2021.8.13. |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 291/16 |
A BIZOTTSÁG (EU) 2021/1352 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2021. május 6.)
az (EU) 2016/1011 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a referenciamutató meghatározásához alkalmazott módszertan minőségi követelményeknek való megfelelését biztosító feltételeket meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a pénzügyi eszközökben és pénzügyi ügyletekben referenciamutatóként vagy a befektetési alapok teljesítményének méréséhez felhasznált indexekről, valamint a 2008/48/EK és a 2014/17/EU irányelv, továbbá az 596/2014/EU rendelet módosításáról szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1011 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 12. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1) |
A referenciamutató meghatározásához alkalmazott megalapozott és megbízható módszertan pontosítja a felhasznált bemeneti adatok jellegét, továbbá az olyan körülmények között alkalmazandó kritériumokat, amikor a bemeneti adatok mennyisége vagy minősége a referenciamutató pontos és megbízható meghatározásához szükséges mérték alá csökken; a módszertant értékelni kell az alkalmazott fő feltételezések és a módszertan alapján kiszámított referenciamutató érzékenysége közötti összefüggések szempontjából, továbbá a módszertannak képesnek kell lennie az általa mérni hivatott mögöttes piaci vagy gazdasági valóság bemutatására, és olyan tényezőket – többek között paramétereket és bemeneti adatokat – kell figyelembe vennie, amelyek az adott piac méréséhez a legmegfelelőbbek. |
(2) |
A referenciamutató kiszámítása – mögöttes értékek felhasználásával – képlet vagy bármely más számítási módszer alkalmazásával történik. A referenciamutató-kezelőknek a képlet megalkotása, a szükséges számítás elvégzése és a bemeneti adatok meghatározása során lehetőségük van bizonyos fokú mérlegelésre. Ez a mérlegelési jogkör azonban magában hordozza a manipuláció kockázatát. A referenciamutató-kezelőknek ezért biztosítaniuk kell, hogy ilyen mérlegelésre csak megfelelő kontroll mellett kerülhessen sor. Az (EU) 2016/1011 rendelet elismeri, hogy a referenciamutató módszertanának kialakításában benne rejlik annak a lehetősége, hogy egyes referenciamutató-kezelők élnek mérlegelési jogkörükkel. A módszertannak ezért olyan egyértelmű szabályokat kell tartalmaznia, amelyek meghatározzák, hogy ezt a mérlegelési jogkört hogyan és mikor lehet gyakorolni, továbbá mindenekelőtt azt, hogy a mérlegelés algoritmuson vagy előre meghatározott módszertanon alapul-e. A módszertannak emellett egyértelműsítenie kell azokat a körülményeket, amelyek fennállása esetén a mögöttes piac ügyleti adatai nem tekinthetők elegendőnek. |
(3) |
Fontos, hogy a referenciamutató-kezelő olyan referenciamutató-módszertant tudjon kialakítani, amely rugalmasan reagál a piaci feltételek megváltozására, és lehetővé teszi, hogy a referenciamutató a lehető legtágabb piaci körülmények között is kiszámítható legyen. Az alkalmazott referenciamutató-módszertannak ezért a referenciamutató megfelelő múltbeli értékein kell alapulnia. Ugyanebből az okból és mindenekelőtt a referenciamutató kiszámításának hitelesítéséhez és a módszertan teljesítményének utólagos értékeléséhez a referenciamutatóra vonatkozó módszertant a rendelkezésre álló ügyleti adatok figyelembevételével utótesztelésnek kell alávetni. Ezt olyan további rendelkezésre álló adatok alapján kell végrehajtani, amelyeket nem használtak fel a referenciamutató kiszámításához, vagy más ügyletiadat-források alapján, vagy a referenciamutató korábbi értékeinek rekonstruálásával. A referenciamutató-módszertan hitelesíthetősége érdekében az utótesztelést nemcsak a módszertan éves felülvizsgálatakor, hanem – a referenciamutató típusától függően – folyamatosan az adott módszertan minden egyes lényeges változtatását követően, vagy a referenciamutató első előállításakor is el kell végezni. Az utótesztelés megállapításait figyelembe kell venni a módszertanban. |
(4) |
Egy kellően rugalmas referenciamutató-módszertannak a lehető legtágabb körülmények között – így piaci stresszhelyzetben is – alkalmasnak kell lennie a referenciamutató kiszámítására. Fontos ezért, hogy a referenciamutató-kezelők múltbeli piaci stresszhelyzetek tényadatai alapján értékeljék a különböző piaci feltételek módszertanra gyakorolt hatását, továbbá hogy a kritikus referenciamutatókat feltételezett piaci stresszhelyzetek hipotetikus adatai alapján is értékeljék. |
(5) |
A nyomon követhető és ellenőrizhető referenciamutató-módszertan lehetővé teszi az egyes referenciamutatók kiszámításának folyamatos ellenőrzését és kontrollját. Indokolt, hogy a nyomonkövethetőség kiterjedjen a módszertan különböző szakaszainak dokumentálására, és az ellenőrizhetőség alapját képezze, amihez hozzátartozik a referenciamutató múltbeli értékeinek rekonstruálására való képesség. |
(6) |
Az arányosság elvével összhangban a nem jelentős referenciamutatók kezelőjére és a szabályozott adatokon alapuló referenciamutatók kezelőjére nem hárulhat túlzott adminisztratív teher. Helyénvaló ezért biztosítani az említett referenciamutató-kezelők számára annak lehetőségét, hogy eltérjenek a szóban forgó referenciamutatókra vonatkozó egyes minőségi követelményektől. Emellett, tevékenységük jellegére, léptékére és összetettségére, a referenciamutató előállítása és a referenciamutató-kezelő egyéb tevékenységei közötti összeférhetetlenség valószínűségére, valamint a referenciamutató előállításának folyamatával kapcsolatos mérlegelési jogkör mértékére tekintettel egyes referenciamutató-kezelőket mentesíteni kell a referenciamutató módszertanának rugalmasságára vonatkozó egyes követelmények alól. |
(7) |
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA) által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeteken alapul. |
(8) |
Az ESMA nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standardtervezetekről, elemezte az esetlegesen kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikkével összhangban létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport tanácsát. |
(9) |
Az (EU) 2019/2175 európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 5. cikke alkalmazásának kezdőnapjával való összhang biztosítása érdekében – amely cikk az (EU) 2016/1011 rendelet 12. cikkének (4) bekezdését bevezette az említett rendeletbe – ezt a rendeletet 2022. január 1-jétől kell alkalmazni, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A referenciamutató-módszertan megalapozottságát és megbízhatóságát biztosító feltételek
(1) A referenciamutató (EU) 2016/1011 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti módszertana:
a) |
képes bemutatni az általa mérni hivatott mögöttes piaci vagy gazdasági valóságot, és olyan tényezőket – többek között paramétereket és bemeneti adatokat – vesz figyelembe, amelyek az alapul szolgáló piac méréséhez a legmegfelelőbbek; |
b) |
az alkalmazott fő feltételezések és a módszertan alapján kiszámított referenciamutató érzékenysége közötti összefüggések értékelésének tárgyát képezi; |
c) |
meghatározza a módszertanhoz használt bemeneti adatok jellegét; |
d) |
meghatározza az olyan körülmények között alkalmazandó kritériumokat, amikor a bemeneti adatok mennyisége vagy minősége a referenciamutató pontos és megbízható meghatározásához szükséges mérték alá csökken. |
(2) A nem jelentős referenciamutatók kezelői dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdés b) pontját nem alkalmazzák az említett referenciamutatókra.
(3) A szabályozott adatokon alapuló referenciamutatók kezelői dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdés b) és c) pontját nem alkalmazzák az említett referenciamutatókra.
2. cikk
A referenciamutató előállítása során gyakorolható mérlegelési jogkör módjának és idejének meghatározására szolgáló egyértelmű szabályok módszertanba foglalását biztosító feltételek
A referenciamutató módszertana az (EU) 2016/1011 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említetteknek megfelelően meghatározza a következők mindegyikét:
a) |
A referenciamutató kiszámításának azon szakasza, amikor mérlegelésre kerül sor; |
b) |
a mérlegelési jogkör gyakorlása során alkalmazandó kritériumok; |
c) |
a figyelembe veendő bemeneti adatok; |
d) |
adott esetben azon feltételek nem teljeskörű felsorolása, amelyek esetén:
|
e) |
A kapcsolódó piacok azon típusai, amelyeket a d) pont i. alpontja alkalmazásában megfelelőnek kell tekinteni. |
3. cikk
A referenciamutató-módszertan szigorúságát, következetességét és hitelesíthetőségét, többek között adott esetben a rendelkezésre álló ügyleti adatokkal való utótesztelését biztosító feltételek
(1) A referenciamutató módszertana az (EU) 2016/1011 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említetteknek megfelelően tartalmazza a következők mindegyikét:
a) |
annak értékelése, hogy az említett módszertannal előállított referenciamutató múltbeli értékei megfelelőek-e; |
b) |
megbízható bemeneti adatok, ideértve adott esetben a megfelelő méretű adatmintákat is. |
(2) A referenciamutató-kezelők biztosítják, hogy a referenciamutató-módszertan tesztelését mindig utólag – megfelelő időtartam figyelembevételével – végezzék.
Utótesztelést kell végezni legalább a referenciamutató módszertanának minden éves felülvizsgálatakor, továbbá a módszertan bármely lényeges változását követően. A szabályozott adatokon alapuló referenciamutatók esetében az első előállításkor kell utótesztelést végezni. Kritikus referenciamutatók esetében havonta kell utótesztelést végezni.
A referenciamutató módszertana előírja az utótesztelés eredményeinek értékelését, és ennek keretében eljárásokkal biztosítja az utótesztelés során megállapított rendszerszintű anomáliák azonosítását és megfelelő kezelését.
4. cikk
A referenciamutató-módszertan rugalmasságát és a referenciamutató lehető legtágabb körülmények közötti, integritásának veszélyeztetése nélküli kiszámíthatóságát biztosító feltételek
(1) A referenciamutató-kezelők piaci stresszhelyzethez kapcsolódó múltbéli adatok alapján értékelik a különböző piaci feltételek módszertanra gyakorolt hatását. A kritikus referenciamutatók kezelői – amennyiben nem állnak rendelkezésre megfelelő múltbeli adatok – a piaci stresszhelyzetet reprezentáló hipotetikus adatokat használnak.
(2) A referenciamutató-kezelők olyan paramétereket és feltételezéseket használnak a módszertanban, amelyek segítségével különböző múltbeli vagy – a kritikus referenciamutatók kezelői esetében – hipotetikus feltételeket tudnak bemutatni, beleértve a legnagyobb piaci volatilitás jellemezte időszakokat, és figyelembe véve az alapul szolgáló eszközök közötti korrelációra vonatkozó különböző feltételezéseket.
(3) A nem jelentős referenciamutatók kezelői és a szabályozott adatokon alapuló referenciamutatók kezelői dönthetnek úgy, hogy a szóban forgó referenciamutatók tekintetében a (2) bekezdést nem alkalmazzák.
(4) A referenciamutató-kezelők dönthetnek úgy, hogy – a következőkre tekintettel – az (1) és (2) bekezdésben meghatározott követelményeket nem alkalmazzák:
a) |
a referenciamutató előállításának jellege, léptéke és összetettsége; |
b) |
annak valószínűsége, hogy összeférhetetlenség merül fel a referenciamutató előállítása során; |
c) |
a referenciamutató-előállítási folyamat részét képező mérlegelés mértéke. |
5. cikk
A referenciamutató módszertanának nyomonkövethetőségét és ellenőrizhetőségét biztosító feltételek
A referenciamutató-kezelők a referenciamutató kiszámítására vonatkozó – a módszertan rugalmasságának értékelésére és az utótesztelés eredményeire is kiterjedő – dokumentált ellenőrzési nyomvonallal rendelkeznek.
6. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2022. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2021. május 6-án.
a Bizottság részéről
az elnök
Ursula VON DER LEYEN
(1) HL L 171., 2016.6.29., 1. o.
(2) Az Európai Parlament és a Tanács 1095/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/77/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 84. o.).
(3) Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/2175 rendelete (2019. december 18.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló 1093/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló 1094/2010/EU rendelet, az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló 1095/2010/EU rendelet, a pénzügyi eszközök piacairól szóló 600/2014/EU rendelet, a pénzügyi eszközökben és pénzügyi ügyletekben referenciamutatóként vagy a befektetési alapok teljesítményének méréséhez felhasznált indexekről szóló (EU) 2016/1011 rendelet, valamint a pénzátutalásokat kísérő adatokról szóló (EU) 2015/847 rendelet módosításáról (HL L 334., 2019.12.27., 1. o.).