2001R0999 — HU — 15.01.2008 — 026.001
Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 999/2001/EK RENDELETE (2001. május 22.) (HL L 147, 31.5.2001, p.1) |
Módosította:
|
|
Hivatalos Lap |
||
No |
page |
date |
||
L 173 |
12 |
27.6.2001 |
||
L 177 |
60 |
30.6.2001 |
||
L 45 |
4 |
15.2.2002 |
||
L 225 |
3 |
22.8.2002 |
||
L 37 |
7 |
13.2.2003 |
||
L 95 |
15 |
11.4.2003 |
||
L 152 |
8 |
20.6.2003 |
||
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1128/2003/EK RENDELETE (2003. június 16.) |
L 160 |
1 |
28.6.2003 |
|
L 160 |
22 |
28.6.2003 |
||
L 173 |
6 |
11.7.2003 |
||
L 265 |
10 |
16.10.2003 |
||
L 283 |
29 |
31.10.2003 |
||
L 333 |
28 |
20.12.2003 |
||
L 162 |
52 |
30.4.2004 |
||
L 271 |
24 |
19.8.2004 |
||
L 274 |
3 |
24.8.2004 |
||
L 344 |
12 |
20.11.2004 |
||
L 10 |
9 |
13.1.2005 |
||
L 37 |
9 |
10.2.2005 |
||
L 46 |
31 |
17.2.2005 |
||
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 932/2005/EK RENDELETE (2005. június 8.) |
L 163 |
1 |
23.6.2005 |
|
L 205 |
3 |
6.8.2005 |
||
L 317 |
4 |
3.12.2005 |
||
L 44 |
9 |
15.2.2006 |
||
L 55 |
5 |
25.2.2006 |
||
L 116 |
9 |
29.4.2006 |
||
L 120 |
10 |
5.5.2006 |
||
L 187 |
10 |
8.7.2006 |
||
L 363 |
1 |
20.12.2006 |
||
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1923/2006/EK RENDELETE (2006. december 18.) |
L 404 |
1 |
30.12.2006 |
|
L 164 |
7 |
26.6.2007 |
||
L 165 |
8 |
27.6.2007 |
||
L 284 |
8 |
30.10.2007 |
||
L 317 |
61 |
5.12.2007 |
||
L 9 |
3 |
12.1.2008 |
Módosította:
L 236 |
33 |
23.9.2003 |
Helyesbítette:
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 999/2001/EK RENDELETE
(2001. május 22.)
egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 152. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára ( 1 ),
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére ( 2 ),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően ( 3 ),
mivel:
(1) |
Számos különböző fertőző szivacsos agyvelőbántalmat (TSE) ismertek fel az évek során, amelyek külön fordulnak elő emberekben és állatokban. A szarvasmarha szivacsos agyvelőbántalmát (BSE) először 1986-ban észlelték szarvasmarhákon, és a következő években más állatfajokban is felismerték. 1996-ban írták le a Creutzfeldt-Jakob betegség (CJD) egy új variánsát. Egyre több bizonyíték támasztja alá a BSE és a Creutzfeldt-Jakob betegség új változata kórokozóinak hasonlóságát. |
(2) |
1990 óta a Közösség több intézkedést fogadott el, hogy megvédje az emberek és állatok egészségét a BSE jelentette veszéllyel szemben. Ezek az intézkedések az állat-egészségügyi intézkedéseket tartalmazó irányelvek védelmi rendelkezésein alapulnak. A bizonyos TSE-megbetegedések miatt fellépő, az emberi és állati egészségre háruló veszély nagyságának ismeretében célszerű különleges szabályokat hozni e betegségek megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra. |
(3) |
E rendeletnek közvetlen közegészségügyi vonatkozása van, és lényeges a belső piac működése szempontjából. Felöleli azokat a termékeket, amelyek a Szerződés I. mellékletében megtalálhatók, és azokat is, amelyek nem. Ebből következően célszerű a Szerződés 152. cikke (4) bekezdésének b) pontját jogi alapnak tekinteni. |
(4) |
A Bizottság tudományos állásfoglalásokat szerzett be a TSE-k számos vonásáról, főleg a Tudományos Operatív Bizottságtól és a Közegészségügyi Vonatkozású Állat-egészségügyi Intézkedések Tudományos Bizottságától. Ezen állásfoglalások némelyike a fertőzött állati termékek által emberekre és állatokra jelentett esetleges kockázat csökkentésére irányuló intézkedésekről tájékoztat. |
(5) |
E szabályokat kell alkalmazni élő állatok és állati eredetű termékek előállítása és forgalomba hozatala során. Nem kell alkalmazni azonban kozmetikai termékek, gyógyszerkészítmények, orvostechnikai eszközök vagy ezek alapanyagai és félkész termékei esetében, amelyekre – elsősorban a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok fel nem használását illetően – más különleges szabályok vonatkoznak. Nem kell alkalmazni továbbá olyan állati eredetű termékekre, amelyek nem jelentenek kockázatot az állatok és az emberek egészségére, mivel élelmiszer, takarmány vagy trágya előállításán kívüli egyéb célokra szánják őket. Biztosítani kell, hogy az ezen rendelet hatálya alá nem eső állati eredetű termékeket tartsák elkülönítve a rendelet hatálya alá eső termékektől, hacsak azok legalább ugyanazoknak az egészségügyi szabványoknak meg nem felelnek, mint az utóbbiak. |
(6) |
Rendelkezéseket kell alkotni arról, hogy a Bizottság védelmi intézkedéseket hozhasson olyan esetekben, amikor a TSE jelentette kockázatot valamely tagállam vagy harmadik ország illetékes hatósága nem kezelte megfelelően. |
(7) |
A rendelkezésre álló információkat felhasználva be kell vezetni egy eljárást a tagállamok, a harmadik országok és azok régiói (a továbbiakban: „országok vagy régiók”) BSE-re vonatkozó járványügyi helyzetének meghatározására a véletlenszerű terjedés és az emberi veszélyeztetettség kockázata alapján. Azokat a tagállamokat és harmadik országokat, amelyek úgy döntenek, hogy nem folyamodnak státusuk meghatározásáért, a Bizottságnak – a rendelkezésére álló valamennyi információt figyelembe véve – be kell sorolnia egy kategóriába. |
(8) |
A tagállamoknak oktatási programokat kell indítaniuk azok számára, akik részt vesznek a TSE-k megelőzésében és az ellenük való védekezésben, továbbá az állatorvosok, gazdálkodók, illetőleg a gazdasági haszonállatok szállításában, forgalmazásában és vágásában közreműködő dolgozók számára. |
(8a) |
Engedélyezni kell nem kérődzők egyes, nem kérődzőkből származó feldolgozott állati fehérjékkel való takarmányozását a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 4 ) meghatározott fajon belüli újrahasznosítás tilalmának tiszteletben tartása mellett, valamint tiszteletben tartva a Bizottság által 2005. július 15-én elfogadott TSE ütemtervről szóló közleményben meghatározott, az egyes fajtákra jellemző, feldolgozott állati fehérjék megkülönböztetésére irányuló ellenőrzési szempontokat. |
(9) |
A tagállamoknak évente ismétlődő programot kell futtatniuk a BSE és a surlókór felügyelete céljából, az eredményekről és az egyéb TSE-előfordulásokról pedig tájékoztatniuk kell a Bizottságot és a többi tagállamot. |
(10) |
A kérődzők bizonyos szöveteit a TSE-k kórfejlődése és az érintett állat származása vagy tartózkodása szerinti ország vagy régió járványügyi helyzete alapján különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagnak kell minősíteni. A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat oly módon kell eltávolítani és ártalmatlanítani, hogy az emberek és állatok egészségét veszélyeztető minden kockázat kiküszöbölhető legyen. Legfőképpen nem hozhatók forgalomba élelmiszer, takarmány vagy trágya előállítására való felhasználás céljából. Ezzel azonos szinten kell azonban gondoskodni az egészség védelméről egy, a TSE-kre irányuló, minden állatra kiterjedő szűrővizsgálat révén, amint az teljes mértékben validálásra kerül. A BSE-t tekintve legalacsonyabb fertőzési kockázatot jelentő országok vagy régiók kivételével nem szabad engedélyezni az olyan vágási technikákat, amelyek az egyéb szövetek agyanyagokkal való szennyeződésének kockázatát hordozzák magukban. |
(11) |
Intézkedéseket kell hozni a TSE-megbetegedések emberekre és állatokra történő átterjedésének megakadályozása céljából, mégpedig bizonyos típusú állati fehérjék bizonyos típusú állatok takarmányában történő felhasználásának tilalma révén, valamint kérődzőktől származó bizonyos anyagok élelmiszerekben való felhasználásának tilalmával. Ezen tilalmaknak arányosnak kell lenniük a fennálló kockázat nagyságával. |
(11a) |
2004. október 28-i állásfoglalásában ( 5 ) az Európai Parlament aggodalmát fejezte ki a kérődzők állati fehérjével való takarmányozásával kapcsolatosan, mivel azok nem tartoznak a felnőtt szarvasmarha természetes táplálékai közé. A BSE-válság és a száj- és körömfájás válság nyomán egyre inkább elfogadottá vált, hogy az emberi és állati egészség biztosításának legjobb módszere az, ha az állatokat olyan módon tartják és takarmányozzák, amellyel tiszteletben tartják az egyes fajok sajátosságait. Az elővigyázatosság elvének megfelelően és a kérődzők természetes étrendje és életkörülményei alapján tehát fenn kell tartani a kérődzők állati fehérjével olyan formában történő takarmányozásának tilalmát, amely rendes körülmények között nem része természetes étrendjüknek. |
(11b) |
A mechanikai úton elválasztott húst a húsnak a csontokról olyan módon történő eltávolításával nyerik, hogy az izomrostok szerkezete tönkremegy vagy módosul. Tartalmazhat csontdarabokat és csonthártyát. Így tehát a mechanikai úton elválasztott hús nem hasonlítható össze a rendes hússal. Ebből következően emberi fogyasztásra való alkalmazását felül kell vizsgálni. |
(12) |
Valamely TSE-betegség állatokban való előfordulásának gyanúja esetén bejelentést kell tenni az illetékes hatóságnál, amelynek azonnal meg kell hoznia valamennyi szükséges intézkedést, beleértve a fertőzésre gyanús állat szállítási korlátozását, amíg a vizsgálat eredményei meg nem érkeznek, vagy az állatot hatósági felügyelet mellett le nem vágják. Ha az illetékes hatóság nem tudja kizárni a TSE előfordulásának lehetőségét, megfelelő vizsgálatokat kell végeznie és a vágott testet a diagnózis felállításáig hatósági felügyelet alatt kell tartania. |
(13) |
Valamely TSE előfordulásának hatósági megállapítása esetén az illetékes hatóságnak azonnal meg kell hoznia valamennyi szükséges intézkedést, beleértve a vágott test megsemmisítését, az összes veszélyeztetett állat azonosítására szolgáló vizsgálat lefolytatását, továbbá a veszélyeztetettnek ítélt állatok és állati eredetű termékek szállításának korlátozását. A tulajdonosokat – amint lehet – kárpótolni kell az állatok és állati eredetű termékek e rendelet értelmében történő megsemmisítése következtében fellépő kárért. |
(14) |
A tagállamoknak készenléti terveket kell kidolgozniuk, amelyekben meghatározzák a BSE-járvány kitörése esetén országonként végrehajtandó intézkedéseket. E terveket a Bizottságnak jóvá kell hagynia. Gondoskodni kell arról, hogy e rendelkezés kiterjedjen a BSE-n kívül egyéb TSE-betegségekre is. |
(15) |
Rendelkezéseket kell hozni bizonyos élő állatok és állati eredetű termékek forgalomba hozatalára vonatkozóan. A szarvasmarhafélék azonosításáról és nyilvántartásba vételéről fennálló közösségi szabályok olyan rendszert biztosítanak, amely lehetővé teszi, hogy az állatokat a nemzetközi szabványoknak megfelelően vissza lehessen követni az anyaállatig és a származási állományig. Hasonló garanciákról kell gondoskodni a szarvasmarhafélék harmadik országokból történő behozatala esetén. A közösségi szabályok hatálya alá eső állatokat és állati eredetű termékeket Közösségen belüli kereskedelembe való kerülésük vagy harmadik országokból történő behozataluk során az ezen szabályokban előírt bizonyítványoknak kell kísérniük, adott esetben e rendeletnek megfelelően kiegészítve. |
(16) |
A nagy fertőzési veszélyt jelentő régiókban tartott szarvasmarhafélékből származó bizonyos állati eredetű termékek forgalomba hozatalát meg kell tiltani. E tilalomnak azonban nem kell vonatkoznia bizonyos állati eredetű termékekre, amelyeket olyan állatokból állítottak elő ellenőrzött körülmények között, amelyekről kimutatható, hogy nem jelentenek nagy fertőzési veszélyt valamely TSE-betegség szempontjából. |
(17) |
A TSE-k megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok betartása érdekében szükség van laboratóriumi vizsgálatok céljára történő, elfogadott vizsgálati terv alapján végzett mintavételezésre, amely átfogó képet ad a TSE-kkel kapcsolatos járványügyi helyzetre vonatkozóan. Egységes vizsgálati eljárások és eredmények biztosítására nemzeti és közösségi referencialaboratóriumokat kell felállítani és megbízható tudományos módszereket kell bevezetni, beleértve a kifejezetten TSE-k kimutatására szolgáló gyorsteszteket is. Lehetőség szerint mindig gyorsteszteket kell használni. |
(18) |
Közösségi ellenőrző szemléket kell tartani a tagállamokban, hogy biztosítani lehessen a TSE-k megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó előírások egységes végrehajtását, továbbá gondoskodni kell az ellenőrzési eljárások végrehajtásáról. Azért, hogy a harmadik országok a Közösségben alkalmazott garanciákkal egyenértékű garanciákat biztosítsanak az élőállatok és állati eredetű termékek Közösségbe történő behozatalakor, közösségi helyszíni szemléket és ellenőrzéseket kell végezni annak igazolására, hogy az exportáló harmadik országok eleget tesznek az idevágó importfeltételeknek. |
(19) |
A TSE-kre vonatkozó kereskedelmi intézkedéseknek nemzetközi szabványokon, iránymutatásokon vagy ajánlásokon kell alapulniuk, amennyiben léteznek ilyenek. Azonban magasabb szintű egészségvédelmet eredményező, tudományosan alátámasztott intézkedések is alkalmazhatók, ha a jelentős nemzetközi szabványokon, iránymutatásokon vagy ajánlásokon alapuló intézkedések nem érnék el a megfelelő szintű egészségvédelmet. |
(20) |
Ezt a rendeletet felül kell vizsgálni, amint új tudományos ismeretek állnak rendelkezésre. |
(21) |
E rendelet keretein belül rendelkezéseket kell hozni a szükséges átmeneti intézkedésekről, főleg a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok felhasználásának szabályozásáról. |
(22) |
E rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási jogkör gyakorlására szolgáló eljárás megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal ( 6 ) összhangban kell elfogadni. |
(23) |
E rendelet végrehajtása érdekében a Bizottság és a tagállamok közötti szoros és hatékony együttműködés kiépítésére szolgáló eljárásokat kell kialakítani az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságon, a Takarmányok Állandó Bizottságán és az Élelmiszerek Állandó Bizottságán belül. |
(24) |
Tekintve, hogy az e rendelet végrehajtására szolgáló rendelkezések az 1999/468/EK határozat 2. cikke értelmében általános jellegű intézkedések, azokat az e határozat 5. cikkében meghatározott szabályozó eljárásnak megfelelően kell elfogadni, |
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály
(1) Ez a rendelet meghatározza az állatokban előforduló fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE-k) megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályokat. Hatálya kiterjed az élő állatok és az állati eredetű termékek előállítására és forgalomba hozatalára, valamint bizonyos különleges esetekben ezek kivitelére.
(2) Ez a rendelet nem alkalmazható:
a) kozmetikai termékekre vagy gyógyszerkészítményekre vagy orvostechnikai eszközökre vagy azok alapanyagaira vagy félkész termékeire;
b) azokra a termékekre, amelyeket nem emberi élelmiszerben, állati takarmányban vagy trágyában szándékoznak felhasználni, vagy azok alapanyagaira vagy félkész termékeire;
c) azokra az állati eredetű termékekre, amelyeket kiállítás, oktatás, tudományos kutatás, különleges vizsgálatok vagy analízisek céljára szándékoznak felhasználni, feltéve hogy ezeket a termékeket végül nem emberek vagy állatok fogyasztják el vagy használják fel, kivéve az utóbbiak esetében, ha az érintett kutatási folyamatok céljára tartják azokat;
d) kutatásokban használt vagy kutatási célokra szánt élő állatokra.
2. cikk
Az élő állatok és állati eredetű termékek elkülönítése
Azért, hogy elkerülhetővé váljék az 1. cikk (1) bekezdésében említett élő állatok vagy állati eredetű termékek és az 1. cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett állati eredetű termékek vagy az 1. cikk (2) bekezdésének d) pontjában említett élő állatok közötti keresztfertőzés vagy elcserélődés, mindig elkülönítve kell azokat tartani, hacsak az ilyen élő állatokat vagy állati eredetű termékeket nem – a TSE-k szempontjából legalább ugyanolyan – egészségvédelmi feltételek mellett nevelik, illetve állítják elő.
Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alapján kell elfogadni.
3. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „TSE-k”: valamennyi fertőző szivacsos agyvelőbántalom az emberben előfordulók kivételével;
b) „forgalomba hozatal”: minden olyan művelet, amelynek célja, hogy az e rendelet hatálya alá eső élő állatok vagy állati eredetű termékek eladásra kerüljenek valamely harmadik félnek a Közösségen belül, vagy bármely más formában történő, fizetés ellenében vagy ingyenesen járó juttatás ilyen harmadik fél számára, vagy tárolás azzal a céllal, hogy el lehessen látni az ilyen harmadik felet;
c) „állati eredetű termékek”: minden, a 89/662/EGK ( 7 ) vagy a 90/425/EGK ( 8 ) irányelv rendelkezéseinek hatálya alá eső állatokból származó termék vagy az abból készült terméket tartalmazó termék;
d) „alapanyagok”: nyersanyagok vagy bármely más olyan állati eredetű termékek, amelyekből vagy amelyeknek segítségével az 1. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett termékeket előállítják;
e) „illetékes hatóság”: valamely tagállam központi hatósága, amely e rendelet előírásainak betartását illetékes biztosítani, vagy valamely olyan hatóság, amelyhez a központi hatóság ezt az illetékességet telepítette, különösen a takarmányok ellenőrzését illetően; adott esetben valamely harmadik ország megfelelő hatósága is;
f) „kategória”: a II. melléklet C. fejezetében említett osztályozási kategóriák egyike;
g) „különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag”: az V. mellékletben meghatározott szövetek; egyéb rendelkezés hiányában azok a termékek nem tartoznak e fogalom körébe, amelyek ilyen szöveteket tartalmaznak vagy azokból származnak;
h) „TSE-fertőzésre gyanús állat”: élő, levágott vagy elhullott állatok, amelyek idegi vagy viselkedésbeli rendellenességet vagy az általános állapotnak a központi idegrendszer károsodására visszavezethető előrehaladó leromlását mutatják vagy mutatták, és amelyeknél a klinikai vizsgálat, a kezelésre adott válasz, a kórbonctani vizsgálat vagy a levágás előtti és utáni laboratóriumi analízis alapján összegyűjtött adatok nem teszik lehetővé alternatív diagnózis felállítását. A szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalmára (BSE-re) gyanúsak azok a szarvasmarhafélék, amelyek a specifikusan a BSE kimutatására szolgáló gyorstesztre pozitív reakciót adtak;
i) „gazdaság”: olyan hely, ahol az ezen rendelet hatálya alá eső állatokat tartják, tenyésztik, kezelik vagy bemutatják a nyilvánosságnak;
j) „mintavételezés”: statisztikailag megfelelő reprezentációt biztosító minták vétele állatokból, azok környezetéből vagy állati eredetű termékekből, betegség diagnózisának felállítása, rokoni kapcsolatok meghatározása, egészségügyi ellenőrzés vagy állati eredetű termékek folyamatos ellenőrzése céljából arra vonatkozóan, hogy nem tartalmaznak mikrobiológiai ágenseket vagy bizonyos anyagokat;
k) „trágyák”: állati eredetű termékeket tartalmazó anyagok, amelyeket a vegetáció növekedésének elősegítésére használnak a földeken; tartalmazhat biogáztermelésből vagy komposztálásból származó feltárási maradékokat is;
l) gyorstesztek: a X. mellékletben felsorolt vizsgálati módszerek, melyek 24 órán belül eredményt adnak;
m) „alternatív tesztek”: a 8. cikk (2) bekezdésében említett tesztek, amelyek a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok elvonásának alternatívájaként használatosak;
n) mechanikai úton elválasztott hús vagy „MEH”: a húsnak az izomhoz tapadó csontokról való eltávolításával kicsontozás után, mechanikai eszközökkel nyert termék, melynek izomrostszerkezete elvész vagy módosul;
o) passzív ellenőrzés: valamennyi, TSE-fertőzés-gyanús állat bejelentése, valamint, amennyiben a TSE klinikai vizsgálattal nem zárható ki, úgy az ilyen állatok laboratóriumi tesztelése is;
p) aktív ellenőrzés: baleset miatt vagy kényszerből levágott állatok, vágás előtti vizsgálat során klinikai tüneteket mutató állatok, elhullott állatok, egészségesen levágott állatok és BSE-esettel kapcsolatosan szelektált állatok tesztelése, különösen a TSE-nek egy országban vagy annak egy régiójában való kialakulásának és elterjedtségének meghatározása érdekében.
(2) Alkalmazni kell az I. mellékletben felsorolt különleges fogalommeghatározásokat is.
(3) Amennyiben e rendelet kifejezései nem kerültek meghatározásra az (1) bekezdésben vagy az I. mellékletben, az 1760/2000/EK ( 9 ) rendelet és a 64/432/EGK ( 10 ), a 89/662/EGK, a 90/425/EGK és a 91/68/EGK ( 11 ) irányelv vagy az azok értelmében megadott, ide vonatkozó fogalommeghatározásokat kell használni, amennyiben ezekre a szövegben utalás történik.
4. cikk
Védelmi intézkedések
(1) Tekintettel a védelmi intézkedések végrehajtására, a 89/662/EGK irányelv 9. cikkében, a 90/425/EGK irányelv 10. cikkében, a 91/496/EGK ( 12 ) irányelv 18. cikkében és a 97/78/EK ( 13 ) irányelv 22. cikkében felsorolt alapelveket és rendelkezéseket kell alkalmazni.
(2) A védelmi intézkedéseket a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni és ezzel egy időben, indoklásukkal együtt, be kell jelenteni azokat az Európai Parlamentnek.
II. FEJEZET
A BSE-STÁTUS MEGHATÁROZÁSA
5. cikk
Besorolás
(1) Valamely tagállam vagy harmadik ország vagy ezek régiói (a továbbiakban: az országok vagy régiók) BSE-státusát az alábbi három kategória alapján kell meghatározni:
— elhanyagolható BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint,
— ellenőrzött BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint,
— meghatározatlan BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint;
Az országok vagy régiók BSE státusa csak a II. melléklet A. fejezetében megállapított feltételek alapján határozható meg. Ezen feltételek magukban foglalják a szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalma előfordulásának a II. melléklet B. fejezetében meghatározott valamennyi lehetséges tényezője alapján végzett kockázatelemzés eredményét és ezek időbeli alakulását, valamint az ország vagy régió kockázati kategóriáját figyelembe vevő átfogó aktív és passzív ellenőrzési intézkedéseket.
Azok a tagállamok, valamint harmadik országok, amelyek azon a harmadik országokat tartalmazó listán kívánnak maradni, amelyek számára engedélyezett az e rendelet hatálya alá eső élő állatok és állati eredetű termékek Közösségbe történő kivitele, kötelesek kérelmet benyújtani a Bizottságnak BSE-státusuk megállapítására, amely kérelemhez a II. melléklet A. fejezetében felsorolt kritériumokra és a II. melléklet B. fejezetében meghatározott lehetséges kockázati tényezőkre, továbbá ezek időbeni alakulására vonatkozó lényeges információkat kell csatolni.
(2) Valamennyi kérelemről a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell döntést hozni, figyelembe véve az (1) bekezdésben felsorolt kritériumokat és lehetséges kockázati tényezőket, és be kell sorolni a kérelmet benyújtó tagállamot vagy harmadik országot, illetve a tagállam vagy a harmadik ország régióját a II. melléklet C. fejezetében meghatározott kategóriák egyikébe.
Ezt a döntést a kérelem és az (1) bekezdés második albekezdésében említett lényeges információk benyújtását követő hat hónapon belül kell meghozni. Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kérelmet támogató bizonyítékok nem tartalmazzák a II. melléklet A. és B. fejezetében meghatározott információkat, meghatározott időtartamon belül további információk megadását kéri. A végleges döntést valamennyi információ benyújtását követő hat hónapon belül kell meghozni.
Miután a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) kialakított egy eljárást az országok kategóriákba való besorolására, és ha besorolta a kérelmező országot e kategóriák valamelyikébe, adott esetben a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően döntés születhet az érintett ország közösségi besorolásának az ennek a bekezdésnek az első albekezdése szerinti átértékeléséről.
(3) Ha a Bizottság megállapítja, hogy valamely tagállam vagy harmadik ország által a II. melléklet A. és B. fejezete szerint benyújtott információk nem elégségesek vagy nem egyértelműek, a 24. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően egy átfogó kockázatelemzés alapján meghatározhatja az érintett tagállam vagy harmadik ország BSE-státusát.
Az ilyen kockázatelemzésnek tartalmaznia kell egy bizonyító erejű statisztikai adatfelvételt a TSE-kkel kapcsolatos járványügyi helyzetről, amelyet szűrővizsgálat keretében, gyorstesztek felhasználásával végeznek a kérelmező tagállamban vagy harmadik országban. A Bizottságnak figyelembe kell vennie az OIE osztályozási kritériumait.
A gyorsteszteket a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell e célra engedélyeztetni és felvezetni a X. melléklet C. fejezetének 4. pontjában megállapított listára.
Az ilyen szűrővizsgálatot olyan tagállamok vagy harmadik országok is elvégezhetik, amelyek szeretnék a saját maguk által elvégzett besorolást a Bizottsággal jóváhagyatni a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
Az ilyen szűrővizsgálat költségét az érintett tagállam vagy harmadik ország viseli.
(4) Azoknak a tagállamoknak és harmadik országoknak, amelyek nem nyújtottak be kérelmet az (1) bekezdés harmadik albekezdésének megfelelően, az élő állatoknak és állati eredetű termékeknek a területükről való kiszállítása szempontjából a BSE vonatkozásában meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő országokra vonatkozó import követelményeket kell teljesíteniük mindaddig, amíg ilyen kérelmet be nem nyújtanak, és BSE státusukról végleges döntés nem születik.
(5) A tagállamok – késedelem nélkül – értesítik a Bizottságot minden olyan járványügyi tényről vagy más információról, amely a BSE-státus megváltozásához vezethet, különösen a 6. cikkben előírt ellenőrző programok eredményeiről.
(6) Valamely harmadik országnak a közösségi szabályokban előírt listák valamelyikén maradásáról – abból a célból, hogy olyan élő állatokat és állati eredetű termékeket vihessen a Közösségbe, amelyekre vonatkozóan ez a rendelet különleges szabályokat ír elő – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell dönteni, és a döntést – figyelembe véve a rendelkezésre álló információkat, vagy amennyiben TSE feltételezhetően előfordul – az (1) bekezdésben előírt és benyújtott információktól kell függővé tenni. Amennyiben a Bizottság felkérésének időpontjától számított három hónapon belül nem adják meg az említett információkat, e cikk (4) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni, amíg ezeket az információkat a (2) vagy (3) bekezdéseknek megfelelően be nem nyújtják és ki nem értékelik.
Harmadik országok jogosultságát arra, hogy a Bizottság által megállapított kategóriájuk szerinti feltételek mellett olyan élő állatokat vagy állati eredetű termékeket vihessenek a Közösségbe, amelyekre vonatkozóan e rendelet különleges szabályokat ír elő, attól kell függővé tenni, vállalják-e, hogy a Bizottságot – amilyen hamar csak lehet – írásban tájékoztatják bármilyen járványügyi vagy egyéb tényről, amely a BSE-státusz megváltozásához vezethet.
(7) A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás értelmében arról is születhet döntés, hogy a 21. cikkben előírt ellenőrzések eredményének megfelelően megváltozzék-e valamely tagállam vagy harmadik ország, illetve valamelyik régiójuk BSE szerinti besorolása.
(8) A (2), (3), (4), (6) és (7) bekezdésben említett döntéseknek kockázatbecslésen kell alapulniuk, a II. melléklet A. és B. fejezetében megadott ajánlott kritériumok figyelembevételével.
III. FEJEZET
A TSE MEGELŐZÉSE
6. cikk
Ellenőrző rendszer
(1) Valamennyi tagállam évente ismétlődő programot futtat a TSE ellenőrzése céljából aktív és passzív ellenőrzés alapján a III. melléklettel összhangban. Ha állatfajok számára rendelkezésre áll, a program gyorstesztek felhasználásán alapuló szűrővizsgálatot is magában foglal.
E célra a gyorsteszteket a 24. cikk (3) bekezdésében említett és a X. mellékletben felsorolt eljárással összhangban hagyják jóvá.
(1a) Az (1) bekezdésben említett éves nyomon követési program legalább az alábbi alpopulációkra vonatkozik:
a) valamennyi 24 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet biztonsági vágásra küldtek, vagy melynek esetében levágás előtti vizsgálatokat végeztek el;
b) valamennyi 30 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet szokványos módon emberi fogyasztás céljából vágtak le;
c) valamennyi 24 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet nem emberi fogyasztás céljából vágtak le szokványos eljárás szerint, és amely a mezőgazdasági üzemben, szállítás közben vagy a vágóhídon pusztult el (elhullott állomány).
A tagállamok a c) pont rendelkezéseitől eltérhetnek olyan, alacsony állatsűrűséggel rendelkező távoli területeken, ahol nem szervezik meg az elhullott állatok begyűjtését. Az ezen lehetőséggel élni kívánó tagállamok erről értesítik a Bizottságot, és listát nyújtanak be az érintett területekről az eltérés indoklásával együtt. Az eltérés egy tagállam szarvasmarha-állományának legfeljebb 10 %-át érintheti.
(1b) A megfelelő tudományos bizottsággal való konzultációt követően az (1a) bekezdés a) és c) pontjában megállapított életkor kiigazítható a tudományos fejlődésnek megfelelően, összhangban a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással.
Olyan tagállam kérelmére, amely bizonyítani tudja az ország járványügyi helyzetének javulását a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó egyes feltételek szerint, az adott tagállamra vonatkozó, éves nyomon követési programok felülvizsgálhatók.
Az érintett tagállam átfogó kockázati elemzés alapján bizonyítja a meghozott intézkedések hatékonyságának megítélésére és az emberi és állati egészség védelmének biztosítására való alkalmasságát. A tagállamnak különösen az alábbiakat kell bizonyítania:
a) a BSE jelenlétének egyértelműen csökkenő vagy állandóan alacsony szintjét korszerű vizsgálati eredmények alapján;
b) hogy legalább hat éve teljes BSE-vizsgálati rendszert hajt végre és alkalmaz (az élőállatok nyomon követhetőségére és azonosítására és a BSE-ellenőrzésre vonatkozó közösségi jogszabályok);
c) hogy az állati fehérjékkel való takarmányozást a haszonállatokra vonatkozóan teljes mértékben megtiltó közösségi jogszabályokat legalább hat éve átültette és végrehajtja.
(2) Valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretein belül a BSE-n kívüli egyéb TSE előfordulásáról.
(3) Valamennyi hatósági és laboratóriumi vizsgálatot fel kell jegyezni a III. melléklet B. fejezetének megfelelően.
(4) A tagállamok éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak, amely kiterjed legalább a III. melléklet B. fejezetének I. részében említett információkra. Az egyes naptári évekre vonatkozó jelentést legkésőbb a következő év március 31-ig kell benyújtani. A Bizottság az említett jelentések benyújtását követő három hónapon belül ismerteti az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság előtt a nemzeti jelentések összefoglalását, amelyek legalább a III. melléklet B. fejezetének II. részében említett információkra terjednek ki.
(5) E cikk végrehajtásának szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.
6a. cikk
Tenyésztési programok
(1) A tagállamok bevezethetnek TSE-vel szembeni rezisztenciára szolgáló tenyésztési programokat juh- és birkaállományuk esetében. E programoknak olyan keretfeltételeket kell tartalmazniuk, melyek alapján felismerhető bizonyos állományok TSE rezisztens státusa és kiterjeszthetők más állatfajokra, amely fajok bizonyos genotípusainál, a tudományos bizonyítékok által igazoltan, a TSE-vel szembeni rezisztencia fennáll.
(2) E cikk (1) bekezdésében megállapított programok konkrét szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
(3) Azok a tagállamok, amelyek tenyésztési programokat vezetnek be, rendszeres jelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak a programok tudományos értékelése céljából, különös tekintettel a TSE-k előfordulására, továbbá a genetikai sokszínűségre és változatosságra, valamint régi vagy ritka juh- és birkafélékre, illetve olyan juh- és birkafélékre gyakorolt hatásukra, amelyek jól alkalmazkodtak egy adott térséghez. A tenyésztési programok tudományos eredményeit és általános következményeit rendszeresen értékelik, és szükség esetén e programokat megfelelően módosítják.
7. cikk
Az állatok takarmányozását érintő tilalmak
(1) Állati eredetű fehérjét tilos kérődzők takarmányozására használni.
(2) Az (1) bekezdésben előírt tilalmat ki kell terjeszteni a nem kérődző állatokra, és ezen állatok takarmányozása tekintetében az állati eredetű termékekre kell korlátozni, a IV. melléklettel összhangban.
(3) Az (1) és a (2) bekezdést az ezen bekezdésekben foglalt tilalmak alóli felmentéseket meghatározó IV. mellékletben megállapított rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni.
A Bizottság a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban – az e cikk végrehajtására vonatkozóan az e cikk (5) bekezdésében előírt szabályok tárgyát képező kérődzők fiatal egyedei táplálkozási szükségleteinek tudományos felmérése alapján, valamint az ezen felmentés ellenőrzési vonatkozásainak felmérését követően – határozhat arról, hogy engedélyezi a kérődző fajták fiatal egyedeinek halakból származó állati fehérjékkel történő takarmányozását.
(4) A meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő tagállamok vagy azok ilyen régiói nem exportálhatnak vagy tárolhatnak haszonállatoknak szánt, emlősökből származó fehérjét tartalmazó takarmányt, illetve emlősöknek szánt olyan állateledelt – kivéve a kutya-, macska- és prémesállat-eledelt –, amely emlősökből származó, feldolgozott fehérjét tartalmaz.
A meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő harmadik országok vagy azok ilyen régiói nem exportálhatnak a Közösségbe haszonállatoknak szánt, emlősökből származó fehérjét tartalmazó takarmányt, illetve emlősöknek szánt olyan állateledelt – kivéve a kutya-, macska- és prémesállat-eledelt –, amely emlősökből származó, feldolgozott fehérjét tartalmaz.
Egy tagállam vagy harmadik ország kérelmére – a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó részletes szempontok alapján, – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozat hozható az e bekezdésben említett korlátozások alóli egyedi mentességek megadásáról. Minden kivétel esetében figyelembe kell venni az e cikk (3) bekezdésében előírt intézkedéseket.
(4a) A fertőzésnek legalább a mértékét és a lehetséges forrását figyelembe vevő kedvező kockázatelemzés és a szállítmány végcélja alapján, a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárás alkalmazásával határozatot lehet hozni egy olyan tűrésszint bevezetéséről, amely az állati fehérjék takarmányokban – véletlen és technikailag elkerülhetetlen szennyeződés miatt – található nem jelentős mennyiségére vonatkozik.
(5) E cikk végrehajtási szabályait, különösen a kölcsönös szennyezés megakadályozására és az e cikknek való megfeleléshez szükséges mintavétel és elemzés módszereire vonatkozó szabályokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni. Ezeket a szabályokat az állati eredetű takarmányok eredetére, feldolgozására, ellenőrzésére és nyomon követhetőségére vonatkozó bizottsági jelentésre kell alapozni.
8. cikk
Különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok
(1) A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat e rendelet V. mellékletével és a 1774/2002/EK rendelettel összhangban kell eltávolítani és ártalmatlanítani. Ilyen anyag nem vihető be a Közösség területére. Az V. melléklet alapján különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok listáján mindenképpen kell, hogy szerepeljen a 12 hónaposnál idősebb szarvasmarhafélék agya, gerincvelője, szeme és mandulája, valamint a 24. cikk (3) bekezdésében foglalt eljárás szerint megállapítandó életkor fölötti szarvasmarhák gerincoszlopa. Tekintettel az 5. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében meghatározott különböző kockázati besorolásokra, valamint a 6. cikk (1a) bekezdésének és (1b) bekezdése b) pontjának követelményeire, az V. mellékletben meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok listája ennek megfelelően módosul.
(2) E cikk (1) bekezdése nem vonatkozik az olyan állatokból származó szövetekre, amelyek az erre az egyedüli célra a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban engedélyezett és a X. mellékletben szereplő listára felvett, valamint az V. mellékletben felsorolt feltételek mellett alkalmazott alternatív vizsgálaton mentek keresztül, és a vizsgálat eredménye negatív volt.
Azon tagállamok, amelyek e bekezdés értelmében alternatív vizsgálat alkalmazását engedélyezik, értesítik arról a többi tagállamot és a Bizottságot.
(3) A BSE vonatkozásában fennálló ellenőrzött vagy meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő tagállamokban vagy azok régióiban a kábítás után a központi idegrendszer szöveteinek egy megnyúlt rúd alakú eszköz koponyaüregbe vezetésével vagy a kábítással összefüggésben a koponyaüregbe befecskendezett gázzal történő roncsolása nem végezhető olyan szarvasmarhafélék, juh- vagy kecskefélék esetében, amelyek húsát emberi vagy állati fogyasztásra szánják.
(4) Az V. mellékletben az életkorra vonatkozó adatok kiigazíthatók. Az ilyen kiigazításokat azon legutóbbi bizonyított tudományos eredményekre kell alapozni, amelyek a TSE-nek a Közösség szarvasmarha-, juh- és kecskepopulációjának megfelelő korcsoportjaiban való előfordulása statisztikai valószínűségére vonatkoznak.
(5) E cikk (1)–(4) bekezdése alól mentességet biztosító szabályok fogadhatók el a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban arra vonatkozóan is – tekintettel a 7. cikk (1) bekezdésében előírt takarmányban való felhasználási tilalom tényleges érvényesítésének időpontjára, vagy adott esetben a BSE vonatkozásában ellenőrzött fertőzési kockázatot képviselő harmadik országokban vagy ezek régióiban, az emlősökből származó fehérjéknek a kérődzők takarmányában történő felhasználási tilalma tényleges érvényesítésének időpontjára –, hogy a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolításának és megsemmisítésének egyedi követelményeit korlátozzák azokra az állatokra, amelyek e dátum előtt születtek az érintett az országokban vagy régiókban.
(6) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
9. cikk
Kérődzőkből származó anyagokat tartalmazó vagy abból előállított állati eredetű termékek
(1) A VI. mellékletben felsorolt állati eredetű termékeket a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyott gyártási folyamatok szerint kell előállítani.
(2) Ellenőrzött vagy meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országokból vagy azok régióiból származó szarvasmarhafélék, juh- és kecskefélék csontjai nem használhatók fel mechanikai úton elválasztott hús előállítására. A tagállamok 2008. július 1-ig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a mechanikai úton elválasztott hús területükön történő felhasználására és termelési módszereire vonatkozóan. Ez a jelentés nyilatkozatot tartalmaz arra vonatkozóan, hogy a tagállam szándékában áll-e a mechanikai úton elválasztott hús további előállítása.
A Bizottság ez alapján közleményt intéz az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a mechanikai úton elválasztott húsnak a Közösségben való jövőbeli szükségességéről és felhasználásáról, beleértve a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó politikát is.
(3) Az (1) és (2) bekezdés nem alkalmazható az V. melléklet 5. pontjában felsorolt kritériumok figyelembevételével olyan kérődzők esetén, amelyek a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elismert alternatív vizsgálaton mentek keresztül, és a vizsgálat eredménye negatív volt.
(4) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
10. cikk
Oktatási programok
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóság személyzete, a diagnosztikai laboratóriumok munkatársai, valamint az agrártudományi és állatorvos-tudományi oktatási intézmények hallgatói, a hatósági állatorvosok, a gyakorló állatorvosok, a vágóhídi személyzet és az állattenyésztők, -tartók és -kereskedők képzésben részesüljenek a klinikai tüneteket, a járványmenetet, valamint – az ellenőrzések végzéséért felelős személyi állomány esetében – a TSE-kre vonatkozó laboratóriumi eredmények értelmezését illetően.
(2) Az (1) bekezdésben előírt oktatási program hatékony végrehajtásának biztosítására a Közösség pénzügyi támogatást adhat. Az ilyen támogatás nagyságát a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni.
IV. FEJEZET
A TSE-K ELLENI VÉDEKEZÉS ÉS FELSZÁMOLÁSUK
11. cikk
Bejelentés
A 82/894/EGK ( 14 ) irányelv sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy minden TSE-fertőzöttségre gyanús állatot azonnal bejelentsenek az illetékes hatóságnak.
A tagállamok rendszeresen tájékoztatják egymást és a Bizottságot a bejelentett TSE-esetekről.
Az illetékes hatóság haladéktalanul meghozza az e rendelet 12. cikkében meghatározott intézkedéseket a többi szükséges intézkedéssel együtt.
12. cikk
A fertőzöttségre gyanús állatokkal kapcsolatos intézkedések
(1) Valamennyi TSE-fertőzés-gyanús állatot vagy hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni, amíg ismertté nem válnak az illetékes hatóság által végzett klinikai és járványügyi vizsgálatok eredményei, vagy hatósági felügyelet mellett az állatot laboratóriumi vizsgálat céljából le kell ölni.
Ha valamely tagállam egy gazdaságában hivatalosan TSE-fertőzés-gyanús szarvasmarhafélét találnak, az abban a gazdaságban található összes szarvasmarhafélét – amíg rendelkezésre nem állnak a vizsgálat eredményei – hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni. Ha valamely tagállam egy gazdaságában hivatalosan TSE-fertőzés-gyanús juh- vagy kecskefélét találnak, az abban a gazdaságban található összes juh- vagy kecskefélét – amíg rendelkezésre nem állnak a vizsgálat eredményei – hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni.
Azonban ha igazolást nyer, hogy az állat feltehetően nem abban a gazdaságban fertőződhetett meg, ahol a TSE-fertőzés gyanújának megállapításakor tartották, az illetékes hatóság dönthet úgy is, hogy csak a fertőzés-gyanús állat kerüljön hatósági forgalmi korlátozás alá.
A rendelkezésre álló járványügyi információk alapján az illetékes hatóság – ha szükségesnek tartja – döntést hozhat arról is, hogy más gazdaságok is vagy csak a fertőzés helyéül szolgáló gazdaság kerüljön hatósági ellenőrzés alá.
A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban és e bekezdésben előírt szállítási tilalomtól eltérve a tagállam felmenthető e korlátozások alkalmazása alól, ha ezzel egyenértékű védelmi intézkedéseket foganatosít, amelyek alapja az emberi és állati egészségre vonatkozó lehetséges kockázatok megfelelő felmérése.
(2) Ha az illetékes hatóság úgy dönt, hogy nem zárható ki a TSE-vel való fertőzöttség lehetősége, az állatot – amennyiben még életben van – le kell ölni; agyát és az illetékes hatóság által meghatározott valamennyi szövetet ki kell venni és be kell küldeni egy hatóságilag jóváhagyott laboratóriumba, a 19. cikk (1) bekezdésében előírt nemzeti referencialaboratóriumba vagy a 19. cikk (2) bekezdésében előírt közösségi referencialaboratóriumba a 20. cikkben meghatározott vizsgálati módszereknek megfelelően végzett vizsgálatra.
(3) A fertőzés-gyanús állat valamennyi testrészét vagy hatósági ellenőrzés alatt kell tartani, amíg negatív eredményű diagnózis nem születik, vagy ártalmatlanítani kell a 1774/2002/EK rendeletnek megfelelően.
(4) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
13. cikk
A TSE előfordulásának igazolását követő intézkedések
(1) Amint valamely TSE jelenlétét hatóságilag megállapítják, a következő intézkedéseket kell késedelem nélkül alkalmazni:
a) az állat testének valamennyi részét ártalmatlanítani kell a 1774/2002/EK rendelettel összhangban, kivételt képez e rendelet III. mellékletének B. fejezetével összhangban, nyilvántartások céljából visszatartott anyag.
b) vizsgálatot kell folytatni, hogy meg lehessen határozni valamennyi veszélyeztetett állatot a VII. melléklet 1. pontjának megfelelően;
c) e rendelet VII. melléklet 2. pontjában említett valamennyi veszélyeztetett állatot és állati eredetű terméket – amelyet a b) pontban említett vizsgálat során veszélyeztetettnek találtak – le kell ölni, illetve ártalmatlanítani a 1774/2002/EK rendeletnek megfelelőe
Valamely tagállam kérésére és különösen az adott tagállamban tett ellenőrzési intézkedéseket figyelembe vevő kedvező kockázatértékelés alapján a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozat hozható az ezen bekezdésben említett szarvasmarhák termékenységük ideje alatti felhasználásának engedélyezéséről.
E bekezdés rendelkezéseitől eltérve a tagállamok egyéb intézkedéseket is alkalmazhatnak, amelyek ezzel megegyező szintű védelmet tesznek lehetővé, ha ezek az intézkedések a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyásra kerülnek.
(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában említett intézkedések végrehajtása során azt a gazdaságot, ahol az állatot valamely TSE előfordulásának igazolásakor tartották, hatósági ellenőrzés alá kell vonni és a TSE-kre gyanús állatok, valamint az ezekből származó termékek összes, a gazdaságból kifelé és oda befelé irányuló forgalmát az illetékes hatóság engedélyéhez kell kötni azzal a céllal, hogy az érintett állatokat és állati eredetű termékeket közvetlenül nyomon lehessen követni és azonnal azonosítani lehessen.
Ha igazolást nyer, hogy feltehetően nem abban a gazdaságban fertőződött meg a kérdéses állat, ahol a TSE megállapításakor tartották, az illetékes hatóság eldöntheti, hogy mindkét gazdaság vagy csak a fertőzés helyéül szolgáló gazdaság kerüljön hatósági ellenőrzés alá.
(3) Azok a tagállamok, amelyek a 12. cikk (1) bekezdésének ötödik albekezdésében meghatározott, egyenértékű védelmet biztosító helyettesítő rendszert alkalmaznak, az (1) bekezdés b) és c) pontjának követelményeitől eltérve, a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felmentést kaphatnak azon előírások alól, hogy hatósági korlátozásokat rendeljenek el az állatforgalommal kapcsolatban, valamint hogy leöljék és megsemmisítsék az állatokat.
(4) A tulajdonosokat haladéktalanul kártalanítani kell azokért a károkért, amelyek a 12. cikk (2) bekezdésének és e cikk (1) bekezdése a) és c) pontjával összhangban az állatok leölése és az állati eredetű termékek megsemmisítése során keletkeztek.
(5) A 82/894/EGK irányelv sérelme nélkül, a BSE-n kívüli egyéb TSE-k igazolt előfordulását évente egyszer kell bejelenteni a Bizottságnak.
(6) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
14. cikk
Vészhelyzeti intézkedési terv
(1) A tagállamoknak – az állatbetegségek elleni védekezésre vonatkozó közösségi szabályok általános kritériumainak megfelelően – olyan iránymutatásokat dolgoznak ki, amelyek meghatározzák az országonként végrehajtandó intézkedéseket és megadják az illetékességi és felelősségi viszonyokat a TSE igazolt előfordulásának eseteire.
(2) Amennyiben szükség van arra, hogy a közösségi jogszabályokat egységesen lehessen alkalmazni, az iránymutatások a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően harmonizálhatók.
V. FEJEZET
FORGALOMBA HOZATAL ÉS KIVITEL
15. cikk
Élő állatok, azok spermája, embriói és petesejtjei
(1) A szarvasmarhafélék, juh- vagy kecskefélék, illetve azok spermájának, embrióinak és petesejtjeinek forgalomba hozatala, adott esetben kivitele a VIII. mellékletben meghatározott feltételek, behozatal esetén pedig a IX. mellékletben meghatározott feltételek teljesítéséhez kötött. Az élő állatokat és embrióikat, valamint petesejtjeiket a 17. cikknek, illetve behozatal esetén a 18. cikknek megfelelően a közösségi jogszabályok által megkövetelt megfelelő állat-egészségügyi bizonyítványnak kell kísérnie.
(2) A TSE-re gyanús vagy igazoltan fertőzött állatok első generációs utódainak, spermájának, embrióinak és petesejtjeinek forgalomba hozatala a VIII. melléklet B. fejezetében meghatározott feltételekhez kötött.
(3) A 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban az (1) és (2) bekezdés rendelkezései kiterjeszthetők más állatfajokra.
(4) E cikk végrehajtására a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban szabályok fogadhatók el.
16. cikk
Állati eredetű termékek forgalomba hozatala
(1) A következő, egészséges kérődzőkből származó állati eredetű termékeket e cikk, a VIII. melléklet C. és D. fejezete, valamint a IX. melléklet A., C., F. és G. fejezete értelmében nem kell forgalomba hozatali vagy – adott esetben – exportkorlátozások alá vonni:
a) a 15. cikkben említett állati eredetű termékek, különösen a sperma, az embriók és a petesejtek;
b) tej és tejtermékek, nyersbőr és irha, és nyersbőrből és irhából készült zselatin és kollagén.
(2) A BSE vonatkozásában fennálló ellenőrzött vagy meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő harmadik országokból importált állati eredetű termékeket olyan egészséges szarvasmarhafélékből, juh- és kecskefélékből kell előállítani, amelyek esetében nem alkalmazták a központi idegrendszer szöveteinek a roncsolását, vagy a koponyaüregbe befecskendezett gázt a 8. cikk (3) bekezdésében említett módon.
(3) Meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó, szarvasmarhából nyert anyagot tartalmazó állati eredetű élelmiszeripari termékek csak akkor hozhatók piaci forgalomba, ha az alábbiakból származnak:
a) azon időpont után nyolc évvel született állatok, amikor a kérődzőknek emlősökből származó állati fehérjével való takarmányozása tilalmát ténylegesen végrehajtották; és
b) olyan állatok, melyek olyan csordában születtek, nevelkedtek és tartózkodtak, melyek bizonyíthatóan legalább hét éve BSE-mentesek.
Emellett kérődző állatokból származó élelmiszeripari termékek nem szállíthatók el meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő tagállamból vagy annak valamely régiójából másik tagállamba, illetve nem importálhatók meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő harmadik országból.
Ezt a tilalmat nem kell alkalmazni a VIII. melléklet C. fejezetében felsorolt és a VIII. melléklet C. fejezetének előírásait teljesítő állati eredetű termékekre.
Ezeket hivatalos állatorvos által kiadott állat-egészségügyi bizonyítvánnyal kell ellátni, melyben igazolják, hogy az említett termékeket e rendelettel összhangban állították elő.
(4) Ha egy állatot valamely országból vagy régióból egy másik kategóriába sorolt országba vagy régióba szállítanak, azt annak a legmagasabb kategóriájú országnak vagy régiónak az osztályozása alapján kell besorolni, ahol huszonnégy óránál hosszabb ideig tartózkodott, hacsak megfelelő garanciák nem adhatók, amelyek igazolják, hogy az állat nem részesült a legmagasabb kategóriába sorolt országból vagy régióból származó takarmányból.
(5) Azokhoz az állati eredetű termékekhez, amelyekre vonatkozóan e cikk különleges szabályokat állapít meg, megfelelő állat-egészségügyi bizonyítványt vagy kereskedelmi okmányt kell csatolni, ahogy ezt a közösségi jogszabályok a 17. és 18. cikknek megfelelően megkövetelik; vagy ha a közösségi jogszabályok nem írnak elő ilyen bizonyítványt vagy okmányokat, egy olyan egészségügyi bizonyítvány vagy kereskedelmi okmány szükséges, amelynek mintapéldányait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell megalkotni.
(6) Az állati eredetű termékeknek a Közösségbe való behozataluk során meg kell felelniük a IX. melléklet A., C., F. és G. fejezetében meghatározott feltételeknek.
(7) A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően az (1)–(6) bekezdés rendelkezéseit ki lehet terjeszteni más állati eredetű termékekre. E cikk végrehajtási szabályait ugyanezen eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
17. cikk
A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a 64/432/EGK irányelv F. mellékletében, a 91/68/EGK irányelv E. mellékletének II. és III. mintájában említett egészségügyi bizonyítványokat és a szarvasmarhafélék, juh- és kecskefélék spermájának, embrióinak és petesejtjeinek kereskedelmére vonatkozó közösségi jogszabályok által meghatározott megfelelő egészségügyi bizonyítványokat ki kell egészíteni – amennyiben szükséges – a kategóriára való utalással, amely megadja az adott kiindulási tagállam vagy régió az 5. cikknek megfelelő besorolását.
Amennyiben szükséges, az állati eredetű termékek kereskedelmére vonatkozó megfelelő kereskedelmi dokumentumokat ki kell egészíteni a kategóriára való utalással, amely megadja az adott származási tagállam vagy régió az 5. cikknek megfelelő besorolását.
18. cikk
A közösségi jogszabályokban előírt megfelelő behozatali egészségügyi bizonyítványokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint ki kell egészíteni a IX. mellékletben meghatározott különleges előírásokkal az 5. cikk alapján valamelyik kategóriába besorolt harmadik országokat illetően, amint meghozták a besorolásról szóló döntést.
VI. FEJEZET
REFERENCIALABORATÓRIUMOK, MINTAVÉTELEZÉS, VIZSGÁLATOK ÉS ELLENŐRZÉSEK
19. cikk
Referencialaboratóriumok
(1) Az egyes tagállamok nemzeti referencialaboratóriumai, valamint hatásköre és feladatai a X. melléklet A. fejezetében kerültek meghatározásra.
(2) A közösségi referencialaboratórium, valamint hatásköre és feladatai a X. melléklet B. fejezetében kerültek meghatározásra.
20. cikk
Mintavételezés és laboratóriumi módszerek
(1) A mintavételezést és a TSE kimutatására szolgáló laboratóriumi vizsgálatot a X. melléklet C. fejezetében meghatározott módszerek és vizsgálati tervek felhasználásával kell végezni.
(2) Amennyiben e cikk egységes alkalmazásának biztosításához szükséges, a végrehajtási szabályokat – beleértve a BSE juh- és kecskefélékben történő megállapítására szolgáló módszert – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
21. cikk
Közösségi ellenőrzések
(1) A Közösség szakértői helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek a tagállamok illetékes hatóságaival együttműködve, amennyiben ez e rendelet egységes alkalmazása érdekében szükséges. A tagállam, amelynek területén ellenőrzéseket végeznek, minden szükséges segítséget megad a szakértőknek feladatuk elvégzéséhez. A Bizottság tájékoztatja az illetékes hatóságot az elvégzett ellenőrzések eredményeiről.
E cikk végrehajtási szabályait és különösen azokat, amelyek a nemzeti hatóságokkal való együttműködést szolgáló eljárást meghatározzák, a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
(2) A harmadik országokban tartandó közösségi ellenőrzéseket a 97/78/EK irányelv 20. és 21. cikkével összhangban kell végezni.
VII. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS JOGERŐS RENDELKEZÉSEK
22. cikk
A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokra vonatkozó átmeneti intézkedések
(1) A XI. melléklet A. részének rendelkezéseit 2001. július 1-jétől kezdődően legalább egy hat hónapos időtartamig kell alkalmazni, és azonnal meg kell szüntetni az alkalmazásukat az 5. cikk (2) vagy (4) bekezdésének megfelelő határozat elfogadását követően, amely időpontban a 8. cikk lép hatályba.
(2) Az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően az átmeneti időszakban végzett, bizonyító erejű statisztikai adatfelvétel eredményeit kell felhasználni – az OIE által meghatározott osztályozási kritériumok figyelembevételével – az 5. cikk (1) bekezdésében említett kockázatelemzés következtetéseinek megerősítésére vagy megdöntésére.
(3) A megfelelő tudományos bizottsággal történő konzultációt követően a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni a statisztikai adatfelvételre vonatkozó részletes szabályokat.
(4) E statisztikai adatfelvételnek a XI. melléklet B. részében meghatározott minimális feltételeknek kell megfelelnie.
23. cikk
A mellékletek módosítása és átmeneti intézkedések
A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell a mellékleteket módosítani vagy kiegészíteni, valamint megfelelő átmeneti intézkedéseket kell elfogadni a megfelelő tudományos bizottsággal – közegészségügyi kihatású kérdésekkel kapcsolatban folytatott – konzultációt követően.
Az eljárásnak megfelelően hozott átmeneti intézkedéseket legkésőbb a 2007. július 1-jéig terjedő időszakra kell elfogadni a célból, hogy lehetővé váljon a jelenlegi rendelkezésekről az e rendelet által megállapított rendelkezésekre való átállás.
23a. cikk
Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására vonatkozó intézkedések közül, beleértve a kiegészítéssel történő módosítást is, az alábbiakat kell a 24. cikk (3) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően elfogadni:
a) a 6. cikk (1) bekezdésében és a 8. cikk (2) bekezdésében említett gyorstesztek jóváhagyása,
b) az életkor 6. cikk (1b) bekezdésében említett kiigazítása,
c) a 6. cikk (1b) bekezdésében említett, a járványügyi helyzet javulásának bizonyításához szükséges szempontok,
d) a 7. cikk (3) bekezdésében említett, a kérődző fajták fiatal egyedeinek halakból származó fehérjékkel történő takarmányozásának engedélyezésére vonatkozó határozat,
e) a 7. cikk (4) bekezdésében említett korlátozások alóli mentesség megadásának szempontjai,
f) a 7. cikk (4a) bekezdésében említett, tűrésszint bevezetésére vonatkozó határozat,
g) a 8. cikk (1) bekezdésében említett, életkorra vonatkozó határozat,
h) a 8. cikk (5) bekezdésében említett meghatározott kockázatot jelentő anyag eltávolítása és megsemmisítése alóli mentesség megadásának szabályai,
i) a 9. cikk (1) bekezdésében említett gyártási folyamatok jóváhagyása,
j) a 15. cikk (3) bekezdésében említett, az egyes rendelkezések más fajokra való kiterjesztésére vonatkozó határozat.
24. cikk
A bizottságok
(1) A Bizottság munkáját az élelmiszerlánc- és állategészségügyi állandó bizottság segíti. A 6a. cikk vonatkozásában azonban a Bizottság az állattenyésztéstechnikai állandó bizottsággal is konzultációt folytat.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel.
A határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő három hónap, az e rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében említett védintézkedések esetében 15 nap.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseire figyelemmel.
24a. cikk
A 24. cikkben említett valamely eljárással összhangban elfogadandó határozatokat az emberi és állategészségügyre vonatkozó lehetséges kockázatok megfelelő értékelésére kell alapozni, figyelembe véve a hozzáférhető tudományos bizonyítékokat, megtartva, vagy ha tudományosan indokolt, akkor növelve az emberi és az állati egészségnek a Közösségben biztosított védelmi szintjét.
25. cikk
Konzultáció a tudományos bizottságokkal
A megfelelő tudományos bizottságokkal kell konzultálni a rendelet hatályán belül minden olyan kérdésről, amelynek közegészségügyi kihatása lehet.
26. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2001. július 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
I. MELLÉKLET
KÜLÖNLEGES FOGALMAK MEGHATÁROZÁSA
1. |
E rendelet alkalmazásában az 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 15 ), a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 16 ), valamint a 79/373/EGK tanácsi irányelvben ( 17 ) foglalt következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: a) az 1744/2002/EK rendelet: i. haszonállat a 2. cikk (1) bekezdésének f) pontjában; ii. „kedvtelésből tartott állatok eledele” az I. melléklet 41. pontjában; iii. „feldolgozott állati fehérje” az I. melléklet 42. pontjában; iv. „zselatin” az I. melléklet 26. pontjában; v. „vérkészítmények” az I. melléklet 4. pontjában; vi. „vérliszt” az I. melléklet 6. pontjában; és vii. „halliszt” az I. melléklet 24. pontjában. b) a „takarmány” fogalmának meghatározása a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdésében; c) a „teljes értékű takarmány” fogalmának meghatározása a 79/373/EGK irányelv 2. cikkének d) pontjában. |
2. |
E rendelet alkalmazásában az alábbi meghatározásokat is alkalmazni kell: a) „a BSE honi előfordulása”: a szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalmának olyan esetét jelenti, amelyről nem mutatták ki egyértelműen, hogy az élő állatként való behozatal előtti megfertőződés következménye; b) „elválasztott zsírszövet”: a vágási és a darabolási folyamat során a test belső és külső részeiről eltávolított zsír, elsősorban a szarvasmarhafélék szívéről, csepleszéről és veséiről származó friss zsír, továbbá a daraboló helyiségekből származó zsír; c) „kohort”: a szarvasmarhafélék olyan együttese, amely magában foglalja mind: i. azokat az állatokat, amelyek ugyanabban az állományban születtek, mint a fertőzött szarvasmarha, mégpedig a fertőzött szarvasmarha születését megelőző vagy követő 12 hónapon belül; valamint ii. azokat az állatokat, amelyek életük első évében bármikor együtt nevelkedtek a fertőzött állattal annak első életéve során; d) „jelző eset”: az első olyan állat, amelyen egy gazdaságban vagy egy járványtanilag meghatározott csoportban a TSE-fertőzést kimutatták; e) „kiskérődzőknél előforduló TSE”: rendellenes PrP-fehérje előfordulását megerősítő vizsgálatot követően juh- vagy kecskefélében kimutatott fertőző szivacsos agyvelőbántalom; f) „surlókór”: juh- vagy kecskefélében kimutatott fertőző szivacsos agyvelőbántalom, amelynél a közösségi referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében ( 18 ) foglalt kritériumok alapján a BSE diagnózisát kizárták; g) „klasszikus surlókór”: a közösségi referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében foglalt kritériumok alapján a surlókór klasszikus surlókórként kimutatott előfordulása; h) „atipikus surlókór”: a közösségi referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében foglalt kritériumok alapján a surlókórnak a klasszikus surlókórtól elkülöníthető, kimutatott előfordulása. |
II. MELLÉKLET
A BSE-STÁTUS MEGHATÁROZÁSA
A. FEJEZET
Kritériumok
A tagállamok, harmadik országok vagy azok régiói (a továbbiakban: országok vagy régiók) BSE-státusát az a)–e) pontban meghatározott kritériumok szerint kell megállapítani.
Az ország vagy régió esetében:
a) a B. fejezet rendelkezései alapján kockázatelemzést végeznek, amely a BSE-előfordulás valamennyi potenciális tényezőjét, valamint az országban vagy a régióban való eddigi előfordulását azonosítja;
b) a BSE folyamatos ellenőrzését és nyomon követését lehetővé tevő rendszert vezetnek be, amely elsősorban a B. fejezetben ismertetett kockázatokra vonatkozik, és amely megfelel a D. fejezetben meghatározott minimális ellenőrzési követelményeknek;
c) az állatorvosok, mezőgazdasági termelők, valamint a szarvasmarhafélék szállításával, forgalmazásával és levágásával foglalkozó munkavállalók számára folyamatos ismertető program szervezése annak érdekében, hogy ösztönözzék az e melléklet D. fejezetében meghatározott célzott szubpopulációkban a BSE-vel egyező klinikai tünetek eseteinek jelentését;
d) kötelezettség hatályba léptetése arra vonatkozóan, hogy a BSE-vel egyező klinikai tünetekkel rendelkező szarvasmarhafélék esetében bejelentést tegyenek és vizsgálatot indítsanak;
e) a b) pontban említett ellenőrzési és nyomonkövetési rendszer keretében összegyűjtött agy- vagy egyéb szöveteken az egyik engedélyezett laboratórium vizsgálatot végez el.
B. FEJEZET
Kockázatelemzés
1. A kockázatelemzés struktúrája
A kockázatelemzések az előfordulás felméréséből és expozíciós felmérésből állnak.
2. Az előfordulás felmérése (külső kihívás)
2.1. Az előfordulás felmérése felméri annak valószínűségét, hogy a BSE kórokozója már bekerült-e az országba vagy régióba a BSE kórokozójával esetlegesen fertőzött árucikkek által, vagy már jelen van-e az adott országban vagy régióban.
Ilyen esetben az alábbi kockázati tényezőket kell figyelembe venni:
a) a BSE kórokozójának jelenléte vagy hiánya az adott országban vagy régióban, és amennyiben a kórokozó jelen van, előfordulási aránya az ellenőrzési tevékenységek eredménye alapján;
b) hús- és csontliszt vagy tepertő készítése a belföldi, BSE-vel fertőzött kérődzőpopulációból;
c) importált hús- és csontliszt vagy tepertő;
d) szarvasmarha-, juh- és kecskefélék behozatala;
e) importált takarmány és takarmányösszetevők;
f) kérődzőkből származó, emberi fogyasztásra szánt importált termékek, amelyek tartalmazhatnak az V. melléklet 1. pontjában felsorolt szöveteket, és amelyekkel a szarvasmarhaféléket etethették;
g) kérődzőkből származó importált termékek a szarvasmarhaféléknél történő in vivo használat céljából.
2.2. Azokat a különleges felszámolási programokat, ellenőrzést és más járványügyi vizsgálatokat (különösen a szarvasmarha-populációban végzett BSE-ellenőrzés), melyek a 2.1. pontban felsorolt kockázati tényezőkkel függnek össze, az előfordulás felmérésének elvégzésekor figyelembe kell venni.
3. Expozíciós felmérés
Az expozíciós felmérés felméri annak valószínűségét, hogy a szarvasmarhafélék a BSE kórokozójával fertőződtek-e, a következők figyelembevételével:
a) a BSE-kórokozó ismételt felbukkanása és felerősödése azáltal, hogy a szarvasmarhafélét kérődzőkből származó hús- vagy csontliszttel, tepertővel vagy ezekkel szennyezett más takarmánnyal vagy takarmányösszetevővel etették;
b) kérődzőtetemek (beleértve az elhullott állományból származót is), melléktermékek és vágóhídi hulladék felhasználása, az állati hulladékok feldolgozására szolgáló eljárások paraméterei és az állati takarmány gyártásában alkalmazott eljárások;
c) etették-e a kérődzőket kérődzőkből származó hús- és csontliszttel és tepertővel, beleértve az állati takarmány fertőzésének elkerülése érdekében hozott intézkedéseket;
d) a szarvasmarha-populáción a BSE tekintetében végzett ellenőrzés szintje az adott időpontig, valamint az ellenőrzés eredményei.
C. FEJEZET
A kategóriák meghatározása
I. ELHANYAGOLHATÓ BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ
Olyan ország vagy régió:
1. amelyben a B. fejezettel összhangban kockázatelemzést végeztek annak érdekében, hogy azonosítsák az eddigi és jelenlegi kockázati tényezőket;
2. amely bebizonyította, hogy megfelelő tudományos intézkedéseket hozott az alábbiakban meghatározott releváns időszakra az egyes azonosított kockázatok kezelésére;
3. amely bebizonyította, hogy bevezették a B. típusú ellenőrzést a D. fejezettel összhangban, és a fejezet 2. táblázatában foglaltakkal összhangban teljesült a megfelelő pontcél; valamint
4. amelyre
a) a következő helyzetek valamelyike érvényes:
i. az országban vagy régióban nem fordult elő BSE, illetve a BSE bármely előfordulása esetében bebizonyították, hogy behozatalból származott, és teljes mértékben megsemmisítésre került;
ii. az e melléklet A. fejezetének c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat legalább az elmúlt hét év során betartották; valamint
iii. megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket legalább az elmúlt nyolc év során nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel;
b) vagy a következő helyzetek valamelyike érvényes:
i. az adott ország vagy régió belföldi állományában előfordul BSE egyszer vagy többször, de minden belföldi, BSE-vel fertőzött állat több mint 11 éve született;
ii. az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat legalább az elmúlt hét év során betartották; valamint
iii. megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket legalább az elmúlt nyolc év során nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel;
iv. az országban vagy a régióban található következő élő állatokat véglegesen azonosították, mozgásuk ellenőrzés alatt áll, és levágáskor vagy elhullásukkor teljesen megsemmisítik őket:
— a BSE valamennyi előfordulása,
— minden olyan szarvasmarhaféle, amely élete első évében a BSE-vel fertőzött állattal nevelkedett annak élete első évében, és amely a vizsgálatok szerint ugyanazt a potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztotta az adott időszak során, vagy
— ha a második francia bekezdésben említett vizsgálat eredményei nem egyértelműek, minden szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel fertőzött egyedekkel egy állományban született, annak születése első 12 hónapján belül.
II. ELLENŐRZÖTT BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ
Olyan ország vagy régió:
1. amelyben a B. fejezetben foglalt információkkal összhangban kockázatfelmérést végeztek annak érdekében, hogy azonosítsák az eddigi és jelenlegi kockázati tényezőket;
2. amely bebizonyította, hogy megfelelő intézkedéseket hozott az összes azonosított kockázat kezelésére, de ezen intézkedéseket a releváns időszak során nem hajtották végre;
3. amely bebizonyította, hogy A. típusú ellenőrzést vezettek be a D. fejezettel összhangban, és a fejezet 2. táblázatában foglaltakkal összhangban teljesült a releváns pontcél. A B. típusú ellenőrzés helyettesítheti az A. típusú ellenőrzést, ha a releváns pontcél teljesült; valamint
4. amelyre
a) a következő helyzetek valamelyike érvényes:
i. az országban vagy a régióban nem fordult elő BSE, illetve a BSE bármely előfordulása esetében bebizonyították, hogy behozatalból származott, és teljes mértékben megsemmisítésre került, az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumok teljesültek, és megfelelő szintű ellenőrzéssel és vizsgálattal bebizonyították, hogy a kérődzőket nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel;
ii. az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat hét évnél rövidebb időtartamon belül betartották, és/vagy
iii. nem bizonyítható, hogy a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel való etetését nyolc éve ellenőrzik;
b) vagy a következő helyzetek valamelyike érvényes:
i. az ország vagy a régió belföldi állományában előfordul BSE, az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumok teljesültek, és megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel;
ii. az e melléklet A. fejezetének c)–e) pontjában megfogalmazott kritériumokat hét évnél rövidebb időtartamon belül betartották; és/vagy
iii. nem bizonyítható, hogy a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel való etetését legalább nyolc éve ellenőrzik;
iv. az országban vagy a régióban található következő élő állatokat véglegesen azonosították, mozgásuk ellenőrzés alatt áll, és levágáskor vagy elhullásukkor teljesen megsemmisítik őket; valamint
— a BSE valamennyi előfordulása, valamint
— minden olyan szarvasmarhaféle, amely élete első évében a BSE-vel fertőzött állattal nevelkedett annak élete első évében, és amely a vizsgálatok szerint ugyanazt a potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztotta az adott időszak során, vagy
— ha a második francia bekezdésben említett vizsgálat eredményei nem egyértelműek, minden szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel fertőzött egyedekkel egy állományban született, annak születése első 12 hónapján belül.
III. MEGHATÁROZATLAN BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ
Olyan ország vagy régió, amelynek BSE-státusa meghatározását még nem végezték el, vagy amely nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyeket egy országnak vagy régiónak teljesítenie kell annak érdekében, hogy valamelyik kategóriába besorolják.
D. FEJEZET
Minimális ellenőrzési követelmények
1. Az ellenőrzés típusai
E melléklet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a) A. típusú ellenőrzés
Az A. típusú ellenőrzés legalább 1 a 100 000-ből előfordulási határértékkel ( 19 ) lehetővé teszi a BSE kimutatását a felnőtt szarvasmarhafélék populációjában az érintett országban vagy régióban, 95 %-os megbízhatósági arány mellett.
b) B. típusú ellenőrzés
A B. típusú ellenőrzés legalább 1 az 50 000-ből előfordulási határértékkel lehetővé teszi a BSE kimutatását a felnőtt szarvasmarhafélék populációjában az érintett országban vagy régióban, 95 %-os megbízhatósági arány mellett.
A B. típusú ellenőrzés az elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országban vagy régióban végezhető el a kockázatelemzés következtetéseinek megerősítése céljából, például az azonosított kockázati tényezők csökkentésére irányuló intézkedések eredményességének bizonyításával, olyan ellenőrzéssel, amelynek célja, hogy minél nagyobb valószínűséggel kimutassa, ha az ilyen intézkedések eredménytelenek lennének.
A B. típusú ellenőrzés az ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országokban vagy régiókban végezhető el, miután a releváns pontcélt A. típusú ellenőrzéssel sikerült elérni, annak érdekében, hogy fenntartsák az A. típusú ellenőrzéssel szerzett információkba vetett bizalmat.
E melléklet alkalmazásában az ellenőrzés céljából a szarvasmarhafélék következő négy szubpopulációját azonosították:
a) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel megegyező magatartásbeli vagy klinikai tüneteket mutat (klinikailag gyanús állatok);
b) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely nem járóképes, fekvő, vagy segítség nélkül nem tud felemelkedni, illetve járni, kényszervágásra küldött vagy levágást megelőzően rendellenes tünetekkel vizsgált, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle (sérülés miatti vagy kényszervágás);
c) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, melyet elhullva találtak, vagy a gazdaságban, szállítás közben, illetve vágóhídon vágtak le (elhullott állomány);
d) 36 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle rendes vágásra.
2. Ellenőrzési stratégia
2.1. Az ellenőrzési stratégiát úgy alakítják ki, hogy biztosítsák azt, hogy a minta reprezentatív az ország vagy régió állományára nézve, és hozzátartozik az olyan demográfiai tényezők figyelembevétele is, mint a termelési típus vagy a földrajzi elhelyezkedés, valamint a kulturálisan egyedi állattenyésztői gyakorlatok esetleges hatása. Az alkalmazott megközelítést és feltételezéseket teljes mértékben dokumentálni kell, és a dokumentációt hét évig meg kell őrizni.
2.2. A BSE-re vonatkozó ellenőrzési stratégia végrehajtása érdekében az adott országnak dokumentált feljegyzéseket vagy megbízható becsléseket kell alkalmaznia a felnőtt szarvasmarhafélék populációja korbeli megoszlásáról és a BSE-vel vizsgált szarvasmarhafélék számáról, korcsoportonként és szubpopulációnként az adott országban vagy régióban.
3. Pontértékek és pontcélok
Az ellenőrzési mintáknak meg kell felelniük a 2. táblázatban meghatározott pontcéloknak az 1. táblázatban rögzített „pontértékek” alapján. Minden klinikailag gyanús állatot meg kell vizsgálni, figyelmen kívül hagyva az összegyűjtött pontokat. Egy adott ország a négy szubpopuláció közül legalább háromból mintát vételez. Az összegyűjtött minták összpontszámát legfeljebb hét egymást követő éven át kell gyűjteni a pontok célszámának elérése érdekében. Az összesen összegyűjtött pontokat rendszeresen összehasonlítják egy adott ország vagy régió pontjainak célszámával.
1. táblázat
Az adott szubpopuláció és korkategória állományánál összegyűjtött ellenőrzési pontértékek
Ellenőrzési szubpopuláció |
|||
Rendes vágás (1) |
Elhullott állomány (2) |
Kényszervágás (3) |
Klinikailag gyanús állatok (4) |
Kor ≥ 1 éves és < 2 éves |
|||
0,01 |
0,2 |
0,4 |
N/A |
Kor ≥ 2 éves és < 4 éves (fiatal felnőtt) |
|||
0,1 |
0,2 |
0,4 |
260 |
Kor ≥ 4 éves és < 7 éves (felnőtt) |
|||
0,2 |
0,9 |
1,6 |
750 |
Kor ≥ 7 éves és < 9 éves (idősebb felnőtt) |
|||
0,1 |
0,4 |
0,7 |
220 |
Kor ≥ 9 éves (idős) |
|||
0,0 |
0,1 |
0,2 |
45 |
(1) 36 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle rendes vágásra. (2) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, melyet elhullva találtak, vagy a gazdaságban, szállítás közben, illetve vágóhídon vágtak le (elhullott állomány). (3) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely nem járóképes, fekvő, vagy segítség nélkül nem tud felemelkedni, illetve járni, kényszervágásra küldött, vagy levágást megelőzően rendellenes tünetekkel vizsgált, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle (sérülés miatti vagy kényszervágás). (4) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel megegyező magatartásbeli vagy klinikai tüneteket mutat (klinikailag gyanús állatok). |
2. táblázat
Egy adott ország vagy régió különböző felnőtt szarvasmarhaféle-populációi méreteinek pontcéljai
Országok vagy régiók számára kijelölt pontcélok |
||
Felnőtt szarvasmarhaféle-populáció mérete (24 hónapos és idősebb) |
A. típusú ellenőrzés |
B. típusú ellenőrzés |
≥ 1 000 000 |
300 000 |
150 000 |
800 000–1 000 000 |
240 000 |
120 000 |
600 000–800 000 |
180 000 |
90 000 |
400 000–600 000 |
120 000 |
60 000 |
200 000–400 000 |
60 000 |
30 000 |
100 000–200 000 |
30 000 |
15 000 |
50 000–100 000 |
15 000 |
7 500 |
25 000–50 000 |
7 500 |
3 750 |
4. Specifikus célkijelölés
Egy ország vagy régió minden egyes, fent ismertetett szubpopulációjában az adott ország megvizsgálhatja azokat a szarvasmarhaféléket, melyeket olyan országból vagy régióból származóként azonosítottak, ahol a BSE-t kimutatták, és az olyan szarvasmarhaféléket, amelyek olyan országokból vagy régiókból származó, potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztottak, ahol a BSE-t kimutatták.
5. BSE-ellenőrzési modell
A BSE jelenlétének/előfordulásának felmérésére egy ország választhatja a teljes BsurvE-modellt vagy más, a BsurvE-en alapuló módszert.
6. Fenntartó ellenőrzés
Ha a pontcél teljesült, annak érdekében, hogy egy ország vagy régió státusát továbbra is ellenőrzött BSE-kockázatot jelentőnek vagy elhanyagolható BSE-kockázatot jelentőnek lehessen nevezni, az ellenőrzés a B. típusú ellenőrzésre csökkenthető (amennyiben az összes többi mutató kedvező marad). Az e fejezetben meghatározott követelmények további betartása érdekében azonban a folyamatos éves ellenőrzésben a négy előírt szubpopuláció közül továbbra is szerepelnie kell legalább háromnak. Emellett minden olyan szarvasmarhafélét meg kell vizsgálni, melynél klinikailag feltételezhető a BSE-fertőzés, figyelmen kívül hagyva az összegyűjtött pontokat. A szükséges pontcél elérését követően egy ország vagy régió éves ellenőrzése összegének legalább a B. típusú ellenőrzés célkitűzéseihez szükséges teljes összeg egyhetedét el kell érnie.
III. MELLÉKLET
ELLENŐRZŐ RENDSZER
A. FEJEZET
I. SZARVASMARHAFÉLÉK ELLENŐRZÉSE
1. Általános rész
A szarvasmarhafélék ellenőrzését a X. melléklet C. fejezetének 3.1.b. pontjában meghatározott laboratóriumi módszereknek megfelelően kell végezni.
2. Az emberi fogyasztás céljából levágott állatok ellenőrzése
2.1. |
Minden olyan 24 hónapnál idősebb szarvasmarha esetében, amelyet: — a 64/433/EGK tanácsi irányelv ( 20 ) 2. cikkének n) pontjában meghatározott „különleges kényszervágással” vágnak le, vagy — a 64/433/EGK irányelv I. melléklete VI. fejezete 28. c) pontjának megfelelően vágtak le, a betegségmentesítési program keretében levágott és a betegség klinikai tüneteit nem mutató állatok kivételével, BSE-vizsgálatot kell végezni. |
2.2. |
Minden olyan 30 hónapnál idősebb szarvasmarha esetében, amelyet: — emberi fogyasztás céljából rendes vágással vágnak le, vagy — betegségmentesítési program keretében vágtak le a 64/433/EGK tanácsi irányelv I. melléklete VI. fejezete 28. c) pontjának megfelelően, de nem mutatja a betegség klinikai tüneteit, BSE-vizsgálatot kell végezni. |
▼M27 —————
3. A nem emberi fogyasztás céljából levágott állatok ellenőrzése
3.1. |
Minden olyan 24 hónapnál idősebb szarvasmarha esetében, amely elhullott vagy amelyet leöltek, de nem — a 716/96/EK bizottsági rendelet ( 21 ) értelmében történő megsemmisítés céljából ölték le, — elfojtás, például ragadós száj- és körömfájás elfojtása keretében öltek le, — emberi fogyasztás céljából vágtak le, BSE-vizsgálatot kell végezni. |
3.2. |
A tagállamok határozhatnak úgy, hogy eltérnek a 3.1. pont rendelkezéseitől olyan félreeső területek tekintetében, ahol alacsony az állatsűrűség és nem szervezett az elhullott állatok begyűjtése. Az ezzel az eltéréssel élő tagállamok tájékoztatják erről a Bizottságot, és benyújtják a felmentés hatálya alá eső területek jegyzékét. Az eltérés mértéke nem haladhatja meg a tagállam szarvasmarha-állományának 10 %-át. |
4. A 716/96/EK rendelet értelmében történő megsemmisítés céljából felvásárolt állatok ellenőrzése
Valamennyi 1995. augusztus 1-je és 1996. augusztus 1-je között született, és a 716/96/EK rendelet értelmében megsemmisítési céllal leölt állaton BSE-vizsgálatot kell végezni.
5. Egyéb állatok ellenőrzése
A 2–4. pontban említett vizsgálaton kívül a tagállamok önkéntes alapon határozhatnak úgy, hogy területükön egyéb szarvasmarhákat is ellenőrzés alá vetnek, különösen olyan állatokat, amelyek endemikusan előforduló BSE-vel fertőzött országból származnak, potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztottak vagy BSE-fertőzött anyaállattól születtek vagy származnak.
6. A tesztelést követő intézkedések
6.1. |
Ha valamely emberi fogyasztás céljából levágott állatot kiválasztanak BSE-vizsgálatra, a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést addig nem lehet a vágott állati testen elvégezni, amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul. |
6.2. |
A tagállamok eltérhetnek a 6.1. pontban szereplő rendelkezéstől, ha a vágóhídon alkalmazott hatósági rendszer biztosítja, hogy az említett állat-egészségügyi jelöléssel ellátott vizsgált állat egyetlen része sem hagyja el a vágóhidat, amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul. |
6.3. |
Amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul, a BSE-tesztnek alávetett állat testének valamennyi része – a bőrt is beleértve – hatósági ellenőrzés alatt marad, hacsak nem ártalmatlanítják az 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 22 ) 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjának megfelelően. |
6.4. |
A gyorsteszt során pozitív vagy nem egyértelmű eredményt mutató állat testének valamennyi részét – a bőrt is beleértve – ártalmatlanítják az 1774/2002/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjának megfelelően, a B. fejezet III. pontjában előírt nyilvántartásokkal összefüggésben visszatartandó anyagok kivételével. |
6.5. |
Ha az emberi fogyasztás céljából levágott állaton végzett gyorsteszt eredménye pozitív vagy nem egyértelmű, akkor a 6.4. ponttal összhangban legalább a pozitívnak bizonyult vagy nem egyértelmű eredményű vágott testet a vágási sorban közvetlenül megelőző vágott testet és a pozitívnak bizonyult vagy nem egyértelmű eredményű vágott testet közvetlenül követő két vágott testet meg kell semmisíteni. Ettől eltérve a tagállamok határozhatnak az említett vágott testek megsemmisítése mellett, amennyiben a gyorsteszt eredménye a X. melléklet C. fejezete 3.1. pontjának b) alpontjában említett megerősítő vizsgálatok során pozitívnak bizonyul vagy nem egyértelmű. |
6.6. |
A tagállamok eltérhetnek a 6.5. pont rendelkezéseitől, ha a vágóhíd megfelelő rendszert alkalmaz a vágott állati testek egymás közötti fertőzésének megakadályozása érdekében. |
II. JUH- ÉS KECSKEFÉLÉK MEGFIGYELÉSE
1. Általános tudnivalók
A juh- és kecskefélék megfigyelését a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának b) alpontjában meghatározott laboratóriumi módszereknek megfelelően kell végezni.
2. Az emberi fogyasztás céljából levágott juh- és kecskefélék megfigyelése
a) A vizsgálatokat a 750 000 egyedet meghaladó anyajuh- és pároztatott jerkepopulációval rendelkező tagállamoknak a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal összhangban kell végezniük, az éves mintanagyság legalább 10 000 emberi fogyasztásra vágott juhféle egyednek felel meg;
b) A vizsgálatokat a 750 000 egyedet meghaladó már ellett kecskepopulációja és pároztatott kecskepopulációval rendelkező tagállamoknak a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal összhangban kell végezniük, az éves mintanagyság legalább 10 000 emberi fogyasztásra vágott juhféle egyednek felel meg;
c) Ha egy tagállam számára nehézséget jelent az a) és b) pontban megadott minimális mintanagyságra előírt számú egészséges levágott juh- vagy kecskeféle egyed összegyűjtése, a minimális mintanagyság legfeljebb 50 %-át 1:1 arányban 18 hónaposnál idősebb, elhullott kecskefélékkel helyettesítheti, a 3. pontban meghatározott minimális mintanagyságon túlmenően. A tagállam emellett minimális mintanagyságának legfeljebb 10 %-át 1:1 arányban felcserélheti olyan 18 hónapnál idősebb juh- vagy kecskefélékre, amelyeket betegségfelszámolási intézkedéssorozat keretében vágtak le.
3. A nem emberi fogyasztás céljából levágott juh- és kecskefélék megfigyelése
A tagállamok a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal és az A., illetve B. táblázatban feltüntetett mintanagysággal összhangban végzik az olyan elpusztult vagy leölt juh- és kecskefélék vizsgálatát, amelyeket:
— betegségfelszámolási intézkedéssorozat keretében vágtak le, vagy
— emberi fogyasztás céljából vágtak le.
A. táblázat
A tagállamok anyajuh- és fedeztetett jerkepopulációja |
Az elhullott juhfélék minimális mintanagysága (1) |
> 750 000 |
10 000 |
100 000–750 000 |
1 500 |
40 000–100 000 |
100 % 500-ig |
< 40 000 |
100 % 100-ig |
(1) A minimális mintanagyságokat az egyes tagállamok juhpopulációi méretének figyelembevételével állapították meg, és azok teljesíthető célokat hivatottak biztosítani. |
B. táblázat
A tagállamok már ellett kecskepopulációja és pároztatott kecskepopulációja |
Az elhullott kecskefélék minimális mintanagysága (1) |
> 750 000 |
10 000 |
250 000–750 000 |
1 500 |
40 000–250 000 |
100 % 500-ig |
< 40 000 |
100 % 100-ig |
(1) A minimális mintanagyságokat az egyes tagállamok kecskepopulációi méretének figyelembevételével állapították meg, és azok teljesíthető célokat hivatottak biztosítani. |
4. A 2. és 3. pontban említett állatokra alkalmazandó mintavételezési szabályok
Az állatoknak idősebbnek kell lenniük 18 hónapnál vagy kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal kell rendelkezniük.
Az állatok korának becslése a fogazat, az érettség egyértelmű ismertetőjelei vagy más megbízható adatok alapján történik.
A mintavételezés annak figyelembevételével történik, hogy a mintában egy származás, kor, fajta, tenyésztési típus vagy más ismérv szerinti csoport se szerepeljen túl nagy súllyal.
A mintavételnek reprezentatívnak kell lennie az egyes régiókra és évszakokra nézve. Lehetőség szerint el kell kerülni az adott állományból történő többszöri mintavételezést. A tagállamoknak törekedni kell arra, hogy megfigyelési programjaik elérjék, hogy lehetőség szerint a következő mintavételi években valamennyi, több mint 100 állattal rendelkező, hivatalosan bejegyzett gazdaságban, melyben a TSE előfordulását mutatták ki, TSE-vizsgálatot végezzenek.
A tagállamok továbbá olyan rendszert hoznak létre, amely célzottan vagy más eljárás szerint azt ellenőrzi, hogy a mintavételezés alól nem vonják ki az állatokat.
A tagállamok azonban dönthetnek az olyan, kis állatállománnyal rendelkező, félreeső területek mintavételből való kivonásáról, ahol nem kerül sor az elhullott állatok begyűjtésére. Az ezen eltérést igénybe vevő tagállamok erről tájékoztatják a Bizottságot, és benyújtják azon félreeső területek jegyzékét, ahol az eltérést alkalmazzák. Az eltérés legfeljebb az adott tagállam juh- és kecskeféle populációjának 10 %-ára terjedhet ki.
5. A fertőzött állományok megfigyelése
A 18 hónapnál idősebb vagy a kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal rendelkező, és a VII. melléklet 2.3.b) pontjának i. vagy ii. alpontjával vagy 5.a. pontjával összhangban megsemmisítési céllal leölt állatok vizsgálata egyszerű véletlenszerű minta kijelölése alapján történik, a következő táblázatban feltüntetett mintanagyságokkal összhangban.
A 18 hónapnál idősebb vagy kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal rendelkező, az állományban vagy nyájban megsemmisítési céllal leölt állatok száma |
Minimális mintanagyság |
70 vagy annál kevesebb |
Az ismérveknek megfelelő valamennyi egyed |
80 |
68 |
90 |
73 |
100 |
78 |
120 |
86 |
140 |
92 |
160 |
97 |
180 |
101 |
200 |
105 |
250 |
112 |
300 |
117 |
350 |
121 |
400 |
124 |
450 |
127 |
500 vagy több |
150 |
6. Egyéb állatok megfigyelése
A 2., a 3. és a 4. pontban felsorolt megfigyelési programokon kívül a tagállamok önkéntes alapon ellenőrzéseket végezhetnek egyéb állatokon is, különösen a következő esetekben:
— tejtermelésre használt állatok,
— olyan országokból származó állatok, ahol a TSE előfordul,
— esetlegesen fertőzött takarmányt fogyasztott állatok,
— TSE-fertőzött anyaállattól született vagy származó állatok.
7. A juh- és kecskefélék vizsgálatát követő intézkedések
7.1. Ha az emberi fogyasztás céljából levágott juh- vagy kecskefélét a 2. ponttal összhangban TSE-vizsgálat céljából kiválasztottak, a vágott test addig nem kapja meg a 854/2004/EK rendelet I. melléklete III. fejezetének I. szakaszában előírt állat-egészségügyi jelölést, amíg a gyorsteszt nem szolgál negatív eredménnyel.
7.2. A tagállamok eltérhetnek a 7.1. ponttól, ha a vágóhídon az illetékes hatóság által jóváhagyott olyan rendszer működik, amely biztosítja az állat valamennyi testrészének a nyomon követését és azt, hogy az állat-egészségügyi jelölést hordozó, megvizsgált állati testrészek egyike sem hagyja el a vágóhidat addig, amíg a gyorsteszt nem szolgál negatív eredménnyel.
7.3. A megvizsgált állat valamennyi testrésze, ideértve annak bőrét is, mindaddig hatósági ellenőrzés alatt marad, amíg a gyorsteszt negatív eredményt nem szolgáltat, kivéve az olyan állati melléktermékeket, amelyeket az 1774/2002/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a), b) vagy e) pontja alapján közvetlenül ártalmatlanítanak.
7.4. Az e melléklet III. részének B. fejezetében előírt nyilvántartásokkal együtt megőrzendő anyagminta kivételével a gyorsteszt alapján fertőzöttnek bizonyult állat valamennyi testrészét, ideértve annak bőrét is, az 1774/2002/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a), b) vagy e) pontja alapján közvetlenül ártalmatlanítani kell.
8. A genotípus meghatározása
8.1. A 136., 154. és 171. kodonra vonatkozó prionfehérje-genotípust meg kell határozni minden egyes, TSE-pozitív juh esetében. A TSE-fertőzés előfordulását azonnal jelenteni kell a Bizottságnak az olyan juhok esetében, melyek genotípusaiban a 136. kodonon alanin, a 154. kodonon arginin, a 171. kodonon pedig arginin van kódolva mindkét allélen. Ha a pozitív TSE atipikus surlókór, meg kell határozni a 141. kodon prionfehérje-genotípusát.
8.2. A 8.1. ponttal összhangban meghatározott genotípusú állatok mellett a 136., 141., 154. és 171. kodon prionfehérje-genotípusát is meg kell határozni a juhfélék minimális mintájában. Azon tagállamok esetében, ahol a juhpopuláció több mint 750 000 felnőtt egyedet foglal magában, ez a minimális minta legalább 600 egyedből áll. A többi tagállam esetében ez a minimális minta legalább 100 egyedből áll. A szövetmintákat emberi fogyasztásra levágott állatokból, a gazdaság területén elhullott vagy élő állatokból lehet választani. A mintavételnek a teljes juhpopulációra nézve reprezentatívnak kell lennie.
III. MÁS ÁLLATFAJOK MONITORINGJA
A tagállamok önkéntes alapon a szarvasmarha-, juh- és kecskeféléktől eltérő más állatfajokon is végezhetnek monitoring tevékenységet a TSE fertőzések kiszűrésére.
B. FEJEZET
JELENTÉSI ÉS NYILVÁNTARTÁSI KÖTELEZETTSÉG
I. A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
A. A tagállamok által, a 6. cikk (4) bekezdésében előírt éves jelentésben feltüntetendő adatok
1. Azon gyanús esetek száma, állatfajok szerinti bontásban, amelyekre a 12. cikk (1) bekezdésével összhangban hatósági forgalmi korlátozások vonatkoznak.
2. A gyanús esetek száma, állatfajok szerinti bontásban, amelyeket a 12. cikk (2) bekezdésével összhangban laboratóriumi vizsgálatok alá kell vonni; ideértve a gyorstesztek és megerősítő vizsgálatok eredményeit is (fertőzéses és fertőzésmentes esetek száma); valamint a szarvasmarhafélékre tekintettel az összes vizsgált egyed koreloszlására tett becslések. Lehetőség szerint a koreloszlás szerinti csoportosítás a következők szerint történjen: 24 hónapnál fiatalabb, 24 és 155 hónap közötti egyedek esetén 12 hónapos közök, és „155 hónapnál idősebb”.
3. Azon állományok száma, amelyekben a 12. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően a juh- és kecskefélék gyanús fertőzéses eseteinek jelentésére és kivizsgálására került sor.
4. Az A. fejezet I. részének 2.1., 2.2., 2.3., 3.1., 4.1., 4.2., 4.3. és 5. pontjában említett alpopulációkban a vizsgált szarvasmarhafélék száma. Ismertetni kell a minta kiválasztásának módszerét, a gyors- és megerősítő vizsgálatok eredményeit, valamint a vizsgált egyedek koreloszlására tett becsléseket a 2. pontban megállapítottak szerinti csoportosításban.
5. Az A. fejezet II. részének 2., 3. és 5. pontjában említett alpopulációkban a vizsgált juh- és kecskefélék, valamint állományok száma a minta kiválasztásának módszerével és a gyorstesztek és megerősítő vizsgálatok eredményeivel együtt.
6. A BSE és súrlókór pozitív fertőzéses esetek földrajzi megoszlása, ideértve a származás szerinti országot is, amennyiben az nem egyezik meg a jelentést készítő országgal. A szarvasmarha-, juh- és kecskefélék tekintetében minden egyes TSE-fertőzéses esetnél fel kell tüntetni a születési évet és lehetőség szerint a születési hónapot. Szerepeltetni kell az atipikusnak minősített TSE-fertőzéses eseteket és ezek indokait is. Súrlókórfertőzés esetén jelenteni kell a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának c)i. alpontjában említett diszkriminatív immunoblot-eljárással végzett elsődleges molekuláris vizsgálat eredményeit.
7. Nem szarvasmarha-, juh- és kecskefélék esetén fajok szerinti bontásban a szövetminták száma és a megerősített TSE-fertőzéses esetek száma.
8. A TSE-pozitívnak bizonyult vagy az A. fejezet II. részének 8.1. és 8.2. pontjával összhangban mintába választott minden egyes juhféle genotípusa és amennyiben lehetséges, annak fajtája.
B. Jelentési időszakok
Az A. részben említett adatokat tartalmazó, a Bizottságnak havi vagy – tekintettel a 8. pontban említett adatokra – negyedéves rendszerességgel továbbított jelentések összessége megfelelhet a 6. cikk (4) bekezdésében előírt éves jelentésnek, amennyiben kiegészítő adatok rendelkezésre állása esetén frissítik azok adatait.
II. A BIZOTTSÁG ÖSSZEFOGLALÓJÁBAN ISMERTETENDŐ ADATOK
Az összegzést táblázat formájában kell benyújtani, amelynek minden tagállamra vonatkozóan tartalmaznia kell legalább az I. részben említett információt.
III. NYILVÁNTARTÁSOK
1. |
Az illetékes hatóság hét évig megőrzi a nyilvántartásokat a következőkről: — a 12. cikk (1) bekezdésében említett forgalmi korlátozás alá helyezett állatok száma és típusa, — a 12. cikk (1) bekezdésében említett klinikai és járványügyi vizsgálatok száma és eredménye, — a 12. cikk (2) bekezdésében említett laboratóriumi vizsgálatok száma és eredménye, — az A. fejezetben említett ellenőrző programok keretében mintavételnek alávetett állatok száma, azonosítása és eredete, továbbá, amennyiben lehetséges, kora, fajtája és a kórelőzménnyel kapcsolatos információk, — a juhoknál talált pozitív TSE-esetek prionfehérje-genotípusa. |
2. |
A vizsgáló laboratórium hét évig megőrzi a vizsgálatokról készült valamennyi nyilvántartást, különösen a laboratóriumi munkanaplókat és adott esetben a parafintömböket és a Western blotokról készült fényképeket. |
IV. MELLÉKLET
AZ ÁLLATOK TAKARMÁNYOZÁSA
I. A 7. cikk (1) bekezdésében előírt tilalom kiterjesztése
A 7. cikk (1) bekezdésében előírt tilalom a következőkre terjed ki:
a) haszonállatok – kivéve húsevő prémes állatok – etetése a következőkkel:
i. feldolgozott állati fehérje;
ii. kérődzőkből nyert zselatin;
iii. vérkészítmények;
iv. hidrolizált fehérje;
v. állati eredetű dikalcium-foszfát és trikalcium-foszfát (»dikalcium-foszfát és trikalcium-foszfát«);
vi. az i–v. pontban felsorolt fehérjéket tartalmazó takarmányok;
b) kérődzők etetése állati fehérjékkel és ilyen fehérjét tartalmazó takarmányokkal.
II. A 7. cikk (1) és (2) bekezdésében előírt tilalomtól való eltérések, és azok alkalmazásának különös feltételei
A. A 7. cikk (1) és (2) bekezdésében előírt tilalmat nem kell alkalmazni a következőkre:
a) haszonállatok etetése az i., ii., iii. és iv. alpontban említett fehérjékkel és ilyen fehérjékből előállított takarmányokkal:
i. tej, tejalapú termékek és kolosztrum;
ii. tojás és tojástermékek;
iii. nem kérődző állatokból származó zselatin;
iv. nem kérődző állatok testrészeiből és kérődzők nyersbőréből és irhájából származó hidrolizált fehérjék;
b) nem kérődző haszonállatok etetése az i., ii. és iii. alpontban említett fehérjékkel és ilyen fehérjékből előállított termékekkel:
i. halliszt, a B. pontban meghatározott feltételeknek megfelelően;
ii. dikalcium-foszfát és trikalcium-foszfát, a C. pontban meghatározott feltételeknek megfelelően;
iii. nem kérődző állatokból származó vérkészítmények, a D. pontban meghatározott feltételeknek megfelelően;
c) halak etetése nem kérődző állatokból származó vérliszttel, a D. pontban meghatározott feltételeknek megfelelően;
d) a tagállamok a csontgerendák kimutatása után engedélyezhetik a gazdasági haszonállatok gumós és gyökgumós növényekkel és ilyen termékeket tartalmazó takarmánnyal való etetését, amennyiben kedvező eredménnyel végeztek kockázatfelmérést. A kockázatfelmérés során figyelembe kell venni legalább a szennyezés mértékét és lehetséges forrását, valamint a szállítmány végső rendeltetését.
B. Az A. b) i. pontban említett halliszt és hallisztet tartalmazó takarmány nem kérődző haszonállatok – kivéve a húsevő prémes állatokat – takarmányozása céljából való felhasználására a következő feltételek alkalmazandók:
a) A halliszt előállítására olyan feldolgozóüzemben kerül sor, amelyet kizárólag halból származó termékek előállítására használnak.
b) A Közösségben való szabad forgalomba bocsátás előtt a behozott halliszt valamennyi szállítmányát mikroszkópos elemzésnek vetik alá a 2003/126/EK irányelvvel összhangban.
c) A hallisztet tartalmazó takarmányt az illetékes hatóság által e célra engedélyezett olyan üzemben állítják elő, amely nem állít elő kérődzőknek szánt takarmányt.
A c) ponttól eltérően:
i. nem szükséges külön engedély hallisztet tartalmazó takarmányból teljes értékű takarmány előállításához olyan, saját célra fenntartott takarmánykeverőt üzemeltető gazdaság esetében:
— amelyet az illetékes hatóság nyilvántartásba vett,
— amelyben kizárólag nem kérődző állatot tartanak,
— amely kizárólag az adott gazdaságban felhasznált teljes értékű takarmányt állít elő; és
— ha az előállításhoz használt hallisztet tartalmazó takarmány 50 %-nál kevesebb nyersfehérjét tartalmaz;
ii. az illetékes hatóság a következő feltételekkel engedélyezheti kérődzőknek szánt takarmány előállítását olyan üzemben, amely más fajok számára is készít hallisztet tartalmazó takarmányt:
— a kérődzőknek szánt ömlesztett és csomagolt takarmányt olyan létesítményben tartják, amely fizikailag elkülönül az ömlesztett hallisztet és a hallisztet tartalmazó ömlesztett takarmány tárolására, szállítására és csomagolására használt létesítményektől,
— a kérődzőknek szánt takarmányt olyan létesítményben állítják elő, amely fizikailag elkülönül a hallisztet tartalmazó takarmány előállítására szolgáló létesítményektől,
— a halliszt beszerzésével és felhasználásával, valamint a hallisztet tartalmazó takarmány értékesítésével kapcsolatos nyilvántartásokat legalább öt évig az illetékes hatóság rendelkezésére tartják; és
— a kérődzőknek szánt takarmányt rutinvizsgálatnak vetik alá annak biztosítására, hogy ne tartalmazzon tiltott fehérjét, a hallisztet is beleértve.
d) A hallisztet tartalmazó takarmány címkéjén és kísérő okmányán világosan szerepel a »hallisztet tartalmaz – kérődzők takarmányozására nem használható« felirat.
e) A hallisztet tartalmazó ömlesztett takarmány szállítását olyan járművel végzik, amely egyidejűleg nem szállít kérődzőknek szánt takarmányt. Ha a járművet ezt követően kérődzőknek szánt takarmány szállítására használják, a keresztszennyeződés elkerülése érdekében alaposan ki kell takarítani az illetékes hatóság által jóváhagyott eljárásnak megfelelően.
f) Tilos hallisztet tartalmazó takarmány felhasználása és tárolása olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket tartanak.
E feltételtől eltérően az illetékes hatóság engedélyezheti hallisztet tartalmazó takarmány felhasználását és tárolását olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket tartanak, amennyiben megfelelőnek ítéli a gazdaságban a kérődzők hallisztet tartalmazó takarmánnyal való etetésének megelőzésére végrehajtott intézkedéseket.
C. Az A. b) ii. pontban említett dikalcium-foszfát és trikalcium-foszfát, valamint az ilyen fehérjéket tartalmazó takarmány nem kérődző haszonállatok – kivéve a húsevő prémes állatokat – takarmányozása céljából való felhasználására a következő feltételek alkalmazandók:
a) A dikalcium-foszfátot és trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmányt az illetékes hatóság által e célra engedélyezett olyan üzemben állítják elő, amely nem állít elő kérődzőknek szánt takarmányt.
E feltételtől eltérően:
i. nem szükséges külön engedély dikalcium-foszfátot és trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmányból teljes értékű takarmány előállításához olyan, saját célra fenntartott takarmánykeverőt üzemeltető gazdaság esetében:
— amelyet az illetékes hatóság nyilvántartásba vett,
— amelyben kizárólag nem kérődző állatot tartanak,
— amely kizárólag az adott gazdaságban felhasznált teljes értékű takarmányt állít elő; és
— ha az előállításhoz használt dikalcium-foszfátot és trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány összes foszfortartalma 10 %-nál kevesebb;
ii. az illetékes hatóság a következő feltételekkel engedélyezheti kérődzőknek szánt takarmány előállítását olyan üzemben, amely más fajok számára is készít dikalcium-foszfátot és trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmányt:
— a kérődzőknek szánt ömlesztett és csomagolt takarmányt olyan létesítményben állítják elő, amely fizikailag elkülönül a dikalcium-foszfátot és trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány előállítására szolgáló létesítményektől,
— a kérődzőknek szánt ömlesztett takarmányt tárolás, szállítás és csomagolás közben olyan létesítményekben tartják, amelyek fizikailag elkülönülnek azoktól, amelyekben az ömlesztett dikalcium-foszfátot, az ömlesztett trikalcium-foszfátot, valamint a dikalcium-foszfátot és a trikalcium-foszfátot tartalmazó ömlesztett takarmányokat tartják,
— a dikalcium-foszfát vagy trikalcium-foszfát beszerzésével és felhasználásával, valamint a dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány értékesítésével kapcsolatos nyilvántartásokat legalább öt évig az illetékes hatóság rendelkezésére tartják.
b) A dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány címkéjén és kísérő okmányán világosan szerepel az »állati eredetű dikalcium/trikalcium-foszfátot tartalmaz – kérődzők takarmányozására nem használható« felirat.
c) A dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó ömlesztett takarmány szállítását olyan járművel végzik, amely nem szállít egyidejűleg kérődzőknek szánt takarmányt. Ha a járművet ezt követően kérődzőknek szánt takarmány szállítására használják, a keresztszennyeződés elkerülése érdekében alaposan ki kell takarítani az illetékes hatóság által jóváhagyott eljárásnak megfelelően.
d) Tilos dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány felhasználása és tárolása olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket tartanak.
E feltételtől eltérően az illetékes hatóság engedélyezheti dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmány felhasználását és tárolását olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket tartanak, amennyiben megfelelőnek ítéli a gazdaságban a kérődzők dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot tartalmazó takarmánnyal való etetésének megelőzésére végrehajtott intézkedéseket.
D. Az A. b) iii. pontban említett vérkészítmények és az A. c) pontban említett vérliszt, valamint az ilyen fehérjéket tartalmazó takarmány nem kérődző haszonállatok, illetve halak takarmányozása céljából való felhasználására a következő feltételek alkalmazandók:
a) A vér az EU által jóváhagyott, kérődzők vágását nem végző és ilyen üzemként nyilvántartott vágóhídról származik és közvetlenül a feldolgozóüzembe szállítják, kizárólag a nem kérődző állatokból származó vér szállítására szolgáló járművel. Ha a járművet korábban kérődzők vérének szállítására használták, a takarítást követően az illetékes hatóság megvizsgálja azt a nem kérődző állatok vérének szállítása előtt.
E feltételtől eltérően az illetékes hatóság engedélyezheti kérődzők vágását olyan vágóhídon, amely nem kérődzők vérének gyűjtését végzi nem kérődző haszonállatok takarmányában való felhasználásra szánt vérkészítmények és halak takarmányában való felhasználásra szánt vérliszt előállítása céljából, amennyiben a vágóhíd elismert ellenőrző rendszert használ. Ennek az ellenőrző rendszernek legalább a következőket kell tartalmaznia:
— a nem kérődző állatok vágása fizikailag elkülönül a kérődzők vágásától,
— a kérődzőktől származó vér és a nem kérődzőktől származó vér gyűjtésére, tárolására, szállítására és csomagolására szolgáló létesítmények fizikailag elkülönülnek egymástól; és
— a nem kérődző állatoktól származó vért rendszeres mintavételnek és elemzésnek vetik alá a kérődzőktől származó fehérjék jelenlétének kimutatása céljából.
b) A vérkészítményeket és a vérlisztet olyan feldolgozóüzemben állítják elő, amelyben kizárólag nem kérődzőktől származó vért dolgoznak fel.
E feltételtől eltérően az illetékes hatóság engedélyezheti nem kérődző haszonállatok és halak takarmányában való felhasználásra szánt vérkészítmények és vérliszt előállítását kérődzők vérét feldolgozó olyan üzemben, amely a keresztszennyeződés megelőzésére alkalmas elismert ellenőrző rendszert használ. Ennek az ellenőrző rendszernek legalább a következőket kell tartalmaznia:
— a nem kérődző állatokból nyert vér zárt rendszerben történő feldolgozása fizikailag elkülönül a kérődzőkből nyert vér feldolgozásától,
— a kérődzőktől származó és a nem kérődzőktől származó ömlesztett nyersanyagok és ömlesztett késztermékek tárolására, szállítására és csomagolására szolgáló létesítmények fizikailag elkülönülnek egymástól; és
— a nem kérődző állatoktól származó vérkészítményeket és vérlisztet rendszeres mintavételnek és elemzésnek vetik alá a kérődzőktől származó fehérjék jelenlétének kimutatása céljából.
c) A vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmányt az illetékes hatóság által e célra engedélyezett olyan üzemben állítják elő, amely nem állít elő kérődzőknek, illetve halak kivételével más haszonállatoknak szánt takarmányt.
E feltételtől eltérően:
i. nem szükséges külön engedély vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmányból teljes értékű takarmány előállításához olyan, saját célra fenntartott takarmánykeverőt üzemeltető gazdaság esetében:
— amelyet az illetékes hatóság nyilvántartásba vett,
— amelyben vérkészítmények használata esetén csak nem kérődző állatokat, vérliszt használata esetén csak halakat tartanak,
— amely kizárólag az adott gazdaságban felhasznált teljes értékű takarmányt állít elő; és
— ha az előállításhoz használt vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmány összes fehérjetartalma 50 %-nál kevesebb.
ii. az illetékes hatóság a következő feltételekkel engedélyezheti kérődzőknek szánt takarmány előállítását olyan üzemben, amely nem kérődző haszonállatok, illetve halak számára is készít vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmányt:
— a kérődzőknek vagy a halak kivételével más haszonállatoknak szánt ömlesztett és csomagolt takarmányt olyan létesítményben állítják elő, amely fizikailag elkülönül a vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmány előállítására szolgáló létesítményektől,
— az ömlesztett takarmány tárolása, szállítása és csomagolása fizikailag elkülönített létesítményekben történik, a következő módon:
—a) a kérődzőknek szánt takarmányt külön tartják a vérkészítményektől és a vérkészítményeket tartalmazó takarmánytól;
b) a halak kivételével más haszonállatoknak szánt takarmányt külön tartják a vérliszttől és a vérlisztet tartalmazó takarmánytól.
— a vérkészítmények és vérliszt beszerzésével és felhasználásával, valamint az ilyen termékeket tartalmazó takarmány értékesítésével kapcsolatos nyilvántartásokat legalább öt évig az illetékes hatóság rendelkezésére tartják.
d) A vérkészítményt vagy vérlisztet tartalmazó takarmány címkéjén, az azt kísérő kereskedelmi okmányon vagy egészségügyi bizonyítványon világosan szerepel a »vérkészítményeket tartalmaz – kérődzők takarmányozására nem használható«, illetve a »vérlisztet tartalmaz – csak halak takarmányozására« felirat.
e) A vérkészítményeket tartalmazó ömlesztett takarmány szállítását olyan járművel végzik, amely nem szállít egyidejűleg kérődzőknek szánt takarmányt, a vérlisztet tartalmazó ömlesztett takarmány szállítását pedig olyan járművel, amely nem szállít egyidejűleg halak kivételével más haszonállatoknak szánt takarmányt. Ha a járművet ezt követően kérődzőknek, illetve halak kivételével más haszonállatoknak szánt takarmány szállítására használják, a keresztszennyeződés elkerülése érdekében alaposan ki kell takarítani az illetékes hatóság által jóváhagyott eljárásnak megfelelően.
f) Tilos vérkészítményeket tartalmazó takarmány felhasználása és tárolása olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket tartanak, és tilos vérlisztet tartalmazó takarmány felhasználása és tárolása olyan gazdaságban, amelyben halak kivételével más haszonállatot tartanak.
E feltételtől eltérően az illetékes hatóság engedélyezheti vérkészítményeket, illetve vérlisztet tartalmazó takarmány felhasználását és tárolását olyan gazdaságban, amelyben kérődzőket, illetve halak kivételével más haszonállatokat tartanak, amennyiben megfelelőnek ítéli a gazdaságban a kérődzők, illetve a halak kivételével más fajok vérkészítményeket vagy vérlisztet tartalmazó takarmánnyal való etetésének megelőzésére végrehajtott intézkedéseket.
III. Általános végrehajtási feltételek
A. Ezt a mellékletet az 1774/2002/EK rendelet rendelkezéseinek sérelme nélkül kell alkalmazni.
B. A tagállamok naprakész jegyzéket vezetnek a következőkről:
a) vér gyűjtése céljából jóváhagyott vágóhidak, a II. rész D. a) pontjával összhangban;
b) dikalcium-foszfátot, trikalcium-foszfátot, vérkészítményeket vagy vérlisztet előállító, jóváhagyott feldolgozóüzemek; és
c) hallisztet és a b) pontban említett fehérjéket tartalmazó takarmány előállítása céljából engedélyezett üzemek – a saját célra fenntartott takarmánykeverők kivételével –, amelyek a II. rész B. c), C. a) és D. c) pontjában megállapított feltételeknek megfelelően működnek.
a) Ömlesztett feldolgozott állati fehérje, halliszt kivételével, és ilyen fehérjét tartalmazó ömlesztett termékek – beleértve a takarmányokat, a szerves műtrágyákat és a talajjavító szereket is – tárolását és szállítását az adott célra szolgáló létesítményekben végzik. A raktár, illetve a jármű csak kitakarítását, illetőleg az illetékes hatóság által végrehajtott átvizsgálását követően használható más célra.
b) A II. rész A. b) i. pontjában említett ömlesztett halliszt, a II. rész A. b) ii. pontjában említett ömlesztett dikalcium-foszfát és ömlesztett trikalcium-foszfát, a II. rész A. b) iii. pontjában említett vérkészítmények és a II. rész A. c) pontjában említett vérliszt tárolását és szállítását az adott célra szolgáló raktárban, illetve járművel végzik.
c) A b) ponttól eltérően:
i. az egyes raktárak és járművek használhatók az ugyanazon fehérjét tartalmazó takarmányok tárolására és szállítására;
ii. a raktárak, illetve a járművek kitakarításukat követően más célra is használhatók, miután az illetékes hatóság megvizsgálta őket; és
iii. a raktárak és a hallisztet szállító járművek más célra is használhatók, ha a vállalat az illetékes hatóság által elismert ellenőrző rendszert működtet a keresztszennyeződés megakadályozása érdekében. Az ellenőrző rendszernek legalább a következőket kell tartalmaznia:
— nyilvántartás a szállított anyagról és a jármű kitakarításáról; és
— a szállított takarmányból történő rendszeres mintavétel és ennek elemzése a halliszttel való szennyezettség kimutatása céljából.
Az illetékes hatóság gyakori helyszíni ellenőrzéseket végez a fenti ellenőrző rendszer megfelelő alkalmazásának vizsgálatára.
D. Halliszten kívül kérődzőkből származó vérkészítményeket vagy feldolgozott állati fehérjéket tartalmazó takarmány, a kedvtelésből tartott állatok eledelét is beleértve, nem állítható elő olyan üzemben, amely takarmányt állít elő haszonállatok számára, a húsevő prémes állatok kivételével.
Halliszten kívül kérődzőkből származó vérkészítményeket vagy feldolgozott állati fehérjéket tartalmazó ömlesztett takarmányt, a kedvtelésből tartott állatok eledelét is beleértve, tárolás, szállítás és csomagolás közben fizikailag elkülönítetten kell tartani a – húsevő prémes állatok kivételével – haszonállatoknak szánt ömlesztett takarmánytól.
A II. rész A. b) ii. pontjában említett dikalcium-foszfátot vagy trikalcium-foszfátot, valamint a II. rész A. b) iii. pontjában említett vérkészítményeket tartalmazó, a kedvtelésből tartott állatoknak szánt eledelt és a húsevő prémes állatoknak szánt takarmányt a II. rész C. a) és c), illetve D. c) és e) pontjaival összhangban kell előállítani és szállítani.
1. Kérődzőkből származó feldolgozott állati fehérje és ilyen feldolgozott állati fehérjét tartalmazó termékek harmadik országba történő kivitele tilos.
2. Az illetékes hatóság a következő feltételekkel engedélyezheti a nem kérődző állatokból származó feldolgozott állati fehérje és az ilyen fehérjét tartalmazó termékek kivitelét:
— felhasználási célja nem tartozik a 7. cikkben meghatározott tilalom alá;
— a kivitel előtt a harmadik országgal írásos megállapodást kötnek, amelyben a harmadik ország kötelezi magát arra, hogy betartja a végső felhasználásra vonatkozó rendelkezéseket és tartózkodik a feldolgozott állati fehérjék vagy az ilyen fehérjéket tartalmazó termékek 7. cikkben tiltott célú újrakivitelétől.
3. E rendelet hatékony végrehajtása érdekében a 2. pontnak megfelelően kivitelt engedélyező tagállamok az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretén belül értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot az érintett harmadik országgal kötött megállapodás valamennyi szerződéses feltételéről.
A 2. és 3. pontot nem kell alkalmazni:
— halliszt kivitelére, ha az megfelel a II. rész B. pontjában foglalt feltételeknek,
— hallisztet tartalmazó termékekre,
— kedvtelésből tartott állatoknak szánt eledelre.
F. Az illetékes hatóság a 95/53/EK irányelvvel összhangban a teljes előállítási és értékesítési lánc során iratellenőrzést és fizikai vizsgálatot végez, a takarmányok vizsgálatát is beleértve, hogy ellenőrizze az említett irányelv, valamint e rendelet rendelkezéseinek betartását. Tiltott állati fehérje előfordulásának észlelése esetén a 95/53/EK irányelvet kell alkalmazni. Az illetékes hatóság rendszeresen ellenőrzi az említett hatósági vizsgálatok számára elemzéseket végző laboratóriumok alkalmasságát, főként a körvizsgálatok eredményének értékelésével. Ha az alkalmasság nem tekinthető kielégítőnek, minimális javító intézkedésként újra kell képezni a laboratóriumi személyzetet.
V. MELLÉKLET:
KÜLÖNLEGES FERTŐZÉSI VESZÉLYT JELENTŐ ANYAGOK
1. A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok fogalommeghatározása
A következő szöveteket különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagoknak kell nyilvánítani, ha ellenőrzött vagy meghatározatlan kockázatot jelentő tagállamból, harmadik országból vagy régióból származó állatból származnak:
a) a szarvasmarhafélék tekintetében:
i. a 12 hónaposnál idősebb állatok koponyája az alsó állkapocs kivételével, beleértve az agyat és a szemeket, valamint a gerincvelő;
ii. a 24 hónaposnál idősebb állatok gerincoszlopa a farokcsigolyák, a nyaki, mellkasi és ágyéki csigolyák tövis- és harántnyúlványai, valamint a középső keresztcsonti taréj és a keresztcsont szárnyai kivételével, de beleértve a gerincalapi idegdúcokat és a gerincvelőt; valamint
iii. bármilyen korú állatok mandulája, belei a patkóbéltől (duodenum) a végbélig (rectum) és a bélfodra.
b) juh- és kecskefélék tekintetében
i. a 12 hónaposnál idősebb, illetve olyan állatok koponyája, beleértve az agyat és a szemet, mandulája és gerincveleje, amelyek állandó metszőfoga áttörte a fogínyt; valamint
ii. bármilyen korú állat lépe és csípőbele.
2. Eltérés a tagállamok számára
Az 1. ponttól eltérve az említett pontban felsorolt szöveteket, amelyek elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő tagállamból származnak, továbbra is különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagoknak kell tekinteni.
3. Jelölés és megsemmisítés
A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat színezőanyaggal kell megfesteni, vagy eltávolításukat követően más módon azonnal megjelölni, és ártalmatlanítani az 1774/2002/EK rendeletben és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésében megállapított rendelkezésekkel összhangban.
4. A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolítása
4.1. A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag eltávolítása a következő helyeken végezhető:
a) vágóhidak vagy adott esetben más vágási helyek;
b) szarvasmarhafélék gerincoszlopa esetében darabolóüzemek;
c) adott esetben az 1774/2002/EK rendelet 10. cikkében említett közbenső kezelésre szánt üzemek vagy az 1774/2002/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdése c) pontjának iv., vi. és vii. alpontja értelmében engedélyezett és nyilvántartásba vett felhasználók és gyűjtőközpontok.
4.2. A 4.1. ponttól eltérve a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolításához használt alternatív vizsgálat a következő feltételekkel engedélyezhető:
a) a vágóhidakon valamennyi olyan állaton el kell végezni a vizsgálatot, amelyekből el kell távolítani a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot;
b) semmilyen, emberi fogyasztásra vagy állatok takarmányozására szánt, szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélékből előállított termék nem hagyhatja el a vágóhidat azelőtt, hogy az illetékes hatóság meg ne kapta és el ne fogadta volna a vizsgálatok eredményét valamennyi potenciálisan fertőzött levágott állatot illetően, ha valamelyikükben BSE-t állapítottak meg;
c) ha egy alternatív vizsgálat pozitív eredményt mutat, a 3. pontnak megfelelően a vágóhídon esetlegesen beszennyeződött szarvasmarha-, juh- vagy kecskeféléből származó minden anyagot megsemmisítenek, hacsak a test valamennyi részét, az érintett állat bőrét is beleértve, be nem tudják azonosítani és nem tudják elkülönítve tárolni.
4.3. A 4.1. ponttól eltérve a tagállamok határozhatnak úgy, hogy engedélyezik:
a) a juh- és kecskefélék gerincvelejének a kifejezetten e célra engedélyezett darabolóüzemben történő eltávolítását;
b) a szarvasmarha gerincoszlopának a kifejezetten e célra engedélyezett, ellenőrzött és nyilvántartott hentesüzletben történő eltávolítását a vágott állati testekből, illetve azok részeiből;
c) szarvasmarhafélék fejhúsának a kifejezetten e célra engedélyezett darabolóüzemben történő lefejtését a 9. pontban meghatározott rendelkezésekkel összhangban.
4.4. A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolítására vonatkozó, e fejezetben meghatározott szabályok nem vonatkoznak az 1774/2002/EK rendeletben meghatározott, 1. kategóriába tartozó anyagokra, melyeket az illetékes hatóság felügyelete mellett veszélyeztetett vagy védett dögevőmadár-fajok etetéséhez használnak.
5. A mechanikai úton elválasztott húsra vonatkozó intézkedések
Az 5. cikk (2) bekezdésében említett egyedi döntések mellett és a 9. cikk (3) bekezdésétől eltérve valamennyi tagállamban tilos lesz csontok vagy csonttal darabolt marha-, juh- és kecskehús felhasználása mechanikai úton elválasztott hús előállításához.
6. A szövetek roncsolásával kapcsolatos intézkedések
Az 5. cikk (2) bekezdésében említett egyedi határozatoktól függetlenül és a 8. cikk (3) bekezdésétől eltérve mindaddig, amíg valamennyi tagállamot nem nyilvánítják elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országnak, tilos a központi idegrendszer szöveteinek roncsolása – amely a megfelelő kábítás után egy hosszúkás, bot alakú eszköznek a koponyaüregbe vezetésével történik – olyan szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélék esetében, amelyek húsát emberi fogyasztásra és állati takarmányozásra szánják.
7. A szarvasmarhafélék nyelvének leválasztása
Az emberi fogyasztásra vagy állatok takarmányozására szánt, bármilyen korú szarvasmarhafélék nyelvét a vágóhídon a nyelvcsont nyelvnyúlványára csőrszerűen ejtett keresztirányú vágással kell leválasztani.
8. A szarvasmarhafélék fejhúsának lefejtése
8.1. A 12 hónaposnál idősebb szarvasmarhák fejhúsát a hatáskörrel rendelkező hatóság által elismert ellenőrző rendszerrel összhangban a vágóhídon kell lefejteni, a fejhúsnak a központi idegrendszer szöveteivel való esetleges szennyeződése megelőzése érdekében. A rendszernek legalább az alábbi intézkedéseket kell tartalmaznia:
a) a fejhús lefejtése egy erre kijelölt, a vágóvonal egyéb részeitől fizikailag elkülönített helyen történik;
b) amennyiben a fejhús lefejtése előtt a fejet eltávolítják a szállítószalagról vagy az akasztóhorogról, át nem eresztő és tartós tömítéssel lezárják a homloki nyílást és az öreglyukat. Amennyiben az agytörzsből mintát vesznek BSE-re irányuló laboratóriumi vizsgálat céljából, az öreglyukat a mintavételt követően azonnal le kell zárni;
c) tilos a fejhús lefejtése, amennyiben a szem megsérült, vagy közvetlenül a vágást megelőzően, illetve azt követően kiesett, vagy bármely egyéb olyan károsodást szenvedett, amely a fejnek a központi idegrendszer szöveteivel való szennyeződését okozhatta;
d) tilos a fejhús lefejtése olyan fejről, amelyet nem a második francia bekezdésnek megfelelő módon zártak le;
e) az általános higiéniai szabályok sérelme nélkül meghatározott munkaelőírásokat kell alkalmazni a fejhús lefejtésekor bekövetkező szennyeződésének megelőzésére, különösen olyan esetben, ha a második francia bekezdésben említett tömítés kiesett, vagy a folyamat során a szem megsérült;
f) a központi idegrendszer szöveteinek kimutatására szolgáló megfelelő laboratóriumi vizsgálatot magában foglaló mintavételi tervet kell alkalmazni annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelően végrehajtják-e a szennyeződés csökkentését célzó intézkedéseket.
8.2. A 8.1. pont előírásaitól eltérve a tagállamok úgy határozhatnak, hogy a szarvasmarhafélék fejhúsának lefejtése tekintetében olyan alternatív ellenőrző rendszert alkalmaznak a vágóhídon, amely a fejhúsnak a központi idegrendszer szöveteivel való szennyeződése egyenértékű csökkenését eredményezi. A központi idegrendszer szöveteinek kimutatására szolgáló megfelelő laboratóriumi vizsgálatot magában foglaló mintavételi tervet kell alkalmazni annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelően végrehajtják-e a szennyeződés csökkentését célzó intézkedéseket. Az ezen eltérést alkalmazó tagállamok az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot ellenőrző rendszerükről és a mintavételezés eredményéről.
8.3. Ha a lefejtés a szarvasmarhaféle fejének a szállítószalagról vagy akasztóhorogról való levétele nélkül történik, a 8.1. és a 8.2. pont nem alkalmazandó.
9. Szarvasmarhafélék fejhúsának lefejtése engedélyezett darabolóüzemekben
A 8. ponttól eltérve a tagállamok dönthetnek a szarvasmarhafélék fejhúsának az e célra engedélyezett darabolóüzemben történő leválasztása engedélyezése mellett, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:
a) tárolása és a vágóhídról a darabolóüzembe történő szállítása során a darabolóüzembe történő szállításra szánt fejeket állványra kell függeszteni;
b) mielőtt a fejet átraknák a szállítószalagról vagy az akasztóhorogról az állványra, át nem eresztő, tartós tömítéssel lezárják a homloki nyílást, valamint az öreglyukat. Amennyiben az agytörzsből mintát vesznek BSE-re irányuló laboratóriumi vizsgálat céljából, az öreglyukat a mintavételt követően azonnal le kell zárni;
c) olyan fejet, amelyen nem a b) pont szerint végezték el a tömítést, amelyben a szem megsérült vagy közvetlenül a vágást megelőzően, illetve azt követően kiesett, vagy bármely egyéb olyan károsodást szenvedett, amely a fejnek a központi idegrendszer szöveteivel való szennyeződését okozhatta, ki kell zárni a kifejezetten e célra engedélyezett darabolóüzembe történő szállításból;
d) a központi idegrendszer szöveteinek kimutatására szolgáló megfelelő laboratóriumi vizsgálatot magában foglaló mintavételi tervet kell a vágóhíd számára alkalmazni annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelően végrehajtják-e a szennyeződés csökkentését célzó intézkedéseket;
e) a fejhús lefejtését az illetékes hatóság által elismert ellenőrző rendszerrel összhangban kell végezni, a fejhúsnak a központi idegrendszer szöveteivel való esetleges szennyeződése megelőzése érdekében. A rendszernek legalább a következőket kell tartalmaznia:
i. minden egyes fejet szemrevételezés útján ellenőrizni kell szennyeződés vagy sérülésre utaló jelek tekintetében és a tömítés megfelelő voltát illetően, mielőtt megkezdenék a fejhús lefejtését;
ii. tilos a fejhús lefejtése olyan fejről, amely nincs helyesen tömítve, a szem sérült, vagy bármely egyéb olyan károsodást szenvedett, amely a fejnek a központi idegrendszer szöveteivel való szennyeződését okozhatta. Tilos a fejhús lefejtése olyan fejekről is, amelyek esetében felmerül az ilyen fejtől eredő szennyeződés gyanúja;
iii. az általános higiéniai szabályok sérelme nélkül meghatározott munkaelőírásokat kell alkalmazni a fejhús szállításakor és lefejtésekor bekövetkező szennyeződésének megelőzésére, különösen olyan esetben, ha a tömítés kiesett, vagy a folyamat során a szem megsérült;
f) a központi idegrendszer szöveteinek kimutatására szolgáló megfelelő laboratóriumi vizsgálatot magában foglaló mintavételi tervet kell alkalmazni a darabolóüzem számára annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelően végrehajtják-e a szennyeződés csökkentését célzó intézkedéseket.
10. A kereskedelemre és kivitelre vonatkozó szabályok
10.1. A tagállamok csak akkor határozhatnak úgy, hogy engedélyezik különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot tartalmazó fej vagy nem vágott állati test más tagállamba történő szállítását, ha az adott másik tagállam megállapodott az ilyen anyag fogadásáról, és jóváhagyta a kivitelre és szállításra vonatkozó különleges feltételeket.
10.2. A 10.1. ponttól eltérve a gerincoszlopon kívül más különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot nem tartalmazó vágott állati test, hasított féltest, nagykereskedelmi értékesítés céljából legfeljebb három részre darabolt féltest, valamint negyed test – beleértve az idegdúcok dorzális gyökerét – másik tagállamba szállítható az utóbbi előzetes beleegyezése nélkül.
10.3. A szarvasmarha-, juh- és kecskefélék különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat tartalmazó fejének és friss húsának a Közösségből történő kivitele tilos.
11. Ellenőrzések
11.1. A tagállamok gyakori hatósági ellenőrzést végeznek, hogy megvizsgálják az e mellékletben foglalt előírások helyes alkalmazását, és biztosítsák a szennyeződés elkerüléséhez szükséges intézkedések meghozatalát, különösen vágóhidakon, darabolóüzemekben vagy más olyan helyeken, ahol különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag eltávolítására kerül sor, mint például a hentesüzletek vagy az 4.1. c) pontban említett létesítmények.
11.2. A tagállamok rendszert hoznak létre annak biztosítására és ellenőrzésére, hogy a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat a 999/2001/EK rendelettel, valamint az 1774/2002/EK rendelettel összhangban kezelik és távolítják el.
11.3. Megfelelő ellenőrző rendszert kell alkalmazni a gerincoszlop eltávolítására az 1. a) pontban meghatározottak szerint. A rendszernek legalább a következő intézkedéseket kell magában foglalnia:
a) amennyiben nem szükséges eltávolítani a gerincoszlopot, a szarvasmarhafélék gerincoszlopot tartalmazó vágott testét vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeit jól látható kék csíkkal kell jelölni az 1760/2000/EK rendeletben említett címkén;
b) a hússzállítmány kereskedelmi okmányán fel kell tüntetni az olyan szarvasmarhafélék vágott testének vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeinek a számára vonatkozó különleges információt, amelyből el kell távolítani a gerincoszlopot, illetve amelyből nem kell eltávolítani a gerincoszlopot. Adott esetben behozatal esetén a különleges információkat a 136/2004/EK bizottsági rendelet ( 23 ) 2. cikkének (1) bekezdésében említett dokumentumban fel kell tüntetni;
c) a hentesüzleteknek legalább egy évig meg kell őrizniük a b) pontban említett kereskedelmi dokumentumokat.
VI. MELLÉKLET
KÉRŐDZŐKTŐL SZÁRMAZÓ ANYAGBÓL ELŐÁLLÍTOTT VAGY AZT TARTALMAZÓ ÁLLATI EREDETŰ TERMÉKEK A 9. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETTEK SZERINT
A 9. cikk (1) bekezdésében említettek szerint tilos kérődzőkből származó anyagokat felhasználni a következő állati eredetű termékek gyártásánál:
a) mechanikai úton kinyert hús;
b) haszonállatok takarmányozására szánt dikalcium-foszfát;
c) zselatin, hacsak nem kérődzők nyersbőréből állították elő;
d) kérődzők kiolvasztott zsírjából készült származékok;
e) kérődzők kiolvasztott zsírja, hacsak nem a következőkből állították elő:
i. emberi fogyasztásra alkalmasnak nyilvánított elválasztott zsírszövet;
ii. a 90/667/EGK irányelvben említett szabványokkal összhangban feldolgozott nyersanyagok.
VII. MELLÉKLET
A FERTŐZŐ SZIVACSOS AGYVELŐBÁNTALMAK FELSZÁMOLÁSA
A. FEJEZET
A TSE előfordulásának megerősítését követő intézkedések
1. A 13. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett felmérésnek azonosítania kell a következőket:
a) a szarvasmarhafélék esetében:
— az abban a gazdaságban tartott összes többi kérődzőt, amelyhez az állat tartozik, és amelyben a betegséget megállapították,
— ha a betegséget nőivarú állatnál állapították meg, annak utódait a betegség klinikai kitörését megelőző két éven belül, vagy azt követően,
— az abban a kohortban lévő összes állatot, amelyben a betegséget megállapították,
— a betegség lehetséges eredetét,
— az abban a gazdaságban tartott egyéb állatokat, amelyben a betegséget megállapították, vagy az egyéb olyan gazdaságokban tartott egyéb állatokat, amelyek a TSE kórokozója által fertőzöttekké válhattak, vagy ugyanannak a takarmány- vagy szennyezési forrásnak voltak kitéve,
— az esetlegesen fertőzött takarmány és egyéb anyagok forgalmát vagy a terjesztés bármely más eszközét, amely átvihette a TSE kórokozóját a kérdéses gazdaságból vagy gazdaságba;
b) juh- és kecskefélék esetében:
— az abban a gazdaságban tartott összes többi, juh- és kecskefélén kívüli kérődzőt, amelyhez az állat tartozik, és amelyben a betegséget megállapították,
— amennyiben megállapíthatók, a szülőállatokat, továbbá nőivarú állatok esetében annak az állatnak, amelyben a betegséget megállapították, valamennyi embrióját, petesejtjét és utolsó utódát,
— a gazdaságban, ahol az állatban a betegséget megállapították, a második francia bekezdésben felsoroltakon kívül tartott összes többi juh- és kecskefélét,
— a betegség feltehető eredetét és a többi gazdaságot, amelyben vannak olyan állatok, embriók és petesejtek, amelyek megfertőződhettek a TSE kórokozójával, vagy ugyanabból a takarmányból ettek, vagy ki voltak téve ugyanannak a fertőzési forrásnak,
— az esetlegesen fertőzött takarmány és egyéb anyagok forgalmát vagy a terjesztés bármely más eszközét, amely átvihette a TSE kórokozóját a kérdéses gazdaságból vagy gazdaságba.
2. A 13. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott intézkedések tartalmazzák legalább az alábbiakat:
2.1. A BSE szarvasmarhafélében való megállapításakor az 1. pont a) alpontjának második és harmadik francia bekezdésében említett felmérés által azonosított szarvasmarhafélék leölését és teljes megsemmisítését; a tagállam azonban úgy dönthet, hogy:
— nem öli le és semmisíti meg az 1. pont a) alpontjának harmadik francia bekezdésében említett kohort állatait, ha bizonyítható, hogy az ilyen állatok nem jutottak ugyanahhoz a takarmányhoz, mint a fertőzött állat,
— felfüggeszti az 1. pont a) alpontjának harmadik francia bekezdésében említett kohorthoz tartozó állatok leölését és megsemmisítését ezek termékeny élettartamának végéig, feltéve, hogy ezek folyamatosan spermagyűjtő központban tartott bikák, és biztosítható, hogy pusztulásukat követően teljes mértékben megsemmisítik azokat.
2.2. Ha juhok surlókórjának gyanúja merül fel egy juh- vagy kecskefélénél az egyik tagállam valamely gazdaságban, az összes többi juh- vagy kecskefélét hatóságilag szállítási tilalom alá kell helyezni, amíg a vizsgálatok eredményei rendelkezésre nem állnak. Ha bebizonyosodik, hogy az a gazdaság, ahol az állat tartózkodott, amikor a surlókór gyanúja felmerült, valószínűleg nem az a gazdaság, amelyben az állat a surlókórral megfertőződhetett, az illetékes hatóság a rendelkezésre álló járványügyi információk alapján dönthet úgy, hogy más gazdaságokat, vagy csak azt a gazdaságot helyezi hatósági ellenőrzés alá, ahol a fertőzés történt.
2.3. Ha a juh- vagy kecskefélében megerősítik a TSE előfordulását:
a) ha a BSE nem zárható ki a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának c) alpontjában meghatározott eljárás szerint végzett körvizsgálat során, az 1. pont b) alpontjának másodiktól ötödikig terjedő francia bekezdéseiben említett felmérés által azonosított állatok, embriók és petesejtek leölése és teljes körű megsemmisítése által;
b) ha az illetékes hatóság döntése alapján a BSE a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának c) alpontjában meghatározott eljárás szerint kizárható:
vagy
i. az 1. pont b) alpontjának második és harmadik francia bekezdésében említett vizsgálattal azonosított valamennyi állat, embrió és petesejt leölése és teljes megsemmisítése. A gazdaságra a 3. pontban meghatározott feltételek vonatkoznak;
vagy
ii. az 1. pont b) alpontjának második és harmadik francia bekezdésében említett vizsgálattal azonosított valamennyi állat, embrió és petesejt leölése és teljes megsemmisítése az alábbiak kivételével:
— ARR/ARR genotípusú tenyészkosok,
— tenyész-anyajuhok, amelyek legalább egy ARR alléllal rendelkeznek, és nincs VRQ alléljuk, valamint, ahol az ilyen tenyész-anyajuhok vemhesek a felmérés idején, a későbbiekben született bárányok, ha genotípusuk megfelel e bekezdés követelményeinek,
— legalább egy ARR alléllal rendelkező juhok, amelyeket kizárólag vágásra szánnak,
— ha az illetékes hatóság úgy határoz, a három hónaposnál fiatalabb juhok és kecskék, amelyeket kizárólag vágásra szánnak.
A gazdaságra a 3. pontban meghatározott feltételek vonatkoznak;
vagy
iii. a tagállam azonban úgy dönthet, hogy nem öli le és semmisíti meg az 1. pont b) alpontjának második és harmadik francia bekezdésében említett vizsgálattal azonosított állatokat, amennyiben nehéz ismert genotípusú helyettesítő juhféléket beszerezni, vagy ahol az ARR allél gyakorisága a tenyészeten vagy a gazdaságon belül alacsony, illetve ahol az említett állatokat a beltenyészet elkerülése céljából vagy az összes járványügyi tényező ésszerű megfontolása alapján szükségesnek tekintik. A gazdaságra a 4. pontban meghatározott feltételek vonatkoznak.
c) A b) pontban meghatározott intézkedésektől eltérve és kizárólag akkor, ha a gazdaságban kimutatott TSE-előfordulás atipikus surlókór, a tagállam határozhat az 5. pontban ismertetett intézkedések alkalmazása mellett.
d) A tagállamok a következőképpen határozhatnak:
i. a b) pont i. alpontjában említett állatok leölése és teljes megsemmisítése helyett azok emberi fogyasztás céljából történő levágása;
ii. a b) pont ii. alpontjában említett állatok leölése és teljes megsemmisítése helyett azok emberi fogyasztás céljából történő levágása;
feltéve, hogy:
— az állatokat az érintett tagállam területén vágják le,
— minden 18 hónapnál idősebb vagy kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal rendelkező, emberi fogyasztás céljából levágott állatot meg kell vizsgálni TSE előfordulása szempontjából a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának b) alpontjában meghatározott laboratóriumi módszerek szerint.
e) A b) pont i. és iii. alpontjaival összhangban leölt és megsemmisített, illetve emberi fogyasztás céljából levágott juhfélék prionfehérje-genotípusát legfeljebb 50 egyed erejéig meg kell vizsgálni.
f) Az a tagállam, amelyben az ARR allél gyakorisága alacsony az állományokban és a gazdaságokban, vagy ahol ez a beltenyészet elkerülése végett szükségesnek tűnik, a 2.3. b) pont i. és ii. alpontja értelmében legfeljebb öt tenyészévvel elhalaszthatja az állatok megsemmisítését.
2.4. Ha a fertőzött állat más gazdaságból származik, a tagállam az eset előzményei alapján eldöntheti, hogy alkalmaz-e betegségfelszámolási intézkedéseket a származási gazdaságban amellett a gazdaság mellett, vagy ahelyett a gazdaság helyett, ahol a fertőzést azonosították; abban az esetben, ha egy földterületet egynél több állomány közös legeltetésére használnak, a tagállamok eldönthetik, hogy ezeknek az intézkedéseknek a végrehajtását csak egy állományra korlátozzák, az összes járványügyi tényező indokolt megfontolása alapján; ha egynél több állományt tartanak egy gazdaságban, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy az intézkedések alkalmazását csak arra az állományra korlátozzák, amelyben a TSE-t megállapították, feltéve, hogy igazolták, hogy az állományt egymástól elkülönítve tartották, és hogy a fertőzés terjedése az állományok között sem közvetlen, sem közvetett érintkezés útján nem valószínű.
3. A 2.3. a) és b) pontok i–ii. alpontjaiban említett intézkedéseknek valamely gazdaságban történő alkalmazását követően:
3.1. A gazdaság(ok)ba kizárólag a következő állatok kerülhetnek:
a) ARR/ARR genotípusú hímivarú juhok;
b) legalább 1 ARR allélt hordozó és VRQ allél nélküli juhok;
c) kecskefélék, feltéve, ha:
i. nincsenek az a) és b) pont szerintiektől eltérő genotípusú juhfélék tenyésztés céljából a gazdaságban;
ii. az állomány megsemmisítését követően megtörtént a gazdaság valamennyi állattartó épületének alapos takarítása és fertőtlenítése.
3.2. Csak az alábbi magzati juh termékek használhatók a gazdaság(ok)ban:
a) ARR/ARR genotípusú kosoktól származó sperma;
b) legalább 1 ARR allélt hordozó és VRQ allél nélküli embriók.
3.3. A gazdaságból származó állatok szállítása a következő feltételek mellett lehetséges:
a) az ARR/ARR juhoknak a gazdaságból történő szállítása semmilyen korlátozás hatálya alá nem tartozik;
b) a csak egy ARR allélt hordozó juhoknak a gazdaságból vágásra történő szállítása csak közvetlenül emberi fogyasztásra vagy megsemmisítés céljából lehetséges; azonban
— az egy ARR alléllal rendelkező, és VRQ alléllal nem rendelkező anyajuhok szállíthatók más gazdaságokba, melyek a 2.3.b) pont i. vagy ii. alpontja vagy a 4. pont szerinti intézkedések végrehajtását követően korlátozás alá esnek,
— ha az illetékes hatóság úgy határoz, bárányok és kecskegidák kizárólag vágás előtti hízlalás céljából elszállíthatók más gazdaságokba; a célgazdaságban nem tartózkodhat semmilyen más juh- vagy kecskeféle, csak amelyeket a vágás előtt hizlalnak, és nem küldhetnek élő juh- vagy kecskefélét más gazdaságokba, kivéve közvetlenül vágás céljából;
c) a kecskefélék szállítása lehetséges, amennyiben a gazdaság fokozott TSE-megfigyelés alatt áll, beleértve az összes olyan kecskeféle vizsgálatát, amelyek 18 hónapnál idősebbek és:
i. emberi fogyasztás céljából levágják termékeny élettartamuk végén; vagy
ii. amelyek elpusztultak vagy amelyeket leöltek a gazdaságban, és amelyek megfelelnek a III. melléklet A. fejezete II. 3. pontjában említett feltételeknek;
d) ha a tagállam úgy határoz, a két hónaposnál fiatalabb juhok és kecskegidák elszállíthatók a gazdaságból közvetlenül emberi fogyasztásra történő vágás céljából.
3.4. A 3.1., 3.2. és 3.3. pontban említett korlátozásokat a következő időponttól további két éven keresztül kell alkalmazni a gazdaságra:
a) a gazdaságban lévő valamennyi juhfélének az ARR/ARR-státus elérési időpontja; vagy
b) azon utolsó időpont, amikor bármilyen juh- vagy kecskefélét tartottak a gazdaságban; vagy
c) az időpont, amikortól a 3.3. pont c) alpontjában meghatározott TSE-megfigyelés megvalósult; vagy
d) az a dátum, amikor a gazdaságban az összes tenyészkos ARR/ARR genotípusú, és az összes tenyész-anyajuh legalább egy ARR alléllal rendelkezik és nincs VRQ allélja, feltéve, hogy a kétéves időszak során negatív eredménnyel jártak a TSE-vizsgálatok a következő 18 hónaposnál idősebb állatok esetében:
— a produktív élettartamuk végén emberi fogyasztás céljából levágott állatok éves mintája a III. melléklet A. fejezete II. 5. pontjában található táblázatban jelzett minta nagyság szerint, valamint
— a III. melléklet A. fejezete II. 3. pontjában említett összes juhféle, amely a gazdaság területén pusztult el vagy ott lett leölve.
4. Miután a gazdaság alkalmazni kezdte a 2.3.b) pont iii. alpontjában ismertetett intézkedéseket, és a TSE utolsó előfordulásának kimutatását követő két tenyésztési év időtartamára:
a) a gazdaságban tartózkodó valamennyi juh- és kecskefélét azonosítani kell;
b) a gazdaságban lévő valamennyi juh- és kecskeféle csak az érintett tagállam területén mozgatható emberi fogyasztás céljából történő levágásra vagy megsemmisítés céljából; minden, 18 hónaposnál idősebb, emberi fogyasztás céljából levágott állatot meg kell vizsgálni TSE előfordulása szempontjából a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának b) alpontjában meghatározott laboratóriumi módszerekkel összhangban;
c) az illetékes hatóságnak biztosítania kell, hogy embriókat és petesejteket nem szállítanak el a gazdaságból;
d) a gazdaságban kizárólag az ARR/ARR genotípusú kosok spermáját és a legalább egy ARR alléllel rendelkező, VRQ alléllel nem rendelkező embriókat használhatják fel;
e) minden, 18 hónaposnál idősebb juh-és kecskefélét, amely a gazdaság területén pusztult el, vagy ott lett leölve, TSE szempontjából meg kell vizsgálni;
f) a gazdaságba csak ARR/ARR genotípusú hímivarú juhok, és olyan gazdaságból származó nőivarú juhok kerülhetnek, amelyekben nem mutatták ki a TSE előfordulását, illetve olyan állományból származnak, melyek megfelelnek a 3.4. pontban meghatározott feltételeknek;
g) a gazdaságba csak olyan gazdaságból származó kecskefélék kerülhetnek, amelyekben nem mutatták ki a TSE előfordulását, illetve olyan állományból származnak, melyek megfelelnek a 3.4. pontban meghatározott feltételeknek;
h) a gazdaságban lévő minden juh- és kecskefélére közös legeltetési korlátozások vonatkoznak, melyeket az illetékes hatóság határoz meg, az összes járványügyi tényező ésszerű megfontolása alapján;
i. a b) ponttól eltérve, ha az illetékes hatóság úgy határoz, a bárányok és kecskegidák – kizárólag vágás előtti hízlalás céljából – elszállíthatók ugyanazon tagállam más gazdaságába; feltéve, hogy a célgazdaságban kizárólag a vágás előtt hizlalt juh- vagy kecskeféle tartózkodik, és kizárólag vágás céljából küldhetnek élő juh- vagy kecskefélét más gazdaságokba.
5. A 2.3. pont c) alpontjában előírt eltérés alkalmazását követően a következő intézkedéseket kell alkalmazni:
a) vagy az 1. pont b) alpontjának második és harmadik francia bekezdésében említett vizsgálattal azonosított valamennyi állat, embrió és petesejt leölése és teljes megsemmisítése. A tagállamok határozhatnak a leölt és megsemmisített juhfélék prionfehérje-genotípusának meghatározása mellett;
b) vagy, a TSE utolsó előfordulásának kimutatását követő két tenyésztési év időtartamára, legalább a következő intézkedéseket:
i. a gazdaságban tartózkodó valamennyi juh- és kecskefélét azonosítani kell;
ii. a gazdaságnak két évig fokozott TSE-megfigyelés alatt kell állnia, beleértve az összes 18 hónapnál idősebb, emberi fogyasztás céljából levágott juh- és kecskeféle vizsgálatát, valamint minden 18 hónaposnál idősebb juh- és kecskefélét, amely a gazdaság területén pusztult el, vagy ott lett leölve,
iii. az illetékes hatóság biztosítja, hogy élő juh- és kecskeféléket, embriót és petesejtet nem szállítanak el a gazdaságból más tagállamba vagy harmadik országokba.
6. A 2.3.b) pont iii. alpontjában előírt intézkedéseket vagy a 2.3. pont c) és d) alpontjaiban előírt eltéréseket alkalmazó tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot azoknak a körülményeknek és feltételeknek a listájáról, amelyeket az eltérések engedélyezésekor alkalmaznak. Ha a TSE további előfordulásait mutatják ki azokban az állományokban, melyekre az eltéréseket alkalmazzák, az említett eltérések megadásának feltételeit felül kell vizsgálni.
B. FEJEZET
A juhok esetében alkalmazott, TSE-rezisztenciára irányuló tenyésztési programok minimumkövetelményei összhangban a 6a. cikkel
1. RÉSZ
Általános követelmények
1. A tenyésztési program a nagy genetikai értékű állományokra helyezi a hangsúlyt.
2. Adatbankot hoznak létre, amely legalább a következő információkat tartalmazza:
a) valamennyi, a tenyésztési programban részt vevő állományban tartott állat azonosítása, fajtája és száma;
b) a tenyésztési programban mintavételre kerülő egyes állatok azonosítása;
c) a genotipizálási vizsgálatok eredményei.
3. Egységes igazolási rendszert kell létrehozni, amelyben minden, tenyésztési programban mintavételre kerülő állat genotípusát egyedi azonosító száma alapján igazolják.
4. Az állatok és a minták azonosítására, a minták feldolgozására és az eredmények közlésére olyan rendszert alakítanak ki, amely minimálisra csökkenti az emberi hiba lehetőségét. E rendszer hatékonyságát rendszeresen, szúrópróbaszerűen ellenőrzik.
5. A tenyésztési program céljaira gyűjtött vér vagy egyéb szövetek genotipizálása a program által jóváhagyott laboratóriumokban történik.
6. A tagállam illetékes hatósága segítséget nyújthat a tenyésztő szervezetek számára genetikai bankok létrehozásához olyan prionfehérje-genotípusokra jellemző spermából, petesejtekből és/vagy embriókból, amelyek a tenyésztési program eredményeképpen valószínűleg megritkulnak.
7. Minden egyes fajta esetén tenyésztési programot hoznak létre, figyelembe véve a következőket:
a) a különböző allélok gyakorisága a fajtán belül;
b) a fajta ritkasága;
c) a beltenyésztés vagy a genetikai sodródás elkerülése.
2. RÉSZ
A résztvevő állományokra vonatkozó különös szabályok
1. A tenyésztési program célja az ARR allél gyakoriságának növelése a juhállományon belül, valamint azon allélek előfordulási gyakoriságának csökkentése, amelyekről kimutatták, hogy hozzájárulnak a TSE-re fertőzésre való hajlam kialakulásához.
2. A résztvevő állományokra vonatkozó minimumkövetelmények a következők:
a) az állományban genotipizált minden állatot biztonságos módon, egyedileg azonosítanak;
b) minden tenyésztésbe vétel előtt, az állományban levő, tenyésztésre szánt kosok esetén genotipizálást kell végezni;
c) bármely hímivarú állatot, amely a VRQ allélt hordozza, le kell vágni vagy ivartalanítani kell a genotípusának meghatározását követő hat hónapon belül; az ilyen állatok csak levágás céljából hagyhatják el a gazdaságot;
d) azon nőivarú állatok, amelyekről megállapították, hogy a VRQ allélt hordozzák, kizárólag levágás céljából hagyhatják el a gazdaságot;
e) az állományban a programban igazoltakon kívül nem használható hímivarú állat tenyésztésre, beleértve a mesterséges termékenyítésre használt spermadonorokat is.
3. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy eltérnek a 2. pont c) és d) alpontjaiban meghatározott követelményektől a fajták és termelési jellemzők védelme érdekében.
4. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a 3. pont szerint megengedett eltérésekről és az alkalmazott feltételekről.
3. RÉSZ
A juhállományok TSE-rezisztens státusának elismerésére irányuló keretfeltételek
1. A keretfeltételek elismerik azon juhállományok TSE-rezisztenciáját, amelyek a 6a. cikkben meghatározott tenyésztési programban való részvétel eredménye alapján megfelelnek a programban meghatározott feltételeknek.
Ezen elismerést legalább a következő két szinten lehet megadni:
a) az I. szintű állományok kizárólag ARR/ARR genotípusú juhokból állnak;
b) a II. szintű állományok azon állományok, amelyek utódai kizárólag ARR/ARR genotípusú kosoktól származnak.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy további szintű elismeréseket adnak a nemzeti igények figyelembevétele érdekében.
2. A TSE-rezisztens állományokban tartott juhok rendszeres, szúrópróbaszerű mintavételét a következőképpen végzik:
a) a gazdaságban, illetve a vágóhídon a genotípusuk ellenőrizése céljából;
b) az I. szintű állományok esetén a 18 hónaposnál idősebb állatokból a vágóhídon vesznek mintát a TSE-vizsgálat céljából, a III. melléklettel összhangban.
4. RÉSZ
A tagállamok által a Bizottságnak benyújtandó jelentések
A juhpopuláció TSE-rezisztenciája kiválasztására irányuló nemzeti tenyésztési programokat bevezető tagállamok értesítik a Bizottságot a programok követelményeiről, és évente jelentést tesznek az elért haladásról. Az egyes naptári évekre vonatkozó jelentést legkésőbb a következő év március 31-ig kell benyújtani.
VIII. MELLÉKLET
FORGALOMBA HOZATAL ÉS KIVITEL
A. FEJEZET
Az élő állatok, sperma és embriók Közösségen belüli kereskedelmének feltételei
I. A JUH- ÉS KECSKEFÉLÉKRE, VALAMINT AZOK SPERMÁIRA ÉS EMBRIÓIRA VONATKOZÓ FELTÉTELEK
A következő feltételeket kell alkalmazni a juh- és kecskefélék kereskedelmére:
a) a tenyésztésre szánt juh- és kecskefélék lehetnek az 1003/2002/EK bizottsági határozat ( 24 ) I. mellékletében meghatározott ARR/ARR prion fehérje genotípusú juhok vagy olyanok, amelyeket születésük óta vagy az utolsó három évben olyan gazdaságokban tartottak, amelyek legalább három éven át megfeleltek a következő követelményeknek:
i. 2007. június 30-ig:
— ott rendszeres hatósági állatorvosi ellenőrzéseket végeztek,
— az állatokat megjelölték,
— nem erősítettek meg surlókóros esetet,
— a vágásra szánt idős nőivarú állatok mintavétel útján történő ellenőrzését elvégzik,
— az ARR/ARR prion fehérje genotípusú juhok kivételével a nőstényeket csak akkor engedik be a gazdaságba, ha azok olyan gazdaságból érkeznek, amely megfelel ugyanezen feltételeknek.
Legkésőbb 2004. július 1-jétől a gazdaságnak vagy gazdaságoknak meg kell kezdeniük a következő kiegészítő feltételek teljesítését:
— a III. melléklet A. fejezete II. részének 3. pontjában említett, 18 hónaposnál idősebb, a gazdaságban elhullott vagy leölt minden állatot megvizsgálnak surlókór tekintetében, a X. melléklet C. fejezete 3.2.b) pontjában megállapított laboratóriumi módszereknek megfelelően, és
— az ARR/ARR prion fehérje genotípusú juhok kivételével a juh- és kecskeféléket csak akkor engedik be a gazdaságba, ha azok olyan gazdaságból érkeznek, amely megfelel ugyanezen feltételeknek.
ii. 2007. július 1-jétől:
— ott rendszeres hatósági állatorvosi ellenőrzéseket végeztek,
— az állatokat a közösségi jogszabályoknak megfelelőként azonosítják,
— nem erősítettek meg surlókóros esetet,
— a III. melléklet A. fejezete II. részének 3. pontjában említett, 18 hónaposnál idősebb, a gazdaságban elhullott vagy leölt minden állatot megvizsgáltak surlókór tekintetében, a X. melléklet C. fejezete 3.2.b) pontjában megállapított laboratóriumi módszereknek megfelelően,
— az ARR/ARR prion fehérje genotípusú juhok kivételével a juh- és kecskeféléket csak akkor engedik be a gazdaságba, ha azok olyan gazdaságból érkeznek, amely megfelel ugyanezen feltételeknek.
Amennyiben azokat olyan tagállamba szánják, amelynek teljes területe vagy annak egy része élvezi a b) vagy c) pontban megállapított rendelkezések előnyeit, a tenyésztésre szánt juh- és kecskeféléknek meg kell felelniük az általános vagy különös kiegészítő feltételeknek, amelyeket a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határoztak meg;
b) egy tagállam, amely teljes területére vagy annak egy részére vonatkozóan rendelkezik kötelezően vagy önkéntesen alkalmazott surlókór elleni nemzeti védekezési programmal:
i. az említett programot benyújthatja a Bizottságnak, különösen az alábbi adatok megadásával:
— a betegség megoszlása a tagállamban,
— a program indokai, figyelembe véve a betegség jelentőségét és a költség/haszon arányt,
— a földrajzi terület, amelyen a programot végrehajtják,
— a gazdaságokra vonatkozóan meghatározott státuskategóriák és az egyes kategóriákon belül elérendő szabványok,
— az alkalmazandó vizsgálati eljárások,
— a program ellenőrző eljárásai,
— azon intézkedések, amelyeket akkor kell alkalmazni, ha egy gazdaság bármely okból elveszti a státusát,
— azon intézkedések, amelyeket akkor kell alkalmazni, ha a program rendelkezéseinek megfelelően végzett ellenőrzések eredménye pozitív;
ii. az i. alpontban említett programot – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően – az e pontban meghatározott kritériumok figyelembevétele esetén lehet jóváhagyni. A Közösségen belüli kereskedelemben megkövetelhető általános vagy különös kiegészítő biztosítékokat – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően – ezzel egy időben vagy legkésőbb a program jóváhagyását követő három hónapon belül kell meghatározni. Az ilyen biztosítékok nem haladhatják meg a tagállamok által nemzeti szinten alkalmazott biztosítékokat;
iii. a tagállamok által benyújtott programok módosításait vagy kiegészítéseit a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően lehet jóváhagyni. A ii. alponttal összhangban meghatározott biztosítékok módosításait ugyanezen eljárásnak megfelelően lehet jóváhagyni;
c) amennyiben egy tagállam úgy ítéli meg, hogy területe vagy területének egy része mentes a surlókórtól:
i. megfelelő bizonyítékokat kell benyújtania a Bizottságnak, különösen az alábbi adatok megadásával:
— a betegségnek a területén való előfordulásának lefolyása,
— a szerológiai, mikrobiológiai, kórbonctani és járványügyi vizsgálatokon alapuló ellenőrző vizsgálatok eredményei,
— azon időszak, amely alatt az ellenőrzéseket végezték,
— a betegségtől való mentességre vonatkozó ellenőrzési intézkedések;
ii. a Közösségen belüli kereskedelemben megkövetelhető általános vagy különös kiegészítő biztosítékokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell meghatározni. E biztosítékok nem haladhatják meg a tagállamok által nemzeti szinten alkalmazott biztosítékokat;
iii. az érintett tagállam az i. alpontban említett – a betegségre vonatkozó – bizonyítékokban bekövetkezett bármilyen változást bejelenti a Bizottságnak. A közzétett adatok figyelembevételével a ii. alponttal összhangban meghatározott biztosítékokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet módosítani vagy visszavonni;
d) 2005. január 1-jétől a juh- és kecskefélék spermáját és embrióit:
i. olyan állatoktól kell gyűjteni, amelyeket születésüktől kezdve folyamatosan, vagy életük utolsó három évében olyan gazdaságban vagy gazdaságokban tartottak, amely(ek) három éve kielégíti(k) az a) alpont i) alpontjának, vagy ahogy célszerű, az a) alpont ii alpontjának követelményeit; vagy
ii. juhfélék spermája esetén a 2002/1003/EK bizottsági határozat ( 25 ) I. mellékletében meghatározott ARR/ARR prion fehérje genotípusú hímivarú állatoktól kell gyűjteni; vagy
iii. juhfélék embriói esetén a 2002/1003/EK határozat I. mellékletében meghatározott ARR/ARR prion fehérje genotípusú legyen.
II. A SZARVASMARHAFÉLÉKRE VONATKOZÓ FELTÉTELEK
Az Egyesült Királyság biztosítja, hogy az 1996. augusztus 1-je előtt területén született és nevelt szarvasmarhaféléket területéről nem szállítják más tagállamokba vagy harmadik országokba.
B. FEJEZET
A 15. cikk (2) bekezdésében említett, TSE-re gyanús vagy azzal igazoltan fertőzött állatok utódaira vonatkozó feltételek
Meg kell tiltani azon nőivarú, TSE-vel fertőzött szarvasmarhafélék vagy igazoltan BSE-fertőzött juh- vagy kecskefélék utoljára született utódának forgalomba helyezését, amelyek e betegség első klinikai tüneteinek megjelenését megelőző két évben vagy az azt követő időszakban születtek.
C.FEJEZET
Bizonyos állati eredetű termékek Közösségen belüli kereskedelmére vonatkozó feltételek
A. SZAKASZ
termékek
A következő állati eredetű termékek mentesülnek a 16. cikk (3) bekezdésében említett tilalom alól, amennyiben olyan szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származnak, amelyekre a B. szakasz feltételei teljesülnek:
— friss hús,
— darált hús,
— húskészítmények,
— húsipari termékek.
B. SZAKASZ
követelmények
Az A. szakaszban említett termékeknek a következő feltételeknek kell megfelelniük:
a) az állatokat, amelyekből a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termék származik, nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel, és mind levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták őket;
b) az állatokat, amelyekből a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termék származik, nem úgy vágták le, hogy előbb a koponyaüregbe befecskendezett gázzal elkábították, vagy ugyanezzel a módszerrel azonnal leölték volna őket, illetőleg kábítás után a központi idegrendszer szöveteit a koponyaüregükbe bevezetett, megnyúlt rúd alakú eszközzel elroncsolták volna;
c) a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek nem a következőkből készültek:
i. az V. melléklet meghatározása szerinti különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag;
ii. a csontozási folyamatok során feltárt ideg- és nyirokszövetek; valamint
iii. szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélék csontjaiból származó, mechanikusan elválasztott hús.
D. FEJEZET
A kivitelre vonatkozó feltételek
Az élő szarvasmarhafélék és az azokból származó állati eredetű termékek – a harmadik országokba történő kivitelüket illetően – az e rendeletben meghatározott, a Közösségen belüli kereskedelemre vonatkozó szabályok alá esnek.
IX. MELLÉKLET
ÉLŐ ÁLLATOK, EMBRIÓK, PETESEJTEK ÉS ÁLLATI EREDETŰ TERMÉKEK KÖZÖSSÉGBE TÖRTÉNŐ BEHOZATALA
▼M31 —————
B. FEJEZET
Szarvasmarhafélék behozatala
A. SZAKASZ
elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
Az elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarhafélék behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az állatok olyan országban vagy régióban születtek és nevelkedtek folyamatosan, amely a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatokat maradandó azonosító rendszerrel azonosítják, amely lehetővé teszi, hogy visszakövethetők legyenek az anyaállatig és a származási állományig, és nem a II. melléklet C. fejezetének I. része 4. b) pontjának iv. alpontjában ismertetett veszélyeknek kitett szarvasmarhafélék; valamint
c) az érintett ország belföldi állományában előforduló BSE esetén az állatok azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom, vagy a BSE utolsó belföldi előfordulásának születését követően, ha az állat a takarmányozási tilalom hatálybalépését követően született.
B. SZAKASZ
ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
Az ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarhafélék behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az ország vagy régió a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatokat maradandó azonosító rendszerrel azonosítják, amely lehetővé teszi, hogy visszakövethetők legyenek az anyaállatig és a származási állományig, és nem a II. melléklet C. fejezetének II. része 4. b) pontjának iv. alpontjában ismertetett veszélyeknek kitett szarvasmarhafélék;
c) az állatok azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom, vagy a BSE utolsó belföldi előfordulásának születését követően, ha az állat a takarmányozási tilalom hatálybalépését követően született.
C. SZAKASZ
meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
A meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarhafélék behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az országot vagy régiót nem sorolták kategóriába a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban, vagy meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatokat maradandó azonosító rendszerrel azonosítják, amely lehetővé teszi, hogy visszakövethetők legyenek az anyaállatig és a származási állományig, és nem a II. melléklet C. fejezetének II. része 4. b) pontjának iv. alpontjában ismertetett veszélyeknek kitett szarvasmarhafélék;
c) az állatok legalább két évvel azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom, vagy a BSE utolsó belföldi előfordulásának születését követően, ha az állat a takarmányozási tilalom hatálybalépését követően született.
C. FEJEZET
Szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélékből származó állati eredetű termékek behozatala
A. SZAKASZ
Termékek
A 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 26 ) meghatározása szerinti szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélékből származó, alább felsorolt állati eredetű termékekre a származási ország BSE-kockázatának kategóriájától függően a B., C. és D. szakaszban meghatározott feltételek vonatkoznak:
— friss hús,
— darált hús és húskészítmények,
— húsipari termékek,
— kezelt bél,
— kisütött állati zsiradék,
— tepertő, valamint
— zselatin.
B. SZAKASZ
elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
Az A. szakaszban említett, elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó termékek behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az ország vagy régió a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatok, amelyekből szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek készültek, az elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országban születtek és nevelkedtek folyamatosan, és mind levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták őket;
c) ha az ország vagy régió belföldi állományában BSE jelenlétét mutatták ki:
i. az állatok azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel és tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom; vagy
ii. a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek nem tartalmaznak a 999/2001/EK rendelet V. mellékletében meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot, illetve szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélék csontjából készült, mechanikusan elválasztott húst, illetve nem azokból készültek.
C. SZAKASZ
ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
1. Az A. szakaszban említett, az ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarha-, juh- és kecskefélék behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az ország vagy régió a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatokat, amelyekből szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó, állati eredetű termékek készültek, mind levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták;
c) az állatokat, amelyekből a kivitelre szánt szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termék származik, nem úgy vágták le, hogy előbb a koponyaüregbe befecskendezett gázzal elkábították, vagy ugyanezzel a módszerrel azonnal leölték volna őket, illetőleg kábítás után a központi idegrendszer szöveteit a koponyaüregükbe bevezetett, megnyúlt rúd alakú eszközzel elroncsolták volna;
d) a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek nem tartalmaznak a 999/2001/EK rendelet V. mellékletében meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot, illetve szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélék csontjából készült, mechanikusan elválasztott húst, illetve nem azokból készültek.
2. Az 1. d) ponttól eltérve a gerincoszlopon kívül más különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot nem tartalmazó vágott állati test, hasított féltest, nagykereskedelmi értékesítés céljából legfeljebb három részre darabolt féltest, valamint negyed test – beleértve az idegdúcok dorzális gyökerét – másik tagállamba importálható.
3. Amennyiben nem szükséges eltávolítani a gerincoszlopot, a szarvasmarhafélék gerincoszlopot tartalmazó vágott testét vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeit kék csíkkal kell jelölni az 1760/2000/EK rendeletben említett címkén.
4. Az olyan szarvasmarhafélék vágott testének vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeinek a számára vonatkozó különleges információt, amelyből el kell távolítani a gerincoszlopot, illetve amelyből nem kell eltávolítani a gerincoszlopot, behozatal esetében a 136/2004/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében említett dokumentumhoz kell csatolni.
5. Az eredetileg elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó kezelt bél behozatalának feltétele olyan állat-egészségügyi bizonyítvány bemutatása, amely igazolja a következőket:
a) az ország vagy régió a rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatok, amelyekből szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek készültek, elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országban vagy régióban születtek, ott nevelkedtek folyamatosan és ott is kerültek levágásra, valamint mind a levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták őket;
c) ha a bél olyan országból vagy régióból származik, amelynek belföldi állományában BSE jelenlétét mutatták ki:
i. az állatok azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel és tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom; vagy
ii. szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélékből származó, állati eredetű termékek, amelyeket nem az V. mellékletben meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokból nyertek.
D. SZAKASZ
meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó behozatal
1. Az A. szakaszban említett, meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó szarvasmarha-, juh- és kecskefélék behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az állatokat, amelyekből a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termék származik, nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel, és mind levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták őket;
b) az állatokat, amelyekből a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termék származik, nem úgy vágták le, hogy előbb a koponyaüregbe befecskendezett gázzal elkábították, vagy ugyanezzel a módszerrel azonnal leölték volna őket, illetőleg kábítás után a központi idegrendszer szöveteit a koponyaüregükbe bevezetett, megnyúlt rúd alakú eszközzel elroncsolták volna;
c) a szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek nem a következőkből készültek:
i. az V. melléklet meghatározása szerinti különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag;
ii. a csontozási folyamatok során feltárt ideg- és nyirokszövetek;
iii. szarvasmarha-, juh- és kecskefélék csontjaiból származó, mechanikusan elválasztott hús.
2. Az 1. c) ponttól eltérve a gerincoszlopon kívül más különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot nem tartalmazó vágott állati test, hasított féltest, nagykereskedelmi értékesítés céljából legfeljebb három részre darabolt féltest, valamint negyed test – beleértve az idegdúcok dorzális gyökerét – másik tagállamba importálható.
3. Amennyiben nem szükséges eltávolítani a gerincoszlopot, a szarvasmarhafélék gerincoszlopot tartalmazó vágott testét vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeit jól látható kék csíkkal kell jelölni az 1760/2000/EK rendeletben említett címkén.
4. A szarvasmarhafélék vágott testének vagy annak nagykereskedelmi értékesítés céljából darabolt részeinek – amelyből el kell távolítani a gerincoszlopot, illetve amelyből nem kell eltávolítani a gerincoszlopot – a számára vonatkozó különleges információt behozatal esetében a 136/2004/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében említett dokumentumhoz kell csatolni.
5. Az eredetileg elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó kezelt bél behozatalának feltétele olyan állat-egészségügyi bizonyítvány bemutatása, amely igazolja a következőket:
a) az ország vagy régió a rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országnak vagy régiónak minősül;
b) az állatok, amelyekből szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati eredetű termékek készültek, elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országban vagy régióban születtek, ott nevelkedtek folyamatosan és ott is kerültek levágásra, valamint mind a levágást megelőzően, mind azt követően megvizsgálták őket;
c) ha a bél olyan országból vagy régióból származik, amelynek belföldi állományában BSE jelenlétét mutatták ki:
i. az állatok azt követően születtek, hogy hatályba lépett a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel és tepertővel történő etetésére vonatkozó tilalom; vagy
ii. szarvasmarha-, juh- vagy kecskefélékből származó, állati eredetű termékek, amelyeket nem az V. mellékletben meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokból nyertek.
D. FEJEZET
Szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati melléktermékek és feldolgozott termékek behozatala
A. SZAKASZ
Állati melléktermékek
Ez a fejezet az 1774/2002/EK rendeletben említett, szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó következő állati melléktermékekre és feldolgozott termékekre vonatkozik:
— kiolvasztott zsírok,
— kedvtelésből tartott állatok eledele,
— vérkészítmények,
— feldolgozott állati fehérje,
— csont és csontkészítmények,
— a 3. kategóriába tartozó anyagok, és
— zselatin.
B. SZAKASZ
Az A. szakaszban említett, szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó állati melléktermékek és feldolgozott termékek behozatalának feltétele állat-egészségügyi bizonyítvány, amely igazolja a következőket:
a) az állati melléktermék nem tartalmaz az V. melléklet meghatározása szerinti különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot vagy szarvasmarha-, juh- és kecskefélék csontjából származó mechanikusan elválasztott húst, és nem is ilyenből készült;
b) az állatokat, amelyekből az állati eredetű termék származik, nem úgy vágták le, hogy előbb a koponyaüregbe befecskendezett gázzal elkábították, vagy ugyanezzel a módszerrel azonnal leölték volna őket, illetőleg a központi idegrendszer szöveteit a koponyaüregükbe bevezetett, megnyúlt rúd alakú eszközzel elroncsolták volna;
vagy
c) az állati melléktermék csak olyan szarvasmarha-, juh- és kecskefélékből származó anyagot tartalmaz, illetve olyanból származik, amelyek a 999/2001/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országként vagy régióként besorolt országban vagy régióban születtek, nevelkedtek folyamatosan és kerültek levágásra.
E. FEJEZET
Juh- és kecskefélék behozatala
A juh- és kecskefélék 2003. október 1-je utáni Közösségbe történő behozatalához állat-egészségügyi bizonyítvány bemutatása szükséges, amely tanúsítja, hogy azok:
a) olyan állományban születtek és folyamatosan tartózkodtak, amelyben még nem állapítottak meg surlókórt, és a tenyészjuhok és tenyészkecskék tekintetében megfelelnek a VIII. melléklet A. I. a) i. pontjában meghatározott követelményeknek; vagy
b) a 2002/1003/EK bizottsági határozat I. mellékletében meghatározott ARR/ARR prionfehérje-genotípusú juhok, amelyek olyan gazdaságból származnak, amelyben nem jelentettek súrlókór-esetet az utolsó hat hónapban.
Ha olyan tagállamba szánják őket, amelynek teljes területére vagy annak egy részére a VIII. melléklet A. I. b) és c) pontjában megállapított rendelkezések vonatkoznak, meg kell felelniük a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározott további általános vagy különleges biztosítékoknak.
F. FEJEZET
Tenyésztett és vad szarvasfélékből származó állati eredetű termékek behozatala
1. Mikor a tenyésztett szarvasfélékből származó, a 853/2004/EK rendelettel meghatározott friss húst, darált húst, húskészítményeket és hústermékeket Kanadából vagy az Egyesült Államokból a Közösségbe importálják, az egészségügyi bizonyítvány mellett az alábbiakat tartalmazó, az előállító ország illetékes hatósága által aláírt nyilatkozat szükséges:
„Ez a termék belsőségektől és gerincvelőtől mentes olyan tenyésztett szarvasféle húsát tartalmazza, vagy kizárólag olyan tenyésztett szarvasféle húsából származik, melynek szöveteiben a krónikus sorvadásos betegséget patológiailag, immunokémiailag vagy más illetékes hatóság által elismert diagnosztikai módszerrel megvizsgálták és negatív eredményt kaptak, továbbá nem olyan állomány állatai közül származik, ahol krónikus sorvadásos betegséget állapítottak meg, vagy annak gyanúja hivatalosan felmerült.”
2. Mikor a vad szarvasfélékből származó, a 853/2004/EK rendelettel meghatározott friss húst, darált húst, húskészítményeket és hústermékeket Kanadából vagy az Egyesült Államokból a Közösségbe importálják, az egészségügyi bizonyítvány mellett az alábbiakat tartalmazó, az előállító ország illetékes hatósága által aláírt nyilatkozat szükséges:
„Ez a termék belsőségektől és gerincvelőtől mentes olyan vad szarvasféle húsát tartalmazza, vagy kizárólag olyan vad szarvasféle húsából származik, melynek szöveteiben a krónikus sorvadásos betegséget patológiailag, immunokémiailag vagy más illetékes hatóság által elismert diagnosztikai módszerrel megvizsgálták, és negatív eredményt kaptak, továbbá nem olyan régió állatai közül származik, ahol krónikus sorvadásos betegséget állapítottak meg az utóbbi három év során, vagy annak gyanúja hivatalosan felmerült.”
▼M31 —————
H. FEJEZET
Juh- és kecskefélék spermájának és embrióinak behozatala
A juh- és kecskefélék Közösségbe behozott spermájának és embrióinak 2005. január 1-jétől ki kell elégíteniük a VIII. melléklet A. fejezete I. alfejezete d) pontjának követelményeit.
X. MELLÉKLET
REFERENCIALABORATÓRIUMOK, MINTAVÉTELEZÉS ÉS LABORATÓRIUMI ANALIZÁLÁSI MÓDSZEREK
A. FEJEZET
Nemzeti referencialaboratóriumok
1. A kijelölt nemzeti referencialaboratórium:
a) rendelkezésére állnak azok az eszközök és egy olyan szakértői állomány, amelynek segítségével bármikor – de különösen a kérdéses betegség első megjelenésekor – meghatározhatja a TSE kórokozójának típusát és törzsét, valamint megerősítheti a regionális diagnosztikai laboratóriumokban kapott eredményeket. Amennyiben nem képes azonosítani a kórokozó törzsét/típusát, kialakít egy eljárást, hogy a törzs a közösségi referencialaboratóriumhoz kerüljön azonosításra;
b) jóváhagyja a regionális diagnosztikai laboratóriumokban használt módszereket;
c) az adott tagállamban felelős a diagnosztikai szabványok és módszerek koordinálásáért. Ennek érdekében:
— diagnosztikai reagensekkel láthatja el a tagállam által engedélyezett laboratóriumokat,
— ellenőrzi az adott tagállamban használt összes diagnosztikai reagens minőségét,
— időszakosan összehasonlító vizsgálatokat végeztet,
— a kérdéses betegség kórokozóinak azon izolátumait vagy az ilyen kórokozókat tartalmazó azon szöveteket őrzi, amelyek az adott tagállamban igazolt esetekből származnak,
— megerősíti a tagállamok kijelölt diagnosztikai laboratóriumaiban kapott eredményeket;
d) együttműködik a közösségi referencialaboratóriummal.
2. Az 1. ponttól eltérően azonban azok a tagállamok, amelyek nem rendelkeznek nemzeti referencialaboratóriummal, a közösségi referencialaboratóriumnak vagy más tagállam nemzeti referencialaboratóriumának szolgáltatásait veszik igénybe.
3. A nemzeti referencialaboratóriumok a következők:
Ausztria |
Österreichische Agentur für Gesundheit und Ernährungssicherheit GmbH, Institut für veterinärmedizinische Untersuchungen MödlingRobert Koch Gasse 17A-2340 Mödling |
Belgium |
CERVA -CODA-VARCentre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et AgrochimiquesCentrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en AgrochemieVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Bruxelles |
Bulgária |
Национален диагностичен научноизследователски ветеринарномедицински институт »Проф. Д-р Георги Павлов«Национална референтна лаборатория »Tрансмисивни спонгиформни енцефалопатии«бул. »Пенчо Славейков« 15София 1606(National Diagnostic Veterinary Research Institute »Prof. Dr. Georgi Pavlov« National Reference Laboratory for Transmissible Spongiform Encephalopathies15, Pencho Slaveykov Blvd.1606 Sofia) |
Ciprus |
State Veterinary LaboratoriesVeterinary ServicesCY-1417 AthalassaNicosia |
Cseh Köztársaság |
Státní veterinární ústav JihlavaRantířovská 93586 05 Jihlava |
Dánia |
Danmarks FødevareforskningBülowsvej 27DK-1790 København V |
Észtország |
Veterinaar- ja ToidulaboratooriumKreutzwaldi 30Tartu 51006 |
Finnország |
Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitosHämeentie 57FIN-00550 Helsinki |
Franciaország |
Agence française de sécurité sanitaire des alimentsLaboratoire de pathologie bovine31, avenue Tony Garnier69 364 LYON CEDEX 07 |
Németország |
Friedrich-Loeffler-Institut, Bundesforschungsinstitut für TiergesundheitAnstaltsteil Insel Riems Boddenblick 5AD-17498 Insel Riems |
Görögország |
Ministry of Agriculture — Veterinary Laboratory of Larisa7th km of Larisa — Trikala HighwayGR-411 10 Larisa |
Magyarország |
Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI)Pf. 2.Tábornok u. 2.H-1581 Budapest |
Írország |
Central Veterinary Research LaboratoryYoung's CrossCelbridgeCo. Kildare |
Olaszország |
Istituto Zooprofilattico Sperimentale del Piemonte, Liguria e Valle d’Aosta — CEAVia Bologna, 148I-10154 Torino |
Lettország |
State Veterinary Medicine Diagnostic CentreLejupes Str. 3Riga LV 1076 |
Litvánia |
Nacionalinė veterinarijos laboratorijaJ. Kairiūkščio g. 10LT-08409 Vilnius |
Luxemburg |
CERVA -CODA-VARCentre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et AgrochimiquesCentrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en AgrochemieVeterinary and Agrochemical Research CentreGroeselenberg 99B-1180 Bruxelles |
Málta |
National Veterinary Laboratory Albert Town Marsa |
Hollandia |
Centraal Instituut voor Dierziektecontrole-LelystadHoutribweg 3g8221 RA LelystadPostbus 20048203 AA Lelystad |
Lengyelország |
Państwowy Instytut Weterynaryjny (PIWet)24-100 Puławyal. Partyzantów 57 |
Portugália |
Laboratório Nacional de Investigação Veterinária Estrada de Benfica701 P-1500 Lisboa |
Románia |
Institutul de Diagnostic și Sănătate AnimalăStrada Dr. Staicovici nr. 63, sector 5codul 050557, București |
Szlovákia |
State Veterinary Institute ZvolenPod dráhami 918SK-960 86, Zvolen |
Szlovénia |
National Veterinary InstituteGerbičeva 601000 Ljubljana |
Spanyolország |
Laboratorio Central de Veterinaria (Algete)Ctra. de Algete km. 828110 Algete (Madrid) |
Svédország |
National Veterinary InstituteS-751 89 Uppsala |
Egyesült Királyság |
Veterinary Laboratories AgencyWoodham LaneNew Haw Addlestone Surrey KT15 3NB |
B. FEJEZET
Közösségi referencialaboratórium
1. A közösségi TSE referencialaboratórium:
The Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NB
Egyesült Királyság
2. A közösségi referencialaboratórium hatásköre és feladatai a következők:
a) a Bizottsággal konzultálva összehangolja a tagállamokban alkalmazott, a BSE kimutatására szolgáló módszereket, különösen úgy, hogy:
— tárolja és rendelkezésre bocsátja a kórokozót tartalmazó megfelelő, a fontos diagnosztikai vizsgálatok kifejlesztésére és gyártására vagy a kórokozó törzseinek tipizálására szolgáló szöveteket,
— törzsszérumokat és más referenciareagenseket bocsát a nemzeti referencialaboratóriumok rendelkezésére, hogy a tagországokban egységesíteni lehessen az alkalmazott vizsgálatokat és reagenseket,
— kiépíti és fenntartja a TSE-k kórokozóit és törzseit tartalmazó megfelelő szövetek gyűjteményét,
— időszakosan közösségi szintű összehasonlító teszteket szervez a diagnosztikai eljárásokra vonatkozólag,
— adatokat és információkat gyűjt a használatban lévő diagnosztikai módszerekről és a Közösségben elvégzett tesztek eredményeiről, illetve összehasonlítja ezeket,
— elvégzi a TSE kórokozói izolátumainak karakterizálását a rendelkezésre álló legkorszerűbb módszerekkel a betegség járványtanának jobb megismerése céljából,
— figyelemmel kíséri a TSE-k ellenőrzése, járványtana és megelőzése terén a világban bekövetkezett fejleményeket,
— szakmai állásfoglalásokat alkot a prionok okozta betegségekkel kapcsolatban a gyors differenciáldiagnózis lehetővé tétele céljából,
— átfogó ismereteket szerez a TSE-k ellenőrzése és felszámolása során használt diagnosztikai módszerek előkészítéséről és alkalmazásáról;
b) aktív segítséget nyújt a tagállamokban előfordult TSE-járványesetek diagnosztizálásában a diagnózisok megerősítése, vírusjellemzés vagy járványügyi vizsgálatok céljából beküldött, TSE-fertőzött állatokból vett minták vizsgálata révén;
c) a diagnosztikai technikák Közösségen belüli egységesítése céljával elősegíti a laboratóriumi diagnosztikai szakemberek képzését és továbbképzését.
C. FEJEZET
Mintavételezés és laboratóriumi vizsgálatok
1. Mintavétel
A TSE kimutatására irányuló vizsgálatra küldött valamennyi minta begyűjtése a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) „A diagnosztikai tesztek és állati vakcinák kézikönyve” (a továbbiakban: kézikönyv) legutóbbi kiadásában meghatározott módszerek és vizsgálati tervek alkalmazásával történik. Emellett, vagy az OIE módszereinek és vizsgálati terveinek hiányában, és hogy elegendő mennyiségű anyag álljon rendelkezésre, az illetékes hatóság biztosítja olyan mintavételezési módszerek és vizsgálati tervek használatát, amelyek összhangban vannak a közösségi referencialaboratórium által kiadott irányelvekkel. Az illetékes hatóság feladata a megfelelő szövetek összegyűjtése a rendelkezésre álló szakvélemények és a közösségi referencialaboratórium iránymutatásai alapján, hogy biztosítsa a kiskérődzőkben előforduló valamennyi ismert TSE-törzs kimutatását, valamint a begyűjtött szövetminták legalább felének megőrzése friss, de nem fagyasztott állapotban, amíg a gyorsteszt vagy megerősítő vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul. Ha az eredmény pozitív vagy nem egyértelmű, a fennmaradó szöveteket a közösségi referencialaboratórium iránymutatásaival összhangban kell feldolgozni.
A szövetmintákat megfelelően meg kell jelölni a mintában szereplő állat azonosítása érdekében.
2. Laboratóriumok
A TSE laboratóriumi vizsgálatát az illetékes hatóság által erre a célra alkalmasnak minősített laboratóriumokban kell elvégezni.
3. Módszerek és vizsgálati eljárások
3.1. A BSE szarvasmarhafélékben való kimutatására irányuló laboratóriumi vizsgálatok
a) Gyanús esetek
A 12. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szerint laboratóriumi vizsgálatra küldött, szarvasmarhafélékből vett szövetmintákat – a kézikönyv legújabb kiadásában leírtak szerint – kórszövettani vizsgálat alá kell vetni, kivéve akkor, ha az anyag bomláson ment keresztül. Ha a kórszövettani vizsgálat eredménye nem meggyőző vagy negatív, vagy az anyag bomláson ment keresztül, a szövetet a kézikönyvben megállapított egyéb diagnosztikai módszerekkel kell megvizsgálni (immuncitokémia, immunoblot-eljárás vagy a jellegzetes fonalak elektronmikroszkópos kimutatása). Erre a célra azonban nem alkalmazhatók gyorstesztek.
Ha a fenti vizsgálatok egyikének eredménye pozitív, az állatokat BSE-pozitívnak kell tekinteni.
b) BSE monitoring
A III. melléklet A. fejezete I. szakaszának (Szarvasmarhafélék monitoringja) rendelkezései szerint laboratóriumi vizsgálatra küldött, szarvasmarhafélékből vett szövetmintákat gyorstesztnek kell alávetni.
Ha a gyorsteszt eredménye nem meggyőző vagy pozitív, a szövetmintát egy hatósági laboratóriumban azonnal megerősítő vizsgálatoknak kell alávetni. A megerősítő vizsgálat első lépése az agytörzs kórszövettani (a kézikönyv legutóbbi kiadásában leírtak szerinti) vizsgálata, kivéve ha az anyag bomláson ment keresztül vagy egyébként nem alkalmas kórszövettani vizsgálatra. Ha a kórszövettani vizsgálat eredménye nem meggyőző vagy negatív, vagy az anyag bomláson ment keresztül, a szövetmintát az a) pontban említett egyik diagnosztikai módszerrel kell megvizsgálni.
BSE-pozitívnak kell tekinteni az állatot akkor, ha a gyorsteszt eredménye pozitív vagy nem meggyőző, vagy ha:
— a későbbi kórszövettani vizsgálat eredménye pozitív, vagy
— az a) pontban említett egyik-másik diagnosztikai módszer eredménye pozitív.
3.2. A TSE juh- és kecskefélékben való kimutatására irányuló laboratóriumi vizsgálatok
a) Gyanús esetek
A 12. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szerint laboratóriumi vizsgálatra küldött, juh- és kecskefélékből vett szövetmintákat – a kézikönyv legújabb kiadásában leírtak szerint – kórszövettani vizsgálat alá kell vetni, kivéve akkor, ha az anyag bomláson ment keresztül. Ha a kórszövettani vizsgálat eredménye nem meggyőző vagy negatív, vagy az anyag bomláson ment keresztül, a szövetet a kézikönyvben megállapított immuncitokémiai módszerrel, immunoblot-eljárással vagy a jellegzetes fonalak elektronmikroszkópos kimutatásának módszerével kell megvizsgálni. Erre a célra azonban nem alkalmazhatók gyorsvizsgálatok.
Ha a fenti vizsgálatok egyikének eredménye pozitív, az állatot súrlókór-fertőzöttnek kell tekinteni.
b) TSE-megfigyelés
A juh- és kecskefélékből származó, a II. melléklet A. fejezetének II. része (Juh- és kecskefélék megfigyelése) rendelkezései értelmében a laboratóriumi vizsgálatra küldött mintákat gyorsteszttel kell megvizsgálni a megfelelő módszerek és vizsgálati tervek alkalmazásával, a rendelkezésre álló szakvélemények és a közösségi referencialaboratórium iránymutatásai alapján, hogy biztosítsa valamennyi ismert TSE-törzs kimutatását.
Ha a gyorsteszt eredménye nem egyértelmű vagy pozitív, a mintában szereplő szöveteket azonnal egy hatósági laboratóriumba kell küldeni, hogy az a) pontban említett immuncitokémiai módszerrel, immunoblot-eljárással vagy a jellegzetes fonalak elektronmikroszkópos kimutatásának módszerével elvégezhessék a megerősítő vizsgálatokat. Ha a megerősítő vizsgálat eredménye negatív vagy nem egyértelmű, a közösségi referencialaboratórium által kiadott irányelvekkel összhangban további megerősítő vizsgálatokat kell elvégezni.
Ha a megerősítő vizsgálatok egyikének eredménye pozitív, az állatot TSE-vel fertőzöttnek kell tekinteni.
c) A súrlókór-pozitív esetek további vizsgálata
i) Diszkriminatív immunoblot-eljárással végzett elsődleges molekuláris vizsgálatok
A klinikailag gyanús eseteknél vett, valamint a III. melléklet A. fejezete II. részének 2. és 3. pontjával összhangban vizsgált azon állatoktól – amelyeket az a) és b) pontban említett vizsgálatokat követően súrlókór-pozitívnak tekintenek, vagy amelyek olyan jellegzetességeket mutatnak fel, amelyek miatt a vizsgálati laboratórium további kivizsgálást javasol – vett mintákat további, egy elsődleges molekuláris tipizálási módszert alkalmazó vizsgálatra a következő címre kell elküldeni:
— Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments, Laboratoire de pathologie bovine, 31, avenue Tony Garnier, BP 7033F-69342, Lyon cedex, France, vagy
— Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, United Kingdom, vagy
— egy olyan, az illetékes hatóság által kijelölt laboratóriumnak, amely sikeresen vett részt a közösségi referencia-laboratórium által szervezett, a molekuláris tipizálási módszer használatára vonatkozó jártassági vizsgálatban, vagy
— 2005. május 1-ig átmeneti jelleggel egy a CRL szakértői fóruma által e célra alkalmasnak minősített laboratóriumnak.
ii) Körvizsgálat kiegészítő molekuláris vizsgálati módszerekkel
Azon súrlókóros esetek szövetmintáit, amelyekben a BSE jelenlétét a közösségi referencialaboratórium által kiadott iránymutatásokkal összhangban az (i) alpontban említett elsődleges molekuláris vizsgálattal nem lehet kizárni, a közösségi referencialaboratóriummal folytatott konzultációt követően minden az esethez tartozó adattal együtt azonnal továbbítani kell a d) pontban felsorolt laboratóriumokhoz. Ezeket körvizsgálat alá kell vetni, amely magában foglal legalább:
— egy másodlagos diszkriminatív immunoblot-eljárást,
— egy diszkriminatív immuncitokémiai módszert, és
— egy diszkriminatív ELISA-módszert (Enzyme linked ImmunoSorbent Assay)
Az ugyanazon gazdaság fertőzött állományában kimutatott pozitív TSE-minták további vizsgálatát a jelző esetet követő minden egyes évben legalább a kimutatott első két TSE-előforduláson el kell végezni.
Az eredmények értékelését a közösségi referencia-laboratórium végzi, amelynek munkáját egy a megfelelő nemzeti referencia-laboratórium egy képviselőjét is magában foglaló szakértői fórum segíti. Az értékelés eredményéről a Bizottságot azonnal tájékoztatni kell. Azokat a szövetmintákat, amelyek három különböző módszer szerint is BSE gyanúsnak minősülnek, illetve amelyekre vonatkozóan a körvizsgálat eredménye nem meggyőző, további elemzésnek – egérkísérleteknek – kell alávetni a végleges megerősítés céljából.
Az ugyanazon állattartó gazdaság fertőzött állományaiból a III. melléklet A. fejezete II. részének 5. pontjával összhangban vett szövetminták további vizsgálatát a mindenkori nemzeti referencia-laboratóriummal folytatott konzultációt követően a közösségi referencialaboratórium tanácsaival összhangban kell elvégezni.
d) A molekuláris tipizálási módszerekkel végzett további vizsgálatok végzésére alkalmasnak minősített laboratóriumok
A molekuláris tipizálásra alkalmasnak minősített laboratóriumok:
Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments
Laboratoire de pathologie bovine
31, avenue Tony Garnier
BP 7033
F-69342 Lyon Cedex
Centre CEA Fontenay-aux-Roses, BP 6
F-92265 Fontenay-aux-Roses Cedex
Service de Pharmacologie et d’Immunologie
Centre CEA Saclay, bâtiment 136
F-91191 Gif-sur-Yvette Cedex
Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NB
United Kingdom
3.3. A TSÉ-nek 3.1. és 3.2. pontokban említettektől eltérő fajokban való előfordulására irányuló laboratóriumi vizsgálatok
A TSÉ-nek a szarvasmarha-, juh- és kecskeféléktől eltérő más állatfajokban való vélt előfordulásának megerősítésére véghezvitt vizsgálatokhoz megállapított módszereknek és vizsgálati terveknek magában kell foglalniuk legalább egy, az agyszövetet vizsgáló kórszövettani vizsgálatot. Az illetékes hatóság olyan laboratóriumi vizsgálatokat is megkövetelhet, mint az immuncitokémia, immunoblot-eljárás, a jellegzetes fonalak elektronmikroszkópos kimutatása, vagy más, a prion fehérje betegségből eredő elváltozásának kimutatására szolgáló módszerek. Ha a kezdő kórszövettani vizsgálat eredménye negatív vagy nem meggyőző, mindenképpen el kell végezni legalább egy másik laboratóriumi vizsgálatot. A betegség első ízben történő megjelenése esetén legalább három különböző vizsgálatot kell elvégezni.
Továbbá különösen akkor, amikor egy, a szarvasmarhaféléktől eltérő állatfajban BSE előfordulást gyanítanak, amennyiben lehetséges, törzstipizálás céljából szövetmintákat kell beküldeni.
4. Gyorstesztek
A szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának kimutatására az 5. cikk (3) bekezdésével és a 6. cikk (1) bekezdésével összhangban a gyorsteszteket a következő módszerekkel kell elvégezni:
— a PrPRes proteináz K rezisztens fragmentum kimutatására szolgáló Western blot eljáráson (Prionics-Check Western teszt) alapuló immun-blot tesztek,
— kemilumineszcens ELISA teszt, amely magában foglal egy extrakciós módszert és egy ELISA eljárást, megnövelt kemilumineszcens képességű reagens felhasználásával (Enfer-teszt és Enfer TSE Kit version 2.0, automatikus minta-előkészítés),
— a PrPSc kimutatására szolgáló, microplate módszeren alapuló immunpróba (Enfer TSE Version 3),
— a denaturálási és koncentrációs lépéseket követően elvégzett, PrPRes kimutatására szolgáló szendvics immunpróba (Bio-Rad Te-SeE teszt),
— microplate módszeren alapuló immunpróba (ELISA), amely monoklonális antitestekkel mutatja ki a proteináz K rezisztens PrPRes -t (Prionics-Check LIA teszt),
— konformációfüggő immunpróba, BSE antigén teszt kit (Beckman Coulter InPro CDI kit),
— kemilumineszcens ELISA teszt a PrPSc kvalitatív meghatározására (CediTect BSE-teszt),
— a PrPSc szelektív befogására vegyi polimert, a PrP molekula ép részeire pedig monoklonális azonosító antitestet használó immunpróba (IDEXX HerdChek BSE Antigen Test Kit, EIA),
— microplate módszeren alapuló kemilumineszcens immunpróba a szarvasmarha szöveteiben jelen lévő PrPSc kimutatására (Institut Pourquier Speed’it BSE),
— a proteináz K rezisztens PrP frakciók kimutatására két különböző monoklonális antitestet alkalmazó laterális immunpróba (Prionics Check PrioSTRIP),
— a szarvasmarha PrPSc erőteljesen kiegyenesedett állapotában két epitópra irányított, két különböző monoklonális antitestet alkalmazó kétoldali immunpróba (Roboscreen Beta Prion BSE EIA Test Kit),
— szendvicsmodellű ELISA teszt a proteináz K rezisztens PrPSc kimutatására (Roche Applied Science PrionScreen),
— antigént használó ELISA teszt, amely két különböző monoklón antitestet alkalmaz a proteináz K rezisztens PrP frakciók kimutatására (Fujirebio FRELISA BSE post-mortem BSE gyorsteszt).
5. Alternatív vizsgálatok
(Meghatározásra vár)
▼M31 —————
( 1 ) HL C ., 1999.2.19., 2. o. és HL C 120. (E), 2001.4.24., 89. o.
( 2 ) HL C 258., 1999.9.10., 19. o.
( 3 ) Az Európai Parlament 2000. május 17-i véleménye (HL C 59., 2001.2.23., 93. o.), a Tanács 2001. február 12-i közös álláspontja (HL C 88., 2001.3.19., 1. o.) és az Európai Parlament 2001. május 3-i határozata.
( 4 ) HL L 273., 2002.10.10., 1. o. A legutóbb a 208/2006/EK bizottsági rendelettel (HL L 36., 2006.2.8., 25. o.) módosított rendeletet.
( 5 ) HL C 174. E, 2005.7.14., 178. o.
( 6 ) HL L 184., 1999.7.17., 23. o.
( 7 ) A Tanács 1989. december 11-i 89/662/EGK irányelve a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről (HL L 395., 1989.12.30., 13. o.). A legutóbb a 92/118/EGK tanácsi irányelvvel (HL L 62., 1993.3.15., 49. o.) módosított irányelv.
( 8 ) A Tanács 1990. június 26-i 90/425/EGK irányelve a belső piac megvalósításának céljával meghatározott élő állatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében alkalmazható állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről (HL L 224., 1990.8.18., 29. o.). A legutóbb a 92/118/EGK irányelvvel módosított irányelv.
( 9 ) Az Európai Parlament és a Tanács 2000. július 17-i 1760/2000/EK rendelete a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 204., 2000.8.11., 1. o.).
( 10 ) A Tanács 1964. június 26-i 64/432/EGK irányelve a szarvasmarhafélék és a sertések Közösségen belüli kereskedelmét érintő állat-egészségügyi problémákról (HL 121., 1964.7.29., 1977/64. o.). A legutóbb a 2000/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 163., 2000.7.4., 35. o.) módosított irányelv.
( 11 ) A Tanács 1991. január 28-i 91/68/EGK irányelve a juh- és kecskefélék Közösségen belüli kereskedelmére irányadó állat-egészségügyi feltételekről (HL L 46., 1991.2.19., 19. o.). A legutóbb a 94/953/EK bizottsági határozattal (HL L 371., 1994.12.31., 14. o.) módosított irányelv.
( 12 ) A Tanács 1991. július 15-i 91/496/EGK irányelve a harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról, valamint a 89/662/EGK, 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelvek módosításáról (HL L 268., 1991.9.24., 56. o.). A legutóbb a 96/43/EK irányelvvel (HL L 162., 1996.7.1., 1. o.) módosított irányelv.
( 13 ) A Tanács 1997. december 18-i 97/78/EK irányelve a harmadik országokból a Közösségbe behozott termékek állat-egészségügyi ellenőrzések megszervezésére irányadó elvek megállapításáról (HL L 24., 1998.1.30., 9. o.).
( 14 ) A Tanács 1982. december 21-i 82/894/EGK irányelve az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről (HL L 378., 1982.12.31., 58. o.). A legutóbb a 2000/556/EK bizottsági határozattal (HL L 235., 2000.9.19., 27. o.) módosított irányelv.
( 15 ) HL L 273., 2002.10.10., 1. o.
( 16 ) HL L 31., 2002.2.1., 1. o.
( 17 ) HL L 86., 1979.4.6., 30. o.
( 18 ) http://www.defra.gov.uk/corporate/vla/science/science-tse-rl-confirm.htm
( 19 ) Az előfordulási határértéket a megcélzott pontokban kifejezett tesztfelmérés méretének meghatározására használják. Ha a tényleges előfordulás nagyobb, mint a kiválasztott előfordulási határérték, valószínű, hogy a felmérés betegséget mutat ki.
( 20 ) HL 121., 1964.7.29., 2012/64. o.
( 21 ) HL L 99., 1996.4.20., 14. o.
( 22 ) HL L 273., 2002.10.10., 1. o.
( 23 ) HL L 21., 2004.1.28., 11. o.
( 24 ) HL L 349., 2002.12.24., 105. o.
( 25 ) HL L 349., 2002.12.24., 105. o.
( 26 ) HL L 139., 2004.4.30., 55. o.