének elmélyítésére. A fent említett kihívások megválaszolásának fontos elemeként olyan tervezési kritériumokat kell meghatározni és elfogadni, amelyek segítségével megszüntethetők a magánélettel és a biztonsággal kapcsolatos kockázatok, nemcsak a technológia, hanem a szervezetek és az üzleti folyamatok szintjén is. Ezért az RFID-rendszerek kiválasztása és az RFID-alkalmazások üzembe helyezése előtt gondosan meg kell vizsgálni a biztonsággal és a magánélet védelmével kapcsolatos kockázatok hasznait és költségeit. |
3.5.5 |
Kétségek merültek fel az RFID-rendszer központi elemét jelentő, egyedi azonosítókat nyilvántartó adatbázisok nyilvánosságával és semlegességével, illetve az összegyűjtött adatok tárolásával és kezelésével kapcsolatban is, beleértve a harmadik fél általi felhasználást is. Márpedig ez jelentős kérdés, tekintettel arra, hogy az RFID fontos szerepet játszik az internet új fejlődési hulláma szempontjából, amelynek eredményeképpen végül intelligens készülékek és bonyolult érzékelőeszközök milliárdjai fognak összekapcsolódni egyetlen globális hálózati kommunikációs infrastruktúrává. Az internet fejlődésének ez az új szakasza a „tárgyak internete”. |
3.5.6 |
A jövőbeli „tárgyak internetében” az identitások nyilvántartását és névadását végző rendszernek védelmet kell nyújtania az üzemzavar és a nem rendeltetésszerű használat ellen, amelyek komoly problémákat okozhatnak. El kell kerülni, hogy az adatok olyan egyedi érdekeket képviselő személyek kezébe kerüljenek, akik ezeket az adatbázisokat és rendszereket saját céljaikra használhatnák. A biztonsági, etikai és magánélet-védelmi követelményeket minden olyan érdekelt számára biztosítani kell, az egyéntől a vállalatig, akinek szenzitív kereskedelmi adatai megtalálhatóak az RFID-alapú üzleti folyamatokban. |
3.5.7 |
Az RFID információs rendszer kialakítása során figyelembe kell venni a folyamatban tevékenyen részt vevő felek (például gazdasági szervezetek, közigazgatási szervek, kórházak) és a rendszernek alávetett végfelhasználók (polgárok, fogyasztók, betegek, alkalmazottak) igényeit is. Mivel a végfelhasználók általában nem vesznek részt a technológiai tervezés szakaszában, az Európai Bizottság egy olyan alkalmazásspecifikus iránymutatás-készlet (magatartási kódex, helyes gyakorlati megoldások) kialakítását támogatja, amelyet az összes felet képviselő belső szakértői csoport dolgozna ki. 2007 végéig az Európai Bizottság ajánlást tesz közzé azon alapelvek meghatározására, amelyeket a hatóságoknak és egyéb érdekelt feleknek az RFID használata tekintetében alkalmazniuk célszerű. |
3.5.8 |
Az Európai Bizottság ezenkívül azt is fontolóra veszi, hogy az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv jövőbeli módosításjavaslatába megfelelő rendelkezéseket illesszen, és ezzel párhuzamosan a megalakítandó RFID-érdekcsoporttól, a 29. cikk szerinti adatvédelmi munkacsoporttól és egyéb érintett kezdeményezésektől – amilyen például a tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai csoport – származó információkat is figyelembe veszi. Ezek alapján az Európai Bizottság felméri az adatok és a magánélet védelmét biztosító további jogalkotási lépések szükségességét. |
3.5.9 |
Az Európai Bizottság szorosan figyelemmel kíséri a „tárgyak internetéhez” vezető fejlődést, amelynek várhatóan az RFID is fontos eleme lesz. 2008 végén az Európai Bizottság közzétesz egy közleményt, amely az említett fejlemények természetét és hatásait elemzi, különös tekintettel a magánélet védelme, a bizalom és az irányítás problematikájára. Értékelni fogja a szakpolitikai alternatívákat, beleértve további jogalkotási intézkedések lehetőségét az adatok és a magánélet védelmének biztosítása, illetve az egyéb közpolitikai célkitűzések tárgyalása céljából. |
3.5.10 |
A biztonsági, a magánélet védelmével kapcsolatos és az etikai kérdésekre vonatkozó megjegyzések a vélemény negyedik pontjában olvashatók. |
3.6 Az RFID-vel kapcsolatos politikák egyéb kérdései
3.6.1 |
A biztonság, a magánélet védelme és az etika teljes szféráján kívül az RFID a rádióspektrumra, a szabványokra, az egészségre, a biztonságra és a környezetvédelemre vonatkozó politikákkal kapcsolatos kérdéseket is felvet. |
3.6.2 |
A spektrumhasználat feltételeinek a harmonizációja fontos a könnyű mobilitás és az alacsony költségek lehetővé tételéhez. Az Európai Bizottság nemrég határozatot (2006/808/EK) fogadott el az UHF frekvenciasávban található RFID-frekvenciákról. Ezt a kiosztást egy háromtól tíz évig terjedő időszakra elegendőnek tartják, de amennyiben szükség lenne további frekvenciákra, az Európai Bizottság cselekedni fog, él a rádióspektrum-határozat (676/2002/EK) értelmében rá ruházott hatáskörrel. Az EGSZB elfogadja ezt az álláspontot. |
3.6.3 |
Az új nemzetközi ISO szabványok egyszerűsített elfogadása és a regionális szabványok harmonizálása alapvető fontosságú a szolgáltatások zökkenőmentes használatba vételéhez. Az érintett európai szabványügyi testületek – a CEN és az ETSI – teljes mértékben részt vesznek a folyamatban. Az Európai Bizottság felkéri e testületeket – az iparral együtt –, hogy biztosítsák azt, hogy a létrejövő szabványok megfeleljenek az európai követelményeknek (különösen a magánélet védelmére, a biztonságra, a szellemi tulajdonjogra, valamint az engedélyeztetési kérdésekre vonatkozóan). Mivel az ipari szabványok és az egyéni szabadalmak gyakran egymással párhuzamosan fejlődnek, az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy tegyen meg mindent annak érdekében, hogy az ipar és a szabványügyi testületek gyors fellépéssel vegyék elejét annak, hogy az RFID európai alkalmazásai túlságosan függővé váljanak költséges, máshol birtokolt szellemi tulajdonoktól. |
3.6.4 |
Ami a környezetet illeti, az RFID-eszközökre teljes mértékben vonatkozik a WEEE és a RoHS irányelv. Az egészséggel kapcsolatban az RFID-eszközök elektromágneses mezőinek (EMF) kérdése merülhet fel. Az RFID-vel kapcsolatos EMF-ek általában gyengék, így a lakosság és a munkavállalók várhatóan jóval kisebb mértékben vannak kitéve e-sugárzásnak, mint amit a hatályos szabványok megengednek. Tekintettel azonban a vezeték nélküli alkalmazások számának általános növekedésére, az Európai Bizottság felül fogja vizsgálni a jogi keretszabályozást. Az EGSZB elfogadja ezt az álláspontot. |
4. Megjegyzések
4.1 |
Mivel az Európai Bizottság ez év végén közzéteszi a tagállamoknak szóló ajánlásait, feltételezhető, hogy az adatbiztonságot és a magánélet védelmét szolgáló infrastruktúrát a mai formájában fogja elfogadni. Ez mindenekelőtt arra is utal, hogy az egyes tagállamokban már létező adatvédelmi szervek lesznek az RFID magánélet- és adatvédelmi kérdései terén illetékes hatóságok. |
4.2 |
Közleményében az Európai Bizottság többek között kijelentette, hogy új csoportot hoz létre az érdekeltekből, és konzultál vele. Az EGSZB szeretné ismertetni ezt a véleményt a csoporttal. |
4.3 |
Az RFID komoly veszélyeket jelent a magánélet védelme és a polgári szabadságjogok szempontjából.
|
4.4 |
A hetedik kutatási és fejlesztési keretprogramban az Európai Bizottság már útmutatást adott az adatbiztonságot és a magánélet védelmét érintő technológiák etikus alkalmazásához (Pályázati útmutató közös projektekhez, 54. o.) (3) Az RFID nagyon jó példa arra, hogyan alakul a kapcsolat a technológia és a magánélet védelméhez fűződő jog, illetve a közvélemény erre vonatkozó elvárásai között az adatgyűjtés és -megosztás területén. A magánélet védelmének problémái minden olyan esetben felmerülnek, amikor egy vagy több személyre vonatkozó egyedi, azonosítható adatokat gyűjtenek és tárolnak digitális vagy egyéb formában. A magánélet védelmére vonatkozó problémák fő oka az adatok nyilvánosságra hozatalának nem megfelelő ellenőrzése vagy ennek hiánya lehet. Adatvédelmi problémák leggyakrabban az egészségügy, a büntetőjog, a pénzügy, a genetika és a helymeghatározás területén kialakított adatforrásokkal kapcsolatban adódnak. Az RFID esetében a helymeghatározás a lényeg. |
4.5 |
Az adatok és a magánélet védelmére vonatkozó útmutatásában (4) az Európai Bizottság a bevált gyakorlatok nyolc alkalmazandó elvét ismertette. Ennek értelmében arra van szükség, hogy:
Ezek az iránymutatások teljes mértékben érvényesek az RFID-alkalmazásokkal kapcsolatos magánélet-védelmi és adatbiztonsági kérdések esetében. |
4.6 |
Az EGSZB véleménye szerint a bevált gyakorlatok alapelvei a következők:
|
4.7 |
Hogy ezeket az elveket miként lehet a gyakorlatba átültetni, az egyelőre eldöntetlen. Az ideális az volna, ha az üzletek és fogyasztók közötti tranzakciókban érintett valamennyi üzletág, úgymint kiskereskedelem, jegykiadás, beléptetés-ellenőrzés és szállítási szolgáltatások, „vevői charta” formájában egyfajta garanciát nyújtanának a vevőknek arra, hogy ezeket az elveket betartják. Fogalmi szempontból ez a charta tartalmazhatná a bevált gyakorlat valamennyi, a 4.5. pontban részletezett adatvédelmi elvét. Emellett az EGSZB a következő irányelveket javasolja:
|
4.8 |
Fontolóra lehet venni bizonyos kivételeket a fenti irányelvek alól, arra az esetre, ha
Minden ehhez hasonló kivételről értesíteni kell az illetékes hatóságot. |
4.9 |
Az emberek vagy áruk nyomon követésével járó alkalmazásokra olyan környezetek esetében lehetne általános mentességet adni, ahol a személyek vagy áruk csupán átmenetileg tartózkodnak. A légi közlekedésben a csomagokat az utasfelvétel (check-in) során a csomagkezelés biztonságának javítása érdekében lehetne címkével ellátni, az utasokra pedig azért lehetne címkét elhelyezni, hogy ezzel is hozzá lehessen járulni a járatok pontos indulásához, és gyorsabbak legyenek a biztonsági eljárások. Egy másik szóba jöhető alkalmazás a műtét céljából kórházi felvételre felvett betegek nyomon követése lehetne. Ez a fajta alkalmazás akkor fogadható el, ha az említett átmeneti műveletek végén a címkéket minden kétséget kizáróan megsemmisítik. |
4.10 |
Az RFID nem kiérlelt technológia, így még nem vagyunk teljesen tisztában azzal, hogy mire képes. Egyrészt hihetetlenül nagy előnyöket hozhat technologizálódott társadalmunkban, másrészt soha nem látott mértékű technológiai jellegű veszélyt jelenthet a magánélet védelmére és a szabadságra. Az EGSZB úgy véli, hogy az RFID-alkalmazásokat a magánélet és a szabadság védelmére és az adatbiztonságra vonatkozó szigorú etikai kódex alapján kell fejleszteni, de az alkalmazásfejlesztésnek – a megfelelő biztosítékok mellett – folytatódnia kell. |
4.11 |
Azt mondhatjuk tehát, hogy ahol engedélyezik az RFID-alkalmazásokat, a megvalósításnak minden érintett számára átláthatónak kell lennie. Az árukezelés javítására szolgáló alkalmazások általában elfogadhatók. Az emberek „felcímkézésével” járó alkalmazások rendszerint nem fogadhatók el, azon környezetek kivételével, ahol a személyek csupán átmenetileg tartózkodnak. Marketingcélokból elfogadhatók lehetnek az olyan alkalmazások, amelyek embereket árukkal kapcsolnak össze. Az olyan alkalmazások azonban, amelyek az embereket az általuk vásárolt cikkek alapján azonosítják, rendszerint elfogadhatatlanok. Emellett van némely alkalmazás, amely nem egyeztethető össze a szabad társadalommal, ezért soha nem engedélyezhető. Az Európai Bizottság tagállamoknak szóló ajánlásainak középpontjában a magánélet védelmének és az anonimitás megőrzésének alapvető igénye kell, hogy álljon. |
Kelt Brüsszelben, 2007. július 11-én.
az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság
elnöke
Dimitris DIMITRIADIS
(1) 95/46/EK irányelv a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről.
(2) 2002/58/EK irányelv az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről.
(3) http://cordis.europa.eu/fp7/dc/index.cfm?fuseaction=UserSite.CooperationDetailsCallPage&call_id=11.
(4) A személyes adatok védelméről szóló 95/46/EK irányelv 6. cikke.