01994A1223(01) — HU — 08.06.2023 — 002.001
Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül
A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZETET LÉTREHOZÓ EGYEZMÉNY (HL L 336, 1994.12.23., 3. o) |
Módosította:
|
|
Hivatalos Lap |
||
Szám |
Oldal |
Dátum |
||
JEGYZŐKÖNYV a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény módosításáról |
L 284 |
3 |
30.10.2015 |
|
L 148 |
3 |
8.6.2023 |
A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZETET LÉTREHOZÓ EGYEZMÉNY
– AZ EGYEZMÉNYBEN RÉSZES FELEK,
FELISMERVE, hogy kereskedelmi és gazdasági törekvéseik terén kapcsolataikat az életszínvonal emelése, a teljes foglalkoztatottság, a reáljövedelem, a tényleges kereslet nagy és kitartóan növekvő volumenének biztosítása, az áruk és szolgáltatások előállításának és kereskedelmének növelése érdekében kell alakítaniuk, ugyanakkor lehetővé téve a világ erőforrásainak optimális felhasználását, összhangban a fenntartható fejlődés céljával, óhajtva mind a környezet védelmét és megóvását, mind az ezt szolgáló eszközök erősítését oly módon, ami megfelel igényeiknek és aggályaiknak a gazdasági fejlődés különböző szintjein,
FELISMERVE továbbá, hogy pozitív erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy biztosítható legyen a fejlődő és különösen a legkevésbé fejlett országok számára, hogy gazdasági fejlődésük igényeihez mérten részesülhessenek a nemzetközi kereskedelem volumenének növekedéséből,
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy e célokhoz viszonossági alapú és kölcsönösen előnyös, a vámok és más kereskedelmi akadályok lényeges csökkentésére, valamint a nemzetközi kereskedelmi kapcsolatokban a megkülönböztető elbánás felszámolására irányuló megállapodások megkötésével hozzájáruljanak,
AZZAL AZ ELHATÁROZÁSSAL, hogy integrált, életképesebb és tartósabb multilaterális kereskedelmi rendszert fejlesszenek ki, amely felöleli az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményt, a korábbi kereskedelemliberalizálási erőfeszítések eredményeit, valamint a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának valamennyi vívmányát,
AZZAL AZ ELTÖKÉLT SZÁNDÉKKAL, hogy a multilaterális kereskedelmi rendszer alapelveit megőrzik, és alapvető céljainak megvalósulását elősegítik,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. cikk
A Szervezet létrehozása
Ezennel létrejön a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO).
II. cikk
A WTO hatálya
III. cikk
A WTO feladatai
IV. cikk
A WTO felépítése
V. cikk
Kapcsolatok más szervezetekkel
VI. cikk
A Titkárság
VII. cikk
Költségvetés és hozzájárulások
A Költségvetési, Pénzügyi és Igazgatási Bizottság pénzügyi szabályokat javasol az Általános Tanácsnak, amelyek előírásokat tartalmaznak, meghatározva:
a hozzájárulások mértékét, amely a WTO kiadásait felosztja a tagok között; és
a hátralékban levő tagokkal szemben szükséges intézkedéseket.
A pénzügyi szabályok, amilyen mértékben alkalmazható, az 1947. évi GATT szabályain és gyakorlatán nyugszanak.
VIII. cikk
A WTO jogállása
IX. cikk
Döntéshozatal
Az Egyezményt érintő mentességi kérelmet a Miniszteri Konferencia elé kell terjeszteni megfontolásra a konszenzuson alapuló döntéshozatal gyakorlatának megfelelően. A kérelem tanulmányozására a Miniszteri Konferencia egy 90 napot meg nem haladó időszakot határoz meg. Amennyiben az időszak során nem sikerül konszenzust elérni, a mentesség megadásáról szóló döntés a tagok háromnegyedes többségével hozható.
Az 1.A. vagy 1.B. vagy 1.C. mellékletekben szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodásokat és ezek mellékleteit érintő mentességi kérelmeket először az Árukereskedelmi Tanács, a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács vagy a TRIPS-Tanács elé kell vinni 90 napot meg nem haladó időszak alatti megfontolásra. Az időszak végén az érintett tanács jelentést tesz a Miniszteri Konferenciának.
X. cikk
Kiegészítések
– az Egyezmény IX. Cikke,
– az 1994. évi GATT I. és II. Cikke,
– a GATS II:1. cikke,
– a TRIPS-egyezmény 4. cikke.
XI. cikk
Eredeti tagság
XII. cikk
Csatlakozás
XIII. cikk
Multilaterális kereskedelmi megállapodások nem alkalmazása meghatározott tagok között
XIV. cikk
Elfogadás, hatálybalépés és letétbe helyezés
XV. cikk
Felmondás
XVI. cikk
Vegyes rendelkezések
Kelt Marrakesh-ben az ezerkilencszázkilencvennegyedik év április havának tizenötödik napján, egyetlen eredeti példányban angol, francia és spanyol nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.
Magyarázó megjegyzések:
Az Egyezményben és a multilaterális kereskedelmi megállapodásokban használt „ország” vagy „országok” megnevezés úgy értendő, hogy az kiterjed a WTO önálló vámterület tagjaira is.
A WTO önálló vámterület tagjai esetében, ha az Egyezményben és a multilaterális kereskedelmi megállapodásokban valamely kifejezéshez a „nemzeti” szó kapcsolódik, a kifejezést – eltérő rendelkezés hiányában – úgy kell érteni, hogy a vámterületre vonatkozik.
A MELLÉKLETEK JEGYZÉKE
1. MELLÉKLET |
|
1.A. MELLÉKLET: |
Multilaterális árukereskedelmi megállapodások |
Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény |
|
Megállapodás a mezőgazdaságról |
|
Megállapodás az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról |
|
Megállapodás a textil- és ruházati termékekről |
|
Megállapodás a kereskedelem műszaki akadályairól |
|
Megállapodás a kereskedelmi vonatkozású befektetési intézkedésekről |
|
Megállapodás az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról |
|
Megállapodás az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról |
|
Megállapodás a szállítás előtti vizsgálatról |
|
Megállapodás a származási szabályokról |
|
Megállapodás az importengedélyezési eljárásokról |
|
Megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről |
|
Megállapodás a halászati támogatásokról |
|
Megállapodás a védintézkedésekről |
|
1.B. MELLÉKLET: |
Általános egyezmény a szolgáltatások kereskedelméről |
1.C. MELLÉKLET: |
Egyezmény a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól |
2. MELLÉKLET |
Egyetértés a vitarendezés szabályairól és eljárásairól |
3. MELLÉKLET |
A kereskedelmi politika felülvizsgálatának mechanizmusa |
4. MELLÉKLET |
Megállapodás a közbeszerzésről |
Megállapodás a szarvasmarhahúsró |
|
Levélváltás-tervezet Uruguay és az Európai Közösség között |
1. MELLÉKLET
1.A. MELLÉKLET
MULTILATERÁLIS ÁRUKERESKEDELMI MEGÁLLAPODÁSOK
Általános értelmező megjegyzés az 1.A. melléklethez:
Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény rendelkezései, illetve a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (a továbbiakban: WTO-egyezmény) 1.A. mellékletében foglalt valamelyik másik megállapodásnak a rendelkezései közötti ütközés esetén a másik megállapodás rendelkezései az irányadók.
AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY
Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (1994. évi GATT) az alábbiakat tartalmazza:
az 1947. október 30-án kelt Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény rendelkezései, amelynek a WTO-egyezmény hatálybalépését megelőzően hatályba lépett jogi aktusokkal helyesbített vagy módosított szövegváltozatát csatolták az Egyesült Nemzetek Kereskedelmi és Foglalkoztatási Konferenciájának Előkészítő Bizottsága 2. ülésszakának befejeztével elfogadott záróokmányhoz (kivéve az átmeneti alkalmazásra vonatkozó jegyzőkönyvet),
az alábbiakban felsorolt jogi aktusok, amelyek a WTO-egyezmény hatálybalépése előtt az 1947. évi GATT alapján léptek hatályba:
a vámtarifa engedményekre vonatkozó jegyzőkönyvek és igazolások,
csatlakozási jegyzőkönyvek (kivéve azon rendelkezéseket, amelyek – az átmeneti alkalmazásra, illetve az átmeneti alkalmazás visszavonására vonatkoznak, valamint – előírják, hogy az 1947. évi GATT II. részét átmenetileg a legteljesebb mértékben alkalmazni kell, amennyiben nem ellentétes a Jegyzőkönyv létrejöttekor hatályos jogszabályokkal),
az 1947. évi GATT XXV. cikke szerint nyújtott, és a WTO-egyezmény hatálybalépésének időpontjában még érvényben lévő, mentességekről szóló határozatok ( 5 ),
az 1947. évi GATT Szerződő Feleinek egyéb határozatai;
az alábbiakban felsorolt egyetértések:
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény II. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmezéséről;
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény XVII. cikkének értelmezéséről;
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezéseiről;
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény XXIV. cikkének értelmezéséről;
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményen alapuló kötelezettségek alóli mentességekről;
Egyetértés az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény XXVIII. cikkének értelmezéséről;
az 1994. évi GATT-hoz csatolt Marrakesh-i Jegyzőkönyv.
Magyarázó megjegyzések:
A Szerződő Félre történő hivatkozások az 1994. évi GATT rendelkezéseiben tagra történő hivatkozásként értelmezendők. A kevésbé fejlett Szerződő Félre, illetve fejlett Szerződő Félre történő hivatkozások fejlődő ország tagra, illetve fejlett ország tagra történő hivatkozásként értelmezendők. Az ügyvezető titkárra történő hivatkozások a WTO főigazgatójára történő hivatkozásként értendők.
Az 1994. évi GATT XV. cikkének (1), (2), és (8) bekezdésében, a XXXVIII. cikkében, illetve a XII. és XVIII. cikkéhez fűzött megjegyzésekben, továbbá a XV. cikkének (2), (3), (6), (7) és (9) bekezdésében a speciális árfolyam-megállapodásokról szóló rendelkezésekben az együttesen fellépő Szerződő Felekre történő hivatkozásokat a WTO-ra történt hivatkozásként kell értelmezni. Azon egyéb funkciókat, amelyeket az 1994. évi GATT rendelkezései az együttesen fellépő Szerződő Felekre ruháznak, a Miniszteri Konferencia osztja fel.
Az 1994. évi GATT szövege angol, francia és spanyol nyelven hiteles.
Az 1994. évi GATT francia nyelvű szövege az MTN.TNC/41 dokumentum A. mellékletében szereplő javított kifejezésekkel módosítandó.
Az 1994. évi GATT hiteles spanyol nyelvű szövege az Alapvető Jogi Aktusok és Válogatott Dokumentumok (Basic Instruments and Selected Documents) sorozat 4. kötetében található szöveg, figyelemmel a kifejezéseknek az MTN.TNC/41 dokumentum B. mellékletében szereplő helyesbítéseire.
Az 1994. évi GATT II. részének rendelkezései nem vonatkoznak a valamely tag által olyan specifikus kötelező jogszabályok alapján hozott intézkedésekre, amelyeket az érintett tag az előtt léptetett életbe, mielőtt az 1947. évi GATT Szerződő Felévé vált volna, és amelyek tiltják a külföldi építésű vagy külföldön rendbe hozott hajóknak a nemzeti vizek vagy valamely kizárólagos gazdasági övezet vizeinek pontjai közötti kereskedelmi célú használatát, értékesítését vagy bérbeadását. Ezt a mentességet az alábbiakra kell alkalmazni: – az eltérő jogszabálynak a fenntartására vagy azonnali megújítására, valamint – az eltérő jogszabálynak a módosítására olyan mértékben, hogy a módosítás ne csökkentse az 1947. évi GATT II. része rendelkezéseivel való összhangot. Ez a mentesség a fenti jogszabályok alapján foganatosított olyan intézkedésekre korlátozódik, amelyeket a WTO-egyezmény hatálybalépése előtt bejelentettek és meghatároztak. Ha az ilyen jogszabályokat utólagosan oly módon módosítják, hogy az csökkentse a jogszabálynak az 1994. évi GATT II. részével való összhangját, az már nem minősül a jelen pont szerint megengedettnek.
A Miniszteri Konferencia a WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától számított legfeljebb öt éven belül, majd azt követően, amíg e mentesség hatályos, kétévente megvizsgálja e mentességet, azzal a céllal, hogy megállapítsa, a mentességet szükségessé tévő feltételek fennállnak-e még.
Az a tag, amelynek intézkedései a jelen mentesség alá tartoznak, évente pontos statisztikai adatokat közöl, amelyek a mentességgel érintett hajók tényleges és várható szállításainak ötéves átlagát, valamint a mentességgel érintett hajók használatára, értékesítésére, bérbeadására vagy rendbehozatalára vonatkozó további adatokat tartalmazzák.
Az a tag, amely úgy véli, hogy e mentesség oly módon működik, hogy az indokolja a mentességet igénybe vevő tag területén épített hajók használatának, értékesítésének bérbeadásának vagy rendbehozatalának a viszonossági alapon történő arányos korlátozását, szabadon bevezethet ilyen korlátozást a Miniszteri Konferencia előzetes értesítése mellett.
E mentesség nem érinti azokat a megoldásokat, amelyek ágazati megállapodások során vagy egyéb fórumokon megtárgyalt, e mentesség hatálya alá tartozó jogszabályok egyedi aspektusaival kapcsolatosak.
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY II. CIKKE (1) BEKEZDÉSE b) PONTJÁNAK ÉRTELMEZÉSÉRŐL
A TAGOK A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
A II. cikk (1) bekezdésének b) pontjából adódó jogok és kötelezettségek átláthatóságának biztosítása érdekében az említett rendelkezésben szereplő, a lekötött vámtételekre kivetett „egyéb vámok, vagy illetékek” jellegét és szintjét az 1994. évi GATT-hoz csatolt engedményes listákban annál a vámtételnél kell feltüntetni, amelyre alkalmazzák. A tagok egyetértenek abban, hogy ez értelemszerűen nem változtat az „egyéb vámok, vagy illetékek” jogi jellegén.
A II. cikk alkalmazásában az „egyéb vámok vagy illetékek” lekötésének napja 1994. április 15. Az egyéb vámokat vagy illetékeket ezért az ezen a napon érvényes szinten kell az engedményes listában feltüntetni. Az engedmények minden egyes későbbi újratárgyalásakor vagy új engedmények tárgyalásakor a kérdéses vámtétel alkalmazásának kezdési időpontja az új engedménynek a megfelelő engedményes listába való foglalásának napja lesz. Mindamellett annak az okmánynak a dátumát, amellyel egy adott vámtételre vonatkozó engedményt először foglaltak az 1947. évi GATT-ba vagy az 1994. évi GATT-ba, továbbra is szerepeltetni kell a Cserelapos Listák 6. oszlopában.
Az „egyéb vámokat vagy illetékeket” minden egyes vámlekötés esetében feltüntetik.
Ahol egy vámtétel már korábban is engedmény tárgya volt, ott a megfelelő engedményes listában feltüntetett „egyéb vámok vagy illetékek” szintje nem lehet magasabb, mint az a szint, amelyet az engedménynek azon engedményes listába történt első beépítésekor elértek. Minden tag számára fennáll a lehetőség, hogy kétségbe vonja valamely „egyéb vám vagy illeték” fennállását azon az alapon, hogy a kérdéses tétel eredeti lekötése idején ilyen „egyéb vám vagy illeték” nem létezett, valamint bármely feltüntetett „egyéb vám vagy illeték” szintjének összhangját a korábban lekötött szinttel, a WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától számított három éven belül, vagy ha ez későbbi időpont, akkor a szóban forgó listának az 1994. évi GATT-ba történő foglalásáról szóló okmánynak a WTO főigazgatójánál történt letétbe helyezése napjától számított három éven belül.
Az „egyéb vámok vagy illetékek” engedményes listában való feltüntetése nem érinti azok összhangját az 1994. évi GATT szerinti jogokkal és kötelezettségekkel kivéve a 4. pont által érintetteket. Minden tag fenntartja a jogot, hogy bármikor kétségbe vonja bármely „egyéb vám vagy illeték” ezen kötelezettségekkel való összhangját.
Ezen Egyetértés alkalmazásában az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseit kell követni.
Az engedményes listából, annak az 1994. évi GATT-ba történő foglalásáról szóló okmánynak a WTO-egyezmény hatálybalépéséig a GATT Szerződő Felek főigazgatójánál vagy azután a WTO főigazgatójánál történő letétbe helyezésének időpontjában kihagyott „egyéb vámokkal vagy illetékekkel” azt a későbbiekben kiegészíteni nem lehet és semelyik „egyéb vám vagy illeték”, amely az alkalmazás kezdési időpontjában az akkor érvényes szinthez képest alacsonyabb szinten lett megjelölve, nem állítható vissza arra a szintre, kivéve, ha az ilyen kiegészítések vagy változtatások az okmány letétbe helyezésének napjától számított hat hónapon belül történnek.
A 2. pont szerinti, az egyes engedményeknek az 1994. évi GATT II. cikke (1) bekezdése b) pontja szerinti alkalmazása kezdési időpontjára vonatkozó határozat az alkalmazás kezdési időpontjára vonatkozó, 1980. március 26-i BISD 27S/24 határozat helyébe lép.
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY XVII. CIKKÉNEK ÉRTELMEZÉSÉRŐL
A TAGOK,
tudomásul véve, hogy a XVII. cikk a tagok számára kötelezettségeket ír elő a XVII. cikk (1) bekezdésében említett állami kereskedelmi vállalkozások tevékenységére vonatkozóan, amelyeknek összhangban kell lenniük a magánvállalkozások importját vagy exportját érintő állami intézkedésekre az 1994. évi GATT-ban előírt, a megkülönböztetésmentes elbánásról szóló általános elvekkel,
tudomásul véve továbbá, hogy a tagoknak eleget kell tenniük az 1994. évi GATT szerinti, az állami kereskedelmi vállalkozásokat érintő állami intézkedésekre vonatkozó kötelezettségeknek,
felismerve, hogy ez az Egyetértés nem érinti a XVII. cikkben leírt tartalmi szabályokat,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
Az állami kereskedelmi vállalkozások tevékenysége átláthatóságának biztosítása érdekében e vállalkozásokat a tagok az Árukereskedelmi Tanács részére bejelentik, hogy azokat az 5. pontnak megfelelően létrehozandó munkacsoport felülvizsgálhassa, összhangban az alábbi munkameghatározással:
„Az állami és nem állami vállalkozások, ideértve az értékesítési szervezeteket is, amelyeknek kizárólagos vagy különleges jogokat vagy előjogokat biztosítottak, ideértve a törvényi vagy alkotmányos jogköröket is, amelyek gyakorlásakor ezek vásárlásaikon vagy eladásaikon keresztül befolyásolják az import vagy export mértékét vagy irányát.”
Ez a bejelentési kötelezettség nem vonatkozik az olyan importált termékekre, amelyeket állami célra történő közvetlen vagy végső fogyasztásra, vagy a fentiekben meghatározott vállalkozásban történő felhasználásra szánnak, és sem viszonteladásra, sem egyes eladásra szánt áruk előállítására nem használják fel.
Figyelemmel ezen Egyetértés előírásaira minden egyes tag felülvizsgálja az állami kereskedelmi vállalkozásokról az Árukereskedelmi Tanács számára benyújtandó bejelentések vonatkozásában folytatott politikáját. A felülvizsgálat során minden tag figyelemmel van arra, hogy a bejelentésben szereplő vállalkozások tevékenységének, valamint tevékenységük nemzetközi kereskedelemre gyakorolt hatásának egyértelmű megítélhetősége érdekében a bejelentések vonatkozásában a lehető legnagyobb mértékben biztosítani kell az átláthatóságot.
A bejelentéseket az állami kereskedelemre vonatkozó, 1960. május 24-én elfogadott kérdőívnek (BISD 9S/184-185) megfelelően készítik el, és egyetértenek abban, hogy a tagok az 1. pontban említett vállalkozásokat bejelentik függetlenül attól, hogy ténylegesen sor került-e importra vagy exportra.
Bármely tag, amelynek oka van azt feltételezni, hogy egy másik tag nem megfelelően teljesítette bejelentési kötelezettségét, az érintett taghoz fordulhat az ügyben. Ha az ügyet nem sikerült kielégítően megoldani, az érintett tag egyidejű értesítése mellett viszontbejelentést nyújthat be az Árukereskedelmi Tanácshoz, amelyet az 5. pontnak megfelelően létrehozott munkacsoport megvizsgál.
Az Árukereskedelmi Tanács munkacsoportot hoz létre a bejelentések és viszontbejelentések felülvizsgálata céljából. E felülvizsgálat alapján és a XVII. cikk (4) bekezdése c) pontjának sérelme nélkül az Árukereskedelmi Tanács ajánlásokat tehet a bejelentések megfelelőségére és további információk szükségességére vonatkozóan. A munkacsoport a kapott bejelentések fényében ugyancsak megvizsgálja az állami kereskedelemre vonatkozó, fent említett kérdőív megfelelőségét és az 1. pont szerint bejelentett állami kereskedelmi vállalkozások körét. Ugyancsak kidolgoz egy, az államok és vállalkozások közötti kapcsolatok fajtáit és az ezen vállalkozások által folytatott tevékenységek típusait bemutató szemléltető listát, amely a XVII. cikk céljai szempontjából célszerű lehet. Egyetértés van arról, hogy a Titkárság a munkacsoport számára általános háttérdokumentumot készít az állami kereskedelmi vállalkozások nemzetközi kereskedelmet érintő tevékenységéről. A munkacsoportban való tagság nyitva áll minden olyan tag előtt, amely részvételi szándékát jelzi. A munkacsoport a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított egy éven belül, ezután legalább évente egyszer ülésezik. Évenként jelentést készít az Árukereskedelmi Tanácsnak ( 6 ).
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY FIZETÉSI MÉRLEGRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEIRŐL
A TAGOK,
elismerve az 1994. évi GATT XII. cikkének és XVIII. cikke B. szakaszának, valamint az 1979. november 28-án elfogadott, fizetésimérleg-okokból megtett kereskedelmi intézkedésekről szóló nyilatkozatnak (BISD 26S/205-209, ezen Egyetértésben a továbbiakban: 1979. évi nyilatkozat) a rendelkezéseit, valamint az említett rendelkezések világossá tétele céljából ( 7 ),
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
Az intézkedések alkalmazása
A tagok megerősítik kötelezettségüket, hogy a lehető leghamarabb nyilvánosan közzéteszik a fizetésimérleg-okokból megtett importkorlátozó intézkedések megszüntetésének ütemtervét. Egyetértenek abban, hogy ezek az ütemtervek szükség esetén a fizetésimérleg-helyzet változásainak figyelembevételével módosíthatók. Az ütemterv nyilvános közzétételét elmulasztó tag igazolja a mulasztás okait.
A tagok megerősítik kötelezettségüket, hogy előnyben részesítik azokat az intézkedéseket, amelyek a legkisebb mértékben zavarják a kereskedelmet. Az ilyen intézkedések (ezen Egyetértésben a továbbiakban: áralapú intézkedések) úgy értendők, hogy magukban foglalják az import vámpótlékot, az importtal kapcsolatos biztosítékadási követelményeket vagy más, azzal egyenértékű kereskedelmi intézkedéseket, amelyek az importált áruk árát befolyásolják. Egyetértés van arról, hogy a II. cikk rendelkezései ellenére fizetésimérleg-okokból megtett áralapú intézkedések az adott tag engedményes listájában szereplő vámokon túlmenően alkalmazhatók. A tag továbbá ezen Egyetértés bejelentési eljárásának megfelelően, egyértelműen és elkülönítve közli azt az összeget, amellyel az áralapú intézkedés túllépi a lekötött vámot.
A tagok törekszenek arra, hogy elkerüljék új mennyiségi korlátozások bevezetését fizetésimérleg-okokból, kivéve, ha kritikus fizetésimérleg-helyzetben az áralapú intézkedések nem képesek megállítani a külső fizetési pozíció súlyos romlását. Azokban az esetekben, amelyekben egy tag mennyiségi korlátozásokat alkalmaz, igazolnia kell annak okait, hogy az áralapú intézkedés miért nem megfelelő eszköz a fizetésimérleg-helyzet kezelésére. A mennyiségi korlátozást fenntartó tag az egymást követő konzultációkon tájékoztatást nyújt az ilyen intézkedések kiterjedésének és korlátozó hatásának jelentős csökkentése terén elért előrehaladást. Egyetértés van arról, hogy fizetésimérleg-okokból egynél több fajtájú korlátozó importintézkedés nem alkalmazható egy termékre.
A tagok megerősítik, hogy fizetésimérleg-okokból bevezetett importkorlátozó intézkedések csak abból a célból alkalmazhatók, hogy az import általános szintjét ellenőrzés alatt tartsák, és nem haladhatják meg a fizetésimérleg-helyzet kezeléséhez szükséges mértéket. Azért, hogy minimálisra csökkenjen bármely járulékos védőhatás, a tagnak a korlátozásokat átlátható módon kell igazgatnia. Az importőr tag hatóságainak megfelelően indokolniuk kell azokat az ismérveket, amelyek alapján a korlátozás alá vont termékeket meghatározták. A XII. cikk (3) és XVIII. cikk (10) bekezdése szerint a tagok bizonyos alapvető termékek esetében kizárhatják vagy korlátozhatják az általánosan alkalmazott vámpótlékok vagy egyéb, fizetésimérleg-okokból megtett intézkedések alkalmazását. Alapvető termékek az olyan termékek, amelyek alapvető fogyasztási szükségletet elégítenek ki vagy amelyek hozzájárulnak a tagnak a fizetésimérleg-helyzet javítására tett erőfeszítéseihez, mint például tőkejavak vagy termeléshez szükséges inputok. A mennyiségi korlátozások igazgatásakor az egyedi engedélyezést a tag csak akkor alkalmazhatja, ha az elkerülhetetlen, és azt fokozatosan meg kell szüntetnie. Megfelelően indokolni kell, hogy milyen ismérvek alapján történik a megengedett import mennyiségének és értékének meghatározása.
Fizetési mérleggel kapcsolatos konzultációs eljárások
A Fizetésimérleg-korlátozásokkal Foglalkozó Bizottság (ezen Egyetértésben a továbbiakban: bizottság) konzultációkat tart az összes, fizetésimérleg-okokból alkalmazott importkorlátozó intézkedés felülvizsgálatára. A bizottsági tagság nyitva áll minden olyan tag előtt, amely részvételi szándékát kinyilvánítja. Az alábbi rendelkezésekre is figyelemmel a bizottság az 1970. április 28-án elfogadott, a fizetésimérleg-korlátozásokra vonatkozó konzultációs eljárásokat (BISD 18S/48-53, ezen Egyetértésben a továbbiakban: teljes körű konzultációs eljárás) követi.
Az új korlátozásokat bevezető vagy a meglévő korlátozások általános szintjét az intézkedések lényeges szigorításával emelő tag az ilyen intézkedés elfogadásától számított négy hónapon belül konzultál a bizottsággal. Az ilyen intézkedést bevezető tag kérheti, hogy a konzultáció a XII. cikk (4) bekezdésének a) pontja vagy a XVIII. cikk (12) bekezdésének a) pontja alapján történjen. Ha ilyen kérelem nem érkezik, a bizottság elnöke felkéri a tagot a konzultációra. A konzultáción megvizsgálható tényezők magukban foglalják többek között a fizetésimérleg-okokból megtett új fajtájú importkorlátozó intézkedések bevezetését vagy a korlátozás szintjének, illetve termékkörének növelését.
A bizottság minden fizetésimérleg-okokból bevezetett korlátozást rendszeresen felülvizsgál a XII. cikk (4) bekezdésének b) pontja vagy a XVIII. cikk (12) bekezdésének b) pontja alapján, annak lehetőségével, hogy a konzultációk időközeit módosítsa a konzultáló taggal egyetértésben vagy valamilyen, az Általános Tanács által szükség esetén meghatározott külön felülvizsgálati eljárás alapján.
A bizottságnak korábbi konzultációk alkalmával bemutatott ütemtervvel összhangban liberalizációs erőfeszítéseket folytató legkevésbé fejlett ország tagok vagy fejlődő ország tagok esetében konzultáció tartható az 1972. december 19-én jóváhagyott egyszerűsített eljárás (BISD 20S/47-49, ezen Egyetértésben a továbbiakban: egyszerűsített konzultációs eljárás) szerint. Egyszerűsített konzultációs eljárást akkor is lehet folytatni, amikor a fejlődő ország tag kereskedelempolitikai felülvizsgálata ugyanabban a naptári évben szerepel napirenden, mint a konzultációkra kijelölt időpont. Ilyen esetben a döntést, hogy teljes körű konzultációt tartsanak-e, az 1979. évi nyilatkozat 8. pontjában felsorolt tényezők alapján kell meghozni. A legkevésbé fejlett ország tagok esetét kivéve egyszerűsített konzultációs eljárás keretében legfeljebb két egymást követő konzultáció tartható.
Bejelentés és dokumentáció
A tag bejelenti az Általános Tanács részére a fizetésimérleg-okokból alkalmazott importkorlátozó intézkedések bevezetését vagy az azok alkalmazásában bekövetkezett bármilyen módosítást, valamint az ilyen intézkedések visszavonására vonatkozó, az 1. pontban foglaltak szerint bejelentett ütemterv bármilyen módosítását. Lényegi változásokat a közzététel előtt vagy legkésőbb 30 nappal az után kell az Általános Tanács részére bejelenteni. A tag évente összegző bejelentést bocsát a Titkárság rendelkezésére a jogi előírásokban, a politikai nyilatkozatokban vagy közzétételekben bekövetkező valamennyi változásról, hogy a tagok azokat megvizsgálhassák. A bejelentés teljes körű információt tartalmaz, amennyire csak lehetséges a vámsorok szintjén, az alkalmazott intézkedések fajtájáról, az intézkedés működtetésének ismérveiről, a termékkörről és az érintett kereskedelmi forgalomról.
Bármely tag kérelmére a bizottság felülvizsgálhatja a bejelentéseket. Az ilyen felülvizsgálat a bejelentéssel kapcsolatban felvetődő egyedi kérdések tisztázására vagy annak vizsgálatára korlátozódik, hogy szükséges-e a XII. cikk (4) bekezdésének a) pontja vagy a XVIII. cikk (12) bekezdésének a) pontja szerinti konzultáció. Azok a tagok, amelyeknek okuk van feltételezni, hogy egy másik tag importkorlátozó intézkedést fizetésimérleg-okokból alkalmaz, felhívhatják erre a bizottság figyelmét. A bizottság elnöke információt kér az intézkedésről, és azt az összes tag rendelkezésére bocsátja. A bizottsági tagok azon jogának sérelme nélkül, hogy a konzultáció során az ügyeket megfelelő módon tisztázhassák, a konzultáló taghoz megfontolás céljából előzetesen kérdések intézhetők.
A konzultáló tag a konzultációkra elkészít egy alapdokumentumot, amely más fontosnak tartott információk mellett az alábbiakat tartalmazza: a) áttekintés a fizetésimérleg-helyzetről és kilátásokról, ideértve a fizetésimérleg-helyzetet befolyásoló belső és külső tényezőkre, valamint a megalapozott és tartós egyensúly helyreállítása céljából meghozott belpolitikai intézkedésekre vonatkozó megfontolást; b) a fizetésimérleg-okokból alkalmazott korlátozások, jogalapjuk, valamint a nem kívánt védőhatások csökkentésére tett lépések teljes körű leírása; c) a legutolsó konzultáció óta a bizottság következtetései alapján az importkorlátozások liberalizálása céljából megtett intézkedések; d) a fennmaradó korlátozások leépítésére és fokozatos enyhítésére vonatkozó tervek. Adott esetben utalás történhet a WTO-hoz benyújtott egyéb bejelentésekben vagy jelentésekben szereplő információkra. Az egyszerűsített konzultációs eljárásnak megfelelően a konzultáló tag az alapdokumentumban található felsorolásokról szóló lényeges információkat tartalmazó írásos nyilatkozatot tesz.
A Titkárság a bizottságban történő konzultációk megkönnyítése érdekében a tervezett konzultáció különböző szakmai kérdéseihez háttéranyagot készít. Fejlődő ország tag esetében a titkársági dokumentum a külkereskedelmi környezetnek a konzultáló tag fizetési mérlegére és kilátásaira kifejtett hatására vonatkozó szakmai háttér- és elemző anyagot is tartalmaz. A Titkárság technikai segélyszolgálata a fejlődő ország tag kívánságára segítséget nyújt a konzultációk dokumentációjának elkészítéséhez.
A fizetési mérleggel kapcsolatos konzultációk során levont következtetések
A bizottság konzultációiról jelentésben számol be az Általános Tanácsnak. Teljes körű konzultációs eljárás alkalmazása esetén jelentésében a bizottság megjelöli a konzultációs terv különböző elemeiről szóló következtetéseit, valamint azokat a tényeket és indítékokat, amelyeken ezek alapulnak. A bizottság törekszik arra, hogy következtetései a XII., XVIII. B) cikkek, az 1979. évi nyilatkozat és az ezen Egyetértés végrehajtásának elősegítését célzó ajánlásokra vonatkozó javaslatokat is tartalmazzanak. Azokban az esetekben, amikor a fizetésimérleg-okokból megtett korlátozó intézkedések visszavonására ütemtervet terjesztenek elő, az Általános Tanács ajánlhatja, hogy azt a tagot, amely az ilyen ütemtervet betartja, tekintsék úgy, mint amely eleget tesz az 1994. évi GATT alapján fennálló kötelezettségeinek. Minden olyan esetben, amikor az Általános Tanács konkrét ajánlásokat tesz, a tag jogait és kötelezettségeit az ilyen ajánlásokra figyelemmel kell értékelni. Ha az Általános Tanács nem tett ajánlásra vonatkozó konkrét javaslatot, a bizottság következtetéseiben rögzíteni kell a bizottságban megfogalmazott különböző nézeteket. Egyszerűsített konzultációs eljárás alkalmazása esetében a jelentés tartalmazza a bizottságban megvitatott fő elemek összefoglalását, valamint egy határozatot arról, hogy szükség van-e teljes körű konzultációs eljárásra.
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY XXIV. CIKKÉNEK ÉRTELMEZÉSÉRŐL
A TAGOK,
tekintettel az 1994. évi GATT XXIV. cikkének rendelkezéseire,
elismerve, hogy az 1947. évi GATT létrehozása óta a vámuniók és szabadkereskedelmi övezetek száma és jelentősége nagymértékben megnőtt, és mára már a világkereskedelem jelentős hányadát fedik le,
elismerve, hogy az ilyen megállapodásokban részt vevő felek szorosabb gazdasági integrációjuk révén hozzájárulhatnak a világkereskedelem bővüléséhez,
elismerve továbbá, hogy ez a hozzájárulás nő, ha a vámoknak és egyéb korlátozó kereskedelmi szabályozásoknak az integrációt alkotó területek között történő megszüntetése kiterjed a kereskedelem egészére, és csökken bármely főbb kereskedelmi szektor kizárása esetén,
újólag megerősítve, hogy az ilyen megállapodások célja a kereskedelem megkönnyítése az integrációt alkotó területek között, és nem akadályok emelése más tagok ezen területekkel folytatott kereskedelme elé; cél továbbá az, hogy a vámuniók és a szabadkereskedelmi övezetek kialakításánál vagy bővítésénél az abban résztvevők a lehető legnagyobb mértékben kerüljék el a többi taggal folytatott kereskedelemre való kedvezőtlen hatás kiváltását,
meggyőződve arról, hogy szükség van az Árukereskedelmi Tanács szerepe hatékonyságának megerősítésére a XXIV. cikk szerint bejelentett megállapodások felülvizsgálata során, az új vagy bővített megállapodások értékelésére vonatkozó kritériumok és eljárások tisztázásával, és a XXIV. cikk szerinti összes megállapodás átláthatóságának javításával,
elismerve a közös értelmezés szükségességét a tagoknak a XXIV. cikk (12) bekezdésében leírt kötelezettségei tekintetében
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
A vámunióknak, szabadkereskedelmi övezeteknek és a vámunió vagy szabadkereskedelmi övezet létrehozásáról szóló ideiglenes megállapodásoknak ahhoz, hogy összhangban legyenek a XXIV. cikkel, meg kell felelniük többek között az említett cikk (5), (6), (7) és (8) bekezdésében szereplő rendelkezéseknek.
XXIV. cikk (5) bekezdés
A vámunió kialakítása előtt és után alkalmazott vámok és más kereskedelmi rendelkezések általános hatásának a XXIV. cikk (5) bekezdésének a) pontja szerinti értékelése a vámok és illetékek vonatkozásában a súlyozott vámtarifaátlag és a beszedett vám átfogó felmérésére épül. Ez a felmérés a vámunió által egy korábbi reprezentatív időszakról szolgáltatott importstatisztikákon alapul, vámsoronként, értékben és mennyiségben, valamintWTO származási ország szerinti bontásban. A Titkárság a súlyozott vámtarifaátlagot és a beszedett vámot a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója vámajánlatainak értékelésénél használt módszer szerint számítja ki. Az e célra figyelembe veendő vámok és díjak a ténylegesen alkalmazott vámtételek. A tagok elismerik, hogy az egyéb kereskedelmi rendelkezésekből eredő hatás átfogó felmérése céljaira - amelyeknél a számszerűsítés és összesítés nehéz - szükséges lehet egyes intézkedések, szabályok, termékek és az érintett kereskedelmi forgalom vizsgálata.
Az „ésszerű időtartam”, amelyre a XXIV. cikk (5) bekezdésének c) pontja utal, csak rendkívüli esetben haladhatja meg a 10 évet. Azokban az esetekben, amikor a tagok, akik egy ideiglenes megállapodás felei, úgy gondolják, hogy 10 év nem lesz elégséges, teljes körű magyarázatot kell adniuk az Árukereskedelmi Tanácsnak a hosszabb időszak szükségességéről.
XXIV. cikk (6) bekezdés
A XXIV. cikk (6) bekezdése határozza meg azt az eljárást, amelyet követni kell, amennyiben egy vámuniót létrehozó tag lekötött vámtétel emelését javasolja. Ebben a vonatkozásban a tagok újra megerősítik, hogy a XXVIII. cikkben meghatározott, az 1980. november 10-én elfogadott iránymutatások (BISD 275/26-28) és az 1994. évi GATT XXVIII. cikkének értelmezéséről szóló egyetértés által kiegészített eljárást azelőtt kell megkezdeni, mielőtt vámengedmények módosítására vagy visszavonására sor kerül egy vámunió létrehozása alkalmával vagy vámuniót létrehozó ideiglenes megállapodás alapján.
Ezeket a tárgyalásokat jóhiszeműen folytatják egy kölcsönösen kielégítő kompenzációs kiigazítás elérése érdekében. Az ilyen tárgyalások során a XXIV. cikk (6) bekezdésének megfelelően figyelembe veszik vámunió létrehozásakor az azonos vámsorokhoz tartozó vámoknak a vámunió más tagjai által történő csökkentését. Amennyiben e csökkentések nem lennének elegendőek a szükséges kompenzációs kiigazításra, a vámunió kompenzációt ajánl fel, amely más vámsorhoz tartozó vámok csökkentésének formáját öltheti. Ezt az ajánlatot azok a tagok fontolják meg, amelyek a módosítandó vagy visszavonandó lekötésre vonatkozó tárgyalási joggal rendelkeznek. Amennyiben a kompenzációs kiigazítás elfogadhatatlan marad, folytatni kell a tárgyalásokat. Ha az ilyen erőfeszítések ellenére az 1994. évi GATT XXVIII. cikkének értelmezéséről szóló egyetértéssel kiegészített XXVIII. cikk szerinti kompenzációról folytatott tárgyalásokon egy a tárgyalások megkezdésétől számított ésszerű időn belül nem is sikerül megegyezésre jutni, a vámunió mégis szabadon módosíthatja vagy vonhatja vissza az engedményeket; ezután az érintett tagok is szabadon visszavonhatják a lényegében azonos értékű engedményeket a XXVIII. cikkel összhangban.
Az 1994. évi GATT nem ró kötelezettséget azon tagokra, amelyek vámunió létrehozása vagy vámuniót létrehozó ideiglenes megállapodás következtében vámcsökkentésből származó előnyökhöz jutnak, hogy a résztvevőknek kompenzációt nyújtsanak.
Vámuniók és szabadkereskedelmi övezetek felülvizsgálata
A XXIV. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján tett valamennyi bejelentést megvizsgálja egy munkacsoport az 1994. évi GATT vonatkozó rendelkezései és ezen Egyetértés 1. pontja alapján. A munkacsoport jelentést tesz az Árukereskedelmi Tanácsnak az e téren tett megállapításairól. Az Árukereskedelmi Tanács általa megfelelőnek ítélt ajánlásokat tesz a tagoknak.
Ideiglenes megállapodások vonatkozásában a munkacsoport jelentésében megfelelő ajánlásokat tehet a javasolt időkeretre és a vámunió vagy szabadkereskedelmi övezet létrehozásának befejezéséhez szükséges intézkedésekre. Amennyiben szükséges, a megállapodást tovább vizsgálhatja.
Ideiglenes megállapodásban részt vevő tagok a megállapodásban lefektetett terv és ütemezés lényeges módosításairól értesítik az Árukereskedelmi Tanácsot, amely, ha erre kérik, a módosításokat megvizsgálja.
Ha a XXIV. cikk (7) bekezdésének a) pontja szerint bejelentett ideiglenes megállapodás a XXIV. cikk (5) bekezdésének c) pontja ellenére nem tartalmaz tervet és ütemezést, a munkacsoport jelentésében ajánlást tesz egy ilyen tervre és ütemezésre. Egy ilyen megállapodást a résztvevők nem tarthatnak fenn és nem léptethetnek hatályba, ha nem készek azt az ajánlásoknak megfelelő módosítani. Az ajánlások alkalmazásának további felülvizsgálatáról intézkedni kell.
A vámuniók és a szabadkereskedelmi övezetek tagjai időszakonként jelentést tesznek az Árukereskedelmi Tanácsnak a vonatkozó megállapodások végrehajtásáról, ahogyan azt az 1947. évi GATT Szerződő Felei előirányozták az 1947. évi GATT Tanácsa számára adott, a regionális megállapodásokról szóló jelentéstételre vonatkozó utasításukban (BISD 18S/38). A megállapodások bármely lényeges változását és/vagy fejleményét a jelentésekben meg kell említeni.
Vitarendezés
A tagok minden olyan ügy vonatkozásában, amely a XXIV. cikk vámuniókra, szabadkereskedelmi övezetekre, vagy vámuniót vagy szabadkereskedelmi övezetet létrehozó ideiglenes megállapodásokra vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásából adódik, hivatkozhatnak az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértés által kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseire.
XXIV. cikk (12) bekezdés
Az 1994. évi GATT alapján minden egyes tag teljes felelősséget visel az 1994. évi GATT valamennyi rendelkezésének betartásáért, és minden rendelkezésére álló megfelelő intézkedést meghoz annak érdekében, hogy az Egyezményt a területén lévő regionális vagy helyi önkormányzatok és hatóságok is betartsák.
A tagok minden olyan intézkedés vonatkozásában, amely az Egyezménynek a tagok területén lévő regionális vagy helyi önkormányzatok és hatóságok által történő betartását érinti, hivatkozhatnak az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseire. Ha a Vitarendezési Testület úgy döntött, hogy az 1994. évi GATT valamely rendelkezését nem tartották be, a felelős tag minden rendelkezésére álló célszerű intézkedést megtesz a rendelkezés betartásának biztosítása érdekében. A kompenzációra és az engedmények vagy egyéb kötelezettségek felfüggesztésére vonatkozó rendelkezéseket olyan esetekben kell alkalmazni, amikor a kötelezettségek betartását nem volt lehetséges biztosítani.
Minden egyes tag vállalja, hogy az 1994. évi GATT évi működését érintő, saját területén belül megtett intézkedéseire vonatkozó, más tag által tett felvetéseket méltányos megfontolás tárgyává teszi, és megfelelő alkalmat nyújt konzultációkra.
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNYEN ALAPULÓ KÖTELEZETTSÉGEK ALÓLI MENTESSÉGEKRŐL
A TAGOK A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
A mentesség vagy meglévő mentesség időbeli hatályának meghosszabbítása iránti kérelem tartalmazza azokat az intézkedéseket, amelyeket a tag meg kíván tenni, a specifikus politikai célokat, amelyek elérésére a tag törekszik, és azokat az okokat, amelyek a tagot meggátolják abban, hogy politikai céljait az 1994. évi GATT-ból eredő kötelezettségeivel összhangban álló intézkedésekkel érje el.
Minden, a WTO-egyezmény hatálybalépése napján érvényben lévő mentesség megszűnik, kivéve, ha az 1. pontban vagy a WTO-egyezmény IX. cikkében foglalt eljárásnak megfelelően időbeli hatályát meghosszabbítják a lejárata napján vagy a WTO-egyezmény hatálybalépését követő két éven belül, attól függően, hogy melyik a korábbi időpont.
Bármely tag, amely úgy ítéli meg, hogy az 1994. évi GATT-ból eredő valamely előnye semmissé válik vagy korlátozásra kerül
mert a tag - amely a mentességet kapta - elmulasztja a mentesség feltételeinek betartását; vagy
a mentesség előírásainak és feltételeinek megfelelő intézkedés alkalmazásából adódóan
hivatkozhat az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXIII. cikke rendelkezéseire.
EGYETÉRTÉS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY XXVIII. CIKKÉNEK ÉRTELMEZÉSÉRŐL
A TAGOK A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
Engedmények módosítása vagy visszavonása alkalmazásában az a tag tekintendő főszállítói érdekeltséggel rendelkezőnek, amelynek az engedmény által érintett exportja (azaz a terméknek az engedményt módosító vagy visszavonó tag piacára irányuló exportja) teljes exportjához viszonyítva a legnagyobb részaránnyal rendelkezik, amennyiben nem rendelkezik máris eredeti tárgyalási joggal vagy főszállítói érdekeltséggel a XXVIII. cikk (1) bekezdésének megfelelően. Mindazonáltal megállapodás jött létre arról, hogy az Árukereskedelmi Tanács ezt a rendelkezést a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított öt éven belül felülvizsgálja, hogy eldöntse, kielégítően működött-e ez az ismérv a tárgyalási jogok kis- és közepes exportőr tagok számára kedvező újraelosztásának biztosításában. Amennyiben nem, megfontolja a lehetséges továbbfejlesztést, beleértve – megfelelő adatok rendelkezésre állásának figyelembevételével – olyan ismérv elfogadását, amely az engedmény által érintett exportnak a szóban forgó termék összes piacára irányuló exportjában való részarányán alapul.
Amennyiben valamely tag úgy véli, hogy fennáll az 1. pont szerinti főszállítói érdekeltsége, igényét írásban közli az ezt alátámasztó bizonyítékkal együtt az engedményt módosítani vagy visszavonni szándékozó taggal, és egyidejűleg tájékoztatja a Titkárságot. Ezekben az esetekben az 1980. november 10-én elfogadott „XXVIII. cikk szerinti tárgyalási eljárások” 4. pontját (BISD 27S/26-28) kell alkalmazni.
Annak meghatározása során, hogy mely tagok rendelkeznek főszállítói érdekeltséggel (akár a fenti 1. pont, akár a XXVIII. cikk (1) bekezdése szerint) vagy lényeges érdekeltséggel, csak az érintett termék legnagyobb kedvezményes elbánás alapján folytatott kereskedelmét veszik figyelembe. Ugyanakkor figyelembe veszik az érintett termékek nem szerződéses preferenciák keretében bonyolított kereskedelmét is, amennyiben a szóban forgó kereskedelem preferenciális elbánásából történő részesedése megszűnt, és ilyenformán, az az engedmények módosítására vagy visszavonására vonatkozó tárgyalások idejére vagy a tárgyalások lezárásáig a legnagyobb kedvezményes elbánás szerinti kereskedelemmé válik.
Új termékre vonatkozó vámengedmény módosítása vagy visszavonása esetén (azaz olyan terméknél, melyről nem áll rendelkezésre hároméves kereskedelmi statisztika) azt a tagot, amelynek arra a vámsorra, amely alá a terméket jelenleg vagy korábban osztályozták, eredeti tárgyalási joga volt, úgy kell tekinteni, hogy a szóban forgó engedményre is eredeti tárgyalási joga áll fenn. A főszállítói vagy a lényeges érdekeltség meghatározásánál és a kompenzáció kiszámításánál tekintetbe kell venni többek között, az exportáló tag termelési kapacitását és beruházásait az érintett termékben, valamint az export növekedésére vonatkozó becsléseket, illetve az importőr tagnál adott termék esetében a keresletre vonatkozó előrejelzéseket is. E pont alkalmazásában az „új termék” tartalmazza a meglévő vámsorból való kiemeléssel létrehozott új vámtételt is.
Amennyiben valamely tag úgy véli, hogy a 4. pont alapján főszállítói vagy lényeges érdekeltsége van, igényét írásban, az ezt alátámasztó bizonyítékkal együtt kell közölnie az engedményt módosítani vagy visszavonni szándékozó taggal, és egyidejűleg tájékoztatnia kell a Titkárságot. Ezekben az esetekben a fent említett „XXVIII. cikk szerinti tárgyalási eljárások” 4. pontját kell alkalmazni.
Amennyiben valamely korlátozás nélküli vámengedményt vámkontingenssel váltják fel, a kompenzáció mértékének meg kell haladnia az engedmény módosítása által ténylegesen érintett kereskedelem nagyságát. A kompenzáció kiszámításának alapjául az a mérték szolgál, amellyel a jövőre vonatkozó kereskedelmi kilátások a kontingens szintjét meghaladják. Egyetértés van arról, hogy a jövőbeni kereskedelmi kilátások kiszámítása az alábbi tényezőkön alapszik, attól függően, hogy melyik a nagyobb:
a legutolsó reprezentatív hároméves időszak átlagos évi kereskedelmi forgalma megnövelve ugyanezen időszak átlagos évi importnövekedési ütemével vagy 10 %-kal, attól függően, hogy melyik a nagyobb; vagy
a legutolsó év 10 %-kal megnövelt kereskedelmi forgalma.
Egy tag semmiképpen sem kötelezhető olyan kompenzációra, amely meghaladja azt a mértéket, amelyet az engedmény teljes visszavonása vonna maga után.
Minden tag, amelynek a fenti 1. pont vagy a XXVIII. cikk (1) bekezdése alapján egy módosított vagy visszavont engedmény vonatkozásában főszállítói érdekeltsége van, eredeti tárgyalási jogot élvez a kompenzációs engedmények terén, kivéve ha az érintett tagok a kompenzáció más formájában egyeznek meg.
A KERESKEDELMI ELJÁRÁSOK EGYSZERŰSÍTÉSÉRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS MELLÉKLETE
A KERESKEDELMI ELJÁRÁSOK EGYSZERŰSÍTÉSÉRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS SZERINT „A” KATEGÓRIÁBA SOROLT KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK BEJELENTÉSE
ALBÁNIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Albánia kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a megállapodás alábbi rendelkezéseit jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
|
|
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
|
|
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
|
|
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
|
|
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
|
|
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk, (3) bekezdés, |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó díjak, rendeletek és alakiságok |
11. cikk, (4) bekezdés, |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó megkülönböztetésmentesség megerősítése |
11. cikk, (11) bekezdés, (1)–(5) albekezdés, |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó garanciák |
11. cikk, (12)–(13) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó együttműködés és koordináció |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
BOTSWANA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Botswanai Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Botswanai Köztársaság a megállapodás I. szakaszában foglalt alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozó kötelezettségvállalásokként, amely rendelkezéseket a megállapodás hatálybalépését követően fogja végrehajtani:
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
BRAZÍLIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Brazília képviselete tisztelettel értesíti a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottságot, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
BRUNEI DARUSSALAM ÁLLAM
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a megállapodás szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Brunei Darussalam Állam kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Brunei Darussalam Állam a megállapodás 1–12. cikkében szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk: (2) bekezdés, (1) albekezdés, a) és b) pont |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése: (2) albekezdés |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
CHILE
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Chile bejelenti, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre, a 7. cikk engedéllyel rendelkező szereplőkre vonatkozó (7) bekezdésének kivételével.
KÍNA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Kínai Népköztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Kínai Népköztársaság a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
— 7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
— 10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
— 10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás és |
— 12. cikk |
Vámügyi együttműködés. |
KOLUMBIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Kolumbia bejelenti, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre, az alábbiak kivételével:
— 5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
— 7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
KONGÓ
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikkével összhangban a Kongói Köztársaság kormánya tisztelettel bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
3. cikk, (1) bekezdés |
Előzetes határozatok |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
COSTA RICA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) (2) és (3) bekezdése alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Costa Rica bejelenti, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
— 10. cikk, (1) bekezdés, (1) albekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
— 10. cikk, (2) bekezdés, (2) albekezdés |
Másolatok elfogadása |
ELEFÁNTCSONTPART
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikkével összhangban az Elefántcsontparti Köztársaság bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
DOMINIKAI KÖZTÁRSASÁG
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Dominikai Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot az A kategóriába tartozóként megjelölt, a megállapodás I. szakaszának megfelelő rendelkezésekről.
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
13. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
ECUADOR
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikkével összhangban az Ecuadori Köztársaság bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
Cikk/ Bekezdés (*1) |
Leírás |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
4. cikk |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk, (1) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (2) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (3) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (4) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (5) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (6) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (16) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
11. cikk, (17) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
(*1)
Amennyiben meghatározott bekezdésekre történik hivatkozás, az Ecuadori Köztársaság által vállalt kötelezettség az adott bekezdések tartalmára korlátozódik és nem terjed ki a cikk egészére. |
EGYIPTOM
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikkével összhangban Egyiptom bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
Cikk |
Leírás |
4. cikk, (1), (3), (4) és (5) bekezdés |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés, (2), (4), (5) és (6) albekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (3) bekezdés, (1), (2), (3), (4) és (5) albekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk,(5) bekezdés, (1) albekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk,(9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk, (2), (3), (11), (12), (13), (14), (15), (16) bekezdés |
Az árutovábbítás szabadsága |
SALVADOR
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Salvador bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
1. cikk |
Információk közzététele és elérhetősége |
2. cikk |
Véleménynyilvánítási lehetőség, információk hatálybalépés előtt, valamint konzultációk |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások: (1), (2), (3), (4) és (5) bekezdés |
5. cikk |
Egyéb intézkedések a pártatlanság, megkülönböztetésmentesség és átláthatóság javítására |
6. cikk |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre, valamint a büntetésekre vonatkozó szabályok: (1) és (3) bekezdés |
7. cikk |
Áruk kiadása és vámkezelése: (1), (2), (3), (4), (5), (6), (7) ((3), (4), (5), (6) albekezdés), (8) és (9) bekezdés |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés: (1) bekezdés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk |
A behozatalhoz, kivitelhez és továbbításhoz kapcsolódó vámalakiságok: (1), (2) ((2) és (3) albekezdés), (3), (5) ((1) albekezdés), (6), (7), (8) és (9) bekezdés |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága: (1), (2), (3), (4), (5), (6), (8), (9), (10), (11), (14), (15), (16) és (17) bekezdés |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés: (1), (3), (4), (5) ((1) és (2) albekezdés), (12) bekezdés |
GABON
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikkével összhangban a Gaboni Köztársaság bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
GUATEMALA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Guatemala kormánya értesíteni kívánja az előkészítő bizottságot, hogy a 2014. július 7-i WT/PCTF/W/27 WTO-dokumentummal összhangban a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelölt meg, az alábbiak kivételével:
HONDURAS
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikke alapján Honduras bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok (kivéve a 6. cikk (1) bekezdésének (3) albekezdését és a 6. cikk (1) bekezdésének (4) albekezdését) |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások (kivéve a 7. cikk (8) bekezdése (2) albekezdésének d) pontját) |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk (kivéve a 7. cikk (9) bekezdésének (3) albekezdését) |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés (kivéve a 8. cikk (2) bekezdésének c), d) és e) pontját) |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk, (12) bekezdés |
Kétoldalú és regionális megállapodások |
HONGKONG (KÍNA)
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Hongkong (Kína) kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Hongkong (Kína) a (miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani.
INDONÉZIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, az Indonéz Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Indonézia a megállapodás alábbi rendelkezéseit jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
IZRAEL
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Izrael Állam tisztelettel értesíti a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottságot, hogy Izrael Állam a megállapodás I. szakaszában foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg.
JORDÁNIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Jordánia kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul, az alábbiak kivételével:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
3. cikk, (1) bekezdés |
Előzetes határozatok |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
11. cikk, (5)–(10) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó eljárások és ellenőrzések |
KOREA
Tisztelettel hivatkozom a 2013. december 7-i miniszteri határozatra (WT/MIN(13)/36, WT/L/911), amelynek értelmében az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Továbbá tisztelettel értesítem az előkészítő bizottságot, hogy a Koreai Köztársaság kormánya úgy határozott, hogy a megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg.
KUVAIT
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Kuvait Állam tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Kuvait Állam az I. mellékletben foglalt rendelkezéseket az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
3. cikk, (1) bekezdés |
Előzetes határozatok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
11. cikk, (11)–(15) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó garanciák |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
KIRGIZ KÖZTÁRSASÁG
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Kirgiz Köztársaság Gazdasági Minisztériuma nevében örömmel értesítjük az előkészítő bizottságot, hogy a Kirgiz Köztársaság a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozó kötelezettségvállalásokként, amely rendelkezéseket a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
4. cikk |
Valamennyi rendelkezés (Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások) |
5. cikk |
(2) bekezdés (Visszatartás) |
9. cikk |
(Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása) |
10. cikk |
(5) bekezdés (Előzetes áruvizsgálat) |
11. cikk |
(1)–(4) bekezdés (Áthaladó áruforgalomra vonatkozó díjak, rendeletek, alakiságok és megkülönböztetésmentesség) |
MAKAÓ (KÍNA)
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN (13)/36) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Makaó (Kína) kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Makaó (Kína) a megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépését követően fogja végrehajtani, az alábbiak kivételével:
7. cikk: |
(4) bekezdés – Kockázatkezelés |
7. cikk: |
(5) bekezdés – Vámkezelés utáni ellenőrzés |
9. cikk: |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk: |
(4) bekezdés – Egyablakos rendszer |
MALAJZIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Malajzia kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Malajzia a (fenti miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
7. cikk, (8) bekezdés |
(Gyorsított szállítások) és |
11. cikk, (9) bekezdés |
(A továbbítási dokumentumok és adatok előzetes iktatása és feldolgozása az áruk megérkezése előtt). |
MAURITIUS
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Mauritiusi Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Mauritiusi Köztársaság a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás alábbi rendelkezéseit jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultáció |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés, (1) albekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
23. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
MEXIKÓ
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Mexikó kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul.
MOLDOVA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Moldovai Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Moldovai Köztársaság a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozó kötelezettségvállalásokként, amely rendelkezéseket a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk |
(1) és (4) bekezdés (Közzététel, Értesítés) |
3. cikk |
(ELŐZETES HATÁROZATOK) |
4. cikk |
(FELLEBBEZÉSI ÉS FELÜLVIZSGÁLATI ELJÁRÁSOK) |
5. cikk |
(2) bekezdés (Visszatartás) |
6. cikk |
(2) bekezdés (A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok) |
7. cikk |
(2), (4) és (5) bekezdés (Elektronikus fizetés, Kockázatkezelés, Vámkezelés utáni ellenőrzés) |
8. cikk |
(A HATÁR-ELLENŐRZÉSI HATÓSÁGOK KÖZÖTTI EGYÜTTMŰKÖDÉS) |
9. cikk |
(BEHOZATALRA SZÁNT, VÁMELLENŐRZÉS ALATT ÁLLÓ ÁRUK MOZGATÁSA) |
10. cikk |
(3) és (5)–(9) bekezdés (Nemzetközi szabványok használata, Előzetes áruvizsgálat, Vámügynökségek igénybevétele, Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények, Elutasított áruk, Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás) |
12. cikk |
Valamennyi rendelkezés |
MONGÓLIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Mongólia kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Mongólia a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozó kötelezettségvállalásokként, amely rendelkezéseket a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
MONTENEGRÓ
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (wt/min(13)/36, wt/l/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Montenegró kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Montenegró a megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépését követően fogja végrehajtani:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
3. cikk, (1) bekezdés |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatalra és kivitelre, illetve azzal kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk, (1)–(3) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó díjak, rendeletek és alakiságok |
11. cikk, (4) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó megkülönböztetésmentesség megerősítése |
11. cikk, (11)–(15) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó garanciák |
11. cikk, (16)–(17) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó együttműködés és koordináció |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
MAROKKÓI KIRÁLYSÁG
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Marokkói Királyság tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy az alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozóként.
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
13. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
NICARAGUA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Nicaraguai Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot az A kategóriába tartozóként megjelölt, a megállapodás I. szakaszának megfelelő rendelkezésekről.
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk, (1) bekezdés |
Megfelelést és együttműködést elősegítő intézkedések |
12. cikk, (2) bekezdés |
Információcsere |
12. cikk, (3) bekezdés |
Ellenőrzés |
12. cikk, (4) bekezdés |
Kérelem |
12. cikk, (5) bekezdés |
Védelem és titoktartás |
12. cikk, (6) bekezdés |
Információszolgáltatás |
12. cikk, (7) bekezdés |
Kérelem elhalasztása vagy elutasítása |
12. cikk, (8) bekezdés |
Viszonosság |
12. cikk, (9) bekezdés |
Adminisztratív teher |
12. cikk, (10) bekezdés |
Korlátozások |
12. cikk, (11) bekezdés |
Jogosulatlan felhasználás vagy közzététel |
12. cikk, (12) bekezdés |
Kétoldalú és regionális megállapodások |
13. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
NIGÉRIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN (13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Nigériai Szövetségi Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Nigéria a megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépését követően fogja végrehajtani:
6. cikk, (3) bekezdés: |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) cikk: |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (3) bekezdés: |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
9. cikk: |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (7) bekezdés: |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (9) bekezdés: |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk, (3) bekezdés: |
Önkéntes korlátozások |
11. cikk, (4) bekezdés: |
Megkülönböztetésmentesség |
11. cikk, (6) bekezdés: |
Dokumentációs követelmények |
11. cikk, (8) bekezdés: |
A kereskedelem technikai akadályai alkalmazásának tilalma |
11. cikk, (9) bekezdés: |
A továbbítási dokumentumok előzetes iktatása és feldolgozása |
11. cikk, (10) bekezdés: |
Árutovábbítási művelet haladéktalan beszüntetése és |
11. cikk, (11) bekezdés: |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó garanciák. |
OMÁN
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, az Ománi Szultánság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Omán a megállapodás alábbi rendelkezéseit jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk: |
Közzététel: |
1. cikk, (1) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk: |
Véleménynyilvánítási lehetőség, információk hatálybalépés előtt, valamint konzultációk: |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
4. cikk: |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások: |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk: |
Egyéb intézkedések a pártatlanság, megkülönböztetésmentesség és átláthatóság javítására: |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. cikk: |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó szabályok: |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
7. cikk: |
Áruk kiadása és vámkezelése: |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
9. cikk: |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk: |
A behozatalhoz, kivitelhez és továbbításhoz kapcsolódó vámalakiságok: |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk: |
Az árutovábbítás szabadsága: |
11. cikk, (1) bekezdés, (3) albekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó díjak, rendeletek és alakiságok |
11. cikk, (4) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó megkülönböztetésmentesség megerősítése |
11. cikk, (11) bekezdés, (1) albekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó garanciák |
13. cikk: |
Intézményi előírások: |
13. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
PANAMA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) (2) és (3) bekezdése alapján, valamint a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Panama bejelenti, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelölte meg az A kategóriába tartozó kötelezettségvállalásokként, amely rendelkezéseket a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre:
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk, (1) bekezdés |
Megfelelést és együttműködést elősegítő intézkedések |
12. cikk, (2) bekezdés |
Információcsere |
12. cikk, (3) bekezdés |
Ellenőrzés |
12. cikk, (4) bekezdés |
Kérelem |
12. cikk, (5) bekezdés |
Védelem és titoktartás |
12. cikk, (6) bekezdés |
Információnyújtás |
12. cikk, (7) bekezdés |
Kérelem elhalasztása vagy elutasítása |
12. cikk, (8) bekezdés |
Viszonosság |
12. cikk, (9) bekezdés |
Adminisztratív teher |
12. cikk, (10) bekezdés |
Korlátozások |
12. cikk, (11) bekezdés |
Jogosulatlan felhasználás vagy közzététel |
12. cikk, (12) bekezdés |
Kétoldalú és regionális megállapodások |
PARAGUAY
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikke alapján a Paraguayi Köztársaság bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
Cikk/Bekezdés (*1) |
Leírás |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
(*1)
Amennyiben meghatározott bekezdésekre történik hivatkozás, a Paraguayi Köztársaság által vállalt kötelezettség az adott bekezdések tartalmára korlátozódik és nem terjed ki a cikk egészére. |
PERU
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban Peru bejelenti, hogy a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre, az alábbiak kivételével:
— 3. cikk |
Előzetes határozatok |
— 5. cikk, (1) bekezdés |
Fokozott ellenőrzésekre és vizsgálatokra irányuló értesítések |
— 5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
— 6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
— 8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
— 10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
— 12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
FÜLÖP-SZIGETEK
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Fülöp-szigetek tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt alábbi rendelkezéseket az A kategóriába tartozóként jelöli meg:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
3. cikk |
Előzetes határozatok |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett vámkezelési díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
KATAR
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Katari Állam kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Katari Állam a megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg, az alábbiak kivételével:
— 7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
SZAÚD-ARÁBIAI KIRÁLYSÁG
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Szaúd-arábiai Királyság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul, az alábbiak kivételével:
— 2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
— 10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
SZENEGÁL
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodásról szóló, 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján Szenegál bejelenti az A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásait, az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően:
|
CIKK/BEKEZDÉS |
LEÍRÁS |
1. |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
3. |
4. cikk |
Fellebbezési vagy felülvizsgálati eljárások |
4. |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
5. |
5. cikk, (3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
8. |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
9. |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
10. |
7. cikk, (6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
11. |
9. |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
12. |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
13. |
10. cikk, (3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
14. |
10. cikk, (4) bekezdés |
Egyablakos rendszer |
15. |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
16. |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
17. |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
18. |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
19. |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
SZINGAPÚR
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Szingapúri Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a Szingapúri Köztársaság a (miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani.
SRÍ LANKA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Srí Lanka a (fenti miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás alábbi rendelkezéseit jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
Rendelkezések |
Cím |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (2) bekezdés |
Elektronikus fizetés |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága |
TAJVAN, PENGHU, KINMEN ÉS MATSU FÜGGETLEN VÁMTERÜLETE
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Tajvan, Penghu, Kinmen és Matsu Független Vámterülete tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás 1–12. cikkében foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul.
TÁDZSIKISZTÁN
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság többek között jogosult bejelentést kapni a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Tádzsikisztán kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában szereplő valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul.
1. cikk |
|
(1) bekezdés |
Közzététel |
(2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
4. cikk |
Valamennyi rendelkezés |
5. cikk |
|
(2) bekezdés |
Visszatartás |
(3) bekezdés |
Vizsgálati eljárások |
6. cikk |
Valamennyi rendelkezés |
7. cikk |
|
(1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
(3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
(4) bekezdés |
Kockázatkezelés |
(5) bekezdés |
Vámkezelés utáni ellenőrzés |
(6) bekezdés |
Az átlagos kiadási idők megállapítása és közlése |
(8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
(9) bekezdés |
Romlandó áruk |
8. cikk |
1. tétel |
9. cikk |
Valamennyi rendelkezés |
10. cikk |
|
(1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
(2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
(3) bekezdés |
Nemzetközi szabványok használata |
(5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
(6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
(7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
(8) bekezdés |
Elutasított áruk |
(9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Valamennyi rendelkezés |
THAIFÖLD
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Thaiföldi Királyság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Thaiföld a megállapodás I. szakaszában foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani, az alábbiak kivételével:
3. cikk |
Előzetes határozatok: (5) és (6) bekezdés |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások: (4) bekezdés |
5. cikk |
Egyéb intézkedések: (1) bekezdés (Értesítések) és (3) bekezdés (Vizsgálati eljárások) |
6. cikk |
Díjakra és illetékekre vonatkozó szabályok: (3) bekezdés, (4) albekezdés és (3) bekezdés, (7) albekezdés (A büntetésekre vonatkozó szabályok) |
7. cikk |
Áruk kiadása és vámkezelése: (1) bekezdés, (1) albekezdés (Érkezés előtti feldolgozás) |
10. cikk |
Vámalakiságok: (8) bekezdés (Elutasított áruk) és (9) bekezdés (Áruk ideiglenes behozatala) |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága: (1), (8) és (9) bekezdés |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés: (2) bekezdés (Információcsere), (5) bekezdés, (1) albekezdés, c)–f) pont, valamint (6) bekezdés, (1) albekezdés (Információnyújtás) |
TUNÉZIA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás II. szakaszának 15. cikke alapján a Tunéziai Köztársaság kormánya az említett megállapodás alábbi rendelkezéseit jelenti be az A kategóriába tartozóként:
Cikk vagy bekezdés (*1) |
Leírás |
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
4. cikk |
Fellebbezési és felülvizsgálati eljárások |
5. cikk, (2) bekezdés |
Visszatartás |
6. cikk, (3) bekezdés |
A büntetésekre vonatkozó szabályok |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (3) bekezdés |
Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (5) bekezdés |
Előzetes áruvizsgálat |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk a 11. cikk (5) bekezdésének kivételével |
Az árutovábbítás szabadsága, kivéve az áthaladó áruforgalom számára fizikailag elkülönített infrastruktúra lehetővé tételét. |
12. cikk |
Vámügyi együttműködés |
23. cikk, (2) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó nemzeti bizottság |
(*1)
Amennyiben egy cikk egy adott bekezdését határozzák meg, Tunézia kötelezettségvállalása annak az adott bekezdésnek a tartalmára korlátozódik és nem érinti a cikk többi rendelkezését. |
TÖRÖKORSZÁG
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Törökország kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy a (fent említett miniszteri határozathoz csatolt) megállapodás I. szakaszában foglalt valamennyi rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg és azokat a megállapodás hatálybalépésekor hajtja végre maradéktalanul, az alábbiak kivételével:
7. cikk, (9) bekezdés |
„Romlandó áruk” |
UKRAJNA
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, Ukrajna kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Ukrajna a megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk, (1) bekezdés |
Közzététel |
1. cikk, (2) bekezdés |
Interneten elérhető információk |
7. cikk, (1) bekezdés |
Érkezés előtti feldolgozás |
7. cikk, (4) bekezdés |
Kockázatkezelés (kivéve a 7. cikk (4) bekezdésének (1) albekezdését, a 7. cikk (4) bekezdésének (2) albekezdését és a 7. cikk (4) bekezdésének (3) albekezdését) |
7. cikk, (7) bekezdés |
A kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányuló intézkedések engedéllyel rendelkező szereplők számára |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
7. cikk, (9) bekezdés |
Romlandó áruk (kivéve a 7. cikk (9) bekezdésének (1) és a 7. cikk (9) bekezdésének (2) albekezdését) |
8. cikk |
A határ-ellenőrzési hatóságok közötti együttműködés |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (8) bekezdés |
Elutasított áruk (kivéve a 10. cikk (8) bekezdésének (2) albekezdését) |
10. cikk, (9) bekezdés |
Áruk ideiglenes behozatala, aktív és passzív feldolgozás |
11. cikk |
Az árutovábbítás szabadsága (kivéve a 11. cikk (3) bekezdését, a 11. cikk (4) bekezdését, a 11. cikk (5) bekezdését, a 11. cikk (6) bekezdését, a 11. cikk (7) bekezdését, a 11. cikk (8) bekezdését és a 11. cikk (10) bekezdését) |
URUGUAY
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36) alapján és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) II. szakaszának 15. cikkével összhangban az Uruguayi Keleti Köztársaság a megállapodás I. szakaszában szereplő összes rendelkezést az A kategóriába tartozóként jelöli meg a megállapodás hatálybalépésével, kivéve a 7. cikk (3) bekezdését („Az áruk kiadásának elkülönítése a vámok, adók, díjak és illetékek végső meghatározásától”), amelyet a B kategóriába tartozó kötelezettségvállalásként jelöl meg.
VIETNAM
A 2013. december 7-i miniszteri határozat (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) alapján az Általános Tanács keretében létrehozott, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésével foglalkozó előkészítő bizottság (a továbbiakban: az előkészítő bizottság) többek között bejelentést kap a tagoktól a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) szerint A kategóriába sorolt kötelezettségvállalásaikról.
Hivatkozással a fentiekre, a Vietnami Szocialista Köztársaság kormánya tisztelettel értesíti az előkészítő bizottságot, hogy Vietnam a megállapodás I. szakaszában szereplő alábbi rendelkezéseket jelöli meg az A kategóriába tartozóként és azokat a megállapodás hatálybalépésekor fogja végrehajtani:
1. cikk, (3) bekezdés |
Tájékoztatási pontok |
1. cikk, (4) bekezdés |
Értesítés |
2. cikk, (1) bekezdés |
Véleménynyilvánítási lehetőség és információk hatálybalépés előtt |
2. cikk, (2) bekezdés |
Konzultációk |
4. cikk, (1) bekezdés |
Fellebbezéshez vagy felülvizsgálathoz való jog |
6. cikk, (1) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó általános szabályok |
6. cikk, (2) bekezdés |
A behozatallal és kivitellel kapcsolatban kivetett díjakra és illetékekre vonatkozó különös szabályok |
7. cikk, (8) bekezdés |
Gyorsított szállítások |
9. cikk |
Behozatalra szánt, vámellenőrzés alatt álló áruk mozgatása |
10. cikk, (1) bekezdés |
Alakiságok és dokumentációs követelmények |
10. cikk, (2) bekezdés |
Másolatok elfogadása |
10. cikk, (6) bekezdés |
Vámügynökségek igénybevétele |
10. cikk, (7) bekezdés |
Közös határ-ellenőrzési eljárások és egységes dokumentációs követelmények |
11. cikk, (1)–(3) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó díjak, rendeletek és alakiságok |
11. cikk, (4) bekezdés |
Áthaladó áruforgalomra vonatkozó megkülönböztetésmentesség megerősítése |
AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNYHEZ CSATOLT MARRAKESH-I JEGYZŐKÖNYV
A TAGOK,
az 1947. évi GATT keretében az Uruguayi Fordulóról szóló miniszteri nyilatkozat alapján folytatott tárgyalások lezárultát követően,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
Az e Jegyzőkönyvhöz csatolt, valamely tagra vonatkozó engedményes lista azon a napon, amikor a WTO-egyezmény az adott tag vonatkozásában hatályba lép, az 1994. évi GATT-hoz csatolt, az adott tagra vonatkozó engedményes listává válik. Bármilyen, a legkevésbé fejlett országok javára hozott intézkedésekről szóló miniszteri határozatnak megfelelően benyújtott engedményes listát e Jegyzőkönyvhöz csatoltnak kell tekinteni.
Az egyes tagok által jóváhagyott vámcsökkentéseket öt egyenlő csökkentési ütemben kell végrehajtani, kivéve, ha arról a tag engedményes listája másképpen rendelkezik. Az első ilyen csökkentést a WTO-egyezmény hatálybalépésének napján kell végrehajtani, majd minden egyes ez után következő csökkentés a rákövetkező évek mindegyikének január 1. napjától hatályos, és a végső szint végrehajtási időpontja nem lehet később, mint a WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától számított négy év, kivéve, ha az adott tag engedményes listája másképpen rendelkezik. Az a tag, amely a WTO-egyezményt annak hatálybalépése után fogadja el, kivéve, amennyiben az adott tag engedményes listája másképpen rendelkezik, köteles azon a napon, amelyen az Egyezmény a tag vonatkozásában hatályba lép mindazokat a csökkentési ütemeket végrehajtani, amelyek már megvalósultak, együtt azokkal a csökkentésekkel, amelyeket az előző mondat szerint a rákövetkező év január 1-jével köteles lett volna végrehajtani, és köteles az összes fennmaradó csökkentési ütemet az előző mondatban meghatározott ütemterv szerint végrehajtani. A csökkentett vámokat minden egyes szakaszban az első tizedesjegyre kell kerekíteni. A mezőgazdaságról szóló megállapodás 2. cikkében meghatározott mezőgazdasági termékeknél a csökkentések szakaszolását oly módon kell végrehajtani, ahogyan azt a tagok engedményes listáinak vonatkozó részei meghatározzák.
Az e Jegyzőkönyvhöz csatolt engedményes listákban foglalt engedmények és kötelezettségvállalások végrehajtását kérelemre a tagok általi multilaterális vizsgálatnak vetik alá. Ez azonban nem sértheti a tagoknak a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében foglalt egyezmények szerinti jogait és kötelezettségeit.
Azt követően, hogy az e Jegyzőkönyvhöz csatolt, valamely tagra vonatkozó engedményes lista az 1994. évi GATT engedményes listájává vált az 1. pont rendelkezései szerint, az ilyen tag bármikor szabadon visszatarthatja, vagy visszavonhatja részben vagy egészben az ilyen engedményes listában megadott engedményt bármely olyan termék tekintetében, amelynek a fő szállítója az Uruguayi Forduló egy olyan másik résztvevője, amelynek engedményes listája még nem vált az 1994. évi GATT engedményes listájává. Az ilyen intézkedést azonban csak az után lehet foganatosítani, hogy az Árukereskedelmi Tanácsot az engedmény visszatartásáról vagy visszavonásáról írásban értesítették, és miután kérelemre bármely taggal, amelynek vonatkozó engedményes listája már 1994. évi GATT engedményes listájává vált, és amelynek az érintett termékhez lényegi érdekei fűződnek, konzultációt tartottak. Az így visszatartott vagy visszavont engedményeket attól a naptól fogva kell alkalmazni, amely napon a fő szállítói érdekeltséggel rendelkező tag engedményes listája az 1994. évi GATT engedményes listájává válik.
A mezőgazdaságról szóló megállapodás 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt rendelkezések sérelme nélkül az 1994. évi GATT II. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjaiban az Egyezmény keltére történt hivatkozás céljaira minden egyes olyan termék tekintetében, amelyre az e Jegyzőkönyvhöz csatolt engedményes listában engedményt nyújtanak, az alkalmazandó időpont e Jegyzőkönyv időpontja.
Az 1994. évi GATT II. cikke (6) bekezdésének a) pontjában az Egyezmény időpontjára történő hivatkozás céljaira az e Jegyzőkönyvhöz csatolt engedményes listák tekintetében az alkalmazandó időpont e Jegyzőkönyv időpontja.
Az engedményes listák III. részében foglalt, nem vám jellegű intézkedésekkel kapcsolatos engedmények módosítása vagy visszavonása esetén az 1994. évi GATT XVIII. cikkének és az 1980. november 10-én elfogadott, a „XXVIII. cikk szerinti tárgyalási eljárások” (BISD 27S/26-28) rendelkezései alkalmazandók. Ez nem sértheti a tagoknak az 1994. évi GATT szerinti jogait és kötelezettségeit.
Minden esetben, amikor valamelyik e Jegyzőkönyvhöz csatolt engedményes lista bármely termék esetében kevésbé kedvező elbánást eredményez, mint amilyet az ilyen termékre az 1947. évi GATT engedményes listái a WTO-egyezmény hatálybalépése előtt tartalmaztak, az a tag, amelyre az engedményes lista vonatkozik, úgy tekintendő, hogy megtette a megfelelő intézkedéseket, amelyek az 1947. vagy 1994. évi GATT XXVIII. cikke vonatkozó rendelkezései szerint egyébként szükségesek lettek volna. E pont rendelkezései kizárólag Dél-Afrikára, Egyiptomra, Perura és Uruguayra vonatkoznak.
A csatolt engedményes listák angol, francia vagy spanyol nyelven hitelesek, ahogyan azt az egyes engedményes listák meghatározzák.
A Jegyzőkönyv 1994. április 15-én kelt.
(A résztvevők elfogadott engedményes listáit csatolják a Marrakesh-i Jegyzőkönyvhöz a WTO-egyezmény szerződéses példányában.)
MEGÁLLAPODÁS A MEZŐGAZDASÁGRÓL
A TAGOK,
elhatározva azt, hogy megteremtik a mezőgazdasági kereskedelem reformja bevezetésének alapját a Punta del Este-i Nyilatkozatban lefektetett tárgyalási célokkal összhangban;
emlékeztetve arra, hogy az Uruguayi Forduló félidős felülvizsgálata során megállapodás született arról, hogy a hosszú távú cél „a tisztességes és piacorientált mezőgazdasági kereskedelem rendszerének a megteremtése, valamint, hogy a reformfolyamatot a támogatásokkal és az importtal szembeni védelemmel kapcsolatos kötelezettségvállalásokról szóló tárgyalásokkal és a szilárdabb és hatékonyabban működő GATT-szabályok és -kötelmek megalkotásával indítsák”;
emlékeztetve arra továbbá, hogy „a fent említett hosszú távú cél a mezőgazdasági támogatások és az importtal szembeni védelem egy - megegyezés alapján - meghatározott időn belül történő jelentős és fokozatos csökkentése, melynek eredményeként lehetővé válik a világ agrárpiacán fennálló korlátozások és torzulások kiigazítása, illetve elkerülése”;
elkötelezve amellett, hogy egyedi és kötelező erejű kötelezettségeket vállalnak a piacra jutás, a belső támogatás és az exportverseny területén egyaránt, továbbá hogy megállapodásra jutnak az egészségügyi és növény-egészségügyi kérdésekben;
megállapodva abban, hogy a piacra jutási kötelezettségvállalások végrehajtása során a fejlett ország tagok teljes mértékben figyelembe veszik a fejlődő ország tagok sajátos szükségleteit és körülményeit azzal, hogy ezen tagok szempontjából különös érdeket képviselő mezőgazdasági termékek számára, beleértve a félidős felülvizsgálat során született megállapodásoknak megfelelően a trópusi mezőgazdasági termékek kereskedelmének lehető legteljesebb libaralizálását, valamint a tiltott kábítószerek alapanyagául szolgáló növények termesztésével való felhagyáshoz szükséges termelési diverzifikáció szempontjából különösen fontos termékek számára nagyobb mértékben javítják a piacra jutás lehetőségeit és feltételeit;
figyelembe véve, hogy a reformprogram részét képező kötelezettségeket a méltányosság szem előtt tartásával minden tagnak vállalnia kell, figyelemmel a nem kereskedelmi vonatkozásokra, beleértve az élelmiszer-ellátás biztonságát és a környezet védelmének szükségességét; figyelembe véve azt, hogy megállapodás szerint a fejlődő országoknak nyújtott különleges és eltérő elbánás a tárgyalások szerves részét képezi és számításba véve, hogy a reformprogram végrehajtása negatív hatást gyakorolhat a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importőr fejlődő országokra,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
1. cikk
Fogalommeghatározások
E megállapodásban, ha a szövegösszefüggésből nem következik más:
az „összesített támogatottsági mutató”, illetve „AMS” azon támogatás pénzformában kifejezett éves szintjét jelenti, amelyet adott mezőgazdasági termékre a mezőgazdasági alaptermékek termelői vagy nem termékspecifikus formában általános körben a mezőgazdasági termelők számára nyújtanak, kivéve az olyan programok keretében nyújtott támogatásokat, amelyek e megállapodás 2. mellékletében szereplő csökkentések alól kivételt képeznek, és amelyeket:
a bázisidőszakban nyújtott támogatásokra vonatkozóan, a tagok engedményes listái IV. részébe hivatkozások révén belefoglalt segédanyag vonatkozó táblái határoznak meg, és
a végrehajtási időszak bármelyik évében és az után nyújtott támogatásokra vonatkozóan, az e megállapodás 3. mellékletében szereplő rendelkezések szerint számítanak ki, a tagok engedményes listái IV. részébe hivatkozások révén belefoglalt segédanyag táblázataiban használt adatok és módszertan figyelembe vétele mellett;
a „mezőgazdasági alaptermék” a belső támogatásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokkal kapcsolatban azt a terméket jelenti, amely a lehető legközelebb áll az értékesítési lánc kiindulópontjához, ahogyan ezt a tagok engedményes listái, illetve a vonatkozó segédanyagok meghatározzák;
a „költségvetési kiadások” vagy „kiadások” magukban foglalják a bevételekről való lemondást is;
az „egyenértékű támogatottsági mutató” a támogatás azon pénzformában kifejezett éves szintjét jelenti, amit a mezőgazdasági alaptermékek termelői kapnak egy vagy több olyan eszköz alkalmazása révén, amelynek kiszámítása az AMS módszertana szerint nem megoldható, kivéve az olyan programok keretében nyújtott támogatásokat, amelyek az e megállapodás 2. mellékletében szereplő csökkentések alól kivételt képeznek, és amelyeket:
a bázisidőszakban nyújtott támogatásokra vonatkozóan a tagok engedményes listái IV. részébe hivatkozások révén belefoglalt segédanyag vonatkozó táblái határoznak meg, és
a végrehajtási időszak bármelyik évében és az után nyújtott támogatásokra vonatkozóan az e megállapodás 4. mellékletében szereplő rendelkezések szerint számítanak ki, a tagok engedményes listái IV. részébe hivatkozások révén belefoglalt segédanyag táblázataiban használt adatok és módszertan figyelembevétele mellett;
az „exporttámogatások” az exportteljesítménytől függő támogatásokat jelentik, beleértve az e megállapodás 9. cikkében felsorolt exporttámogatásokat;
a „végrehajtási időszak” az 1995. évvel kezdődő hatéves időszakot jelenti, kivéve a 13. cikk alkalmazásában, amikor is az 1995. évvel kezdődő kilencéves időszakot öleli fel;
a „piacra jutási engedmények” magukban foglalják az e Megállapodás szerint vállalt összes piacra jutási kötelezettséget;
a „teljes összesített támogatottsági mutató”, illetve „teljes AMS” a mezőgazdasági termelőknek juttatott valamennyi belső támogatás összegét jelenti, amit a mezőgazdasági alaptermékekre számított valamennyi összesített támogatottsági mutató, a mezőgazdasági termékekre érvényes valamennyi nem termékspecifikus összesített támogatottsági mutató és az összes egyenértékű támogatottsági mutató összegeként számítanak, és amit:
a bázisidőszakban nyújtott támogatások (azaz „bázis teljes AMS”) és a végrehajtási időszak alatti bármely évben és az után megengedett maximális támogatások (azaz „évenkénti és végső lekötött kötelezettségi szintek”) vonatkozásában a tagok engedményes listáinak IV. része határoz meg, és
a végrehajtási időszak alatti bármely évben és az után ténylegesen juttatott támogatás szintjének (azaz „folyó teljes AMS”) vonatkozásában e Megállapodás rendelkezéseivel, beleértve a 6. cikket, és a tagok engedményes listái IV. részébe hivatkozások révén belefoglalt segédanyag tábláiban használt adatokkal és módszerekkel összhangban számítanak ki;
az „év” a fenti f) pontban és a tagok egyedi kötelezettségei vonatkozásában naptári, pénzügyi vagy gazdasági évet jelent, az adott tag engedményes listájában meghatározott módon.
2. cikk
Termékkör
E Megállapodás hatálya alá az e Megállapodás 1. mellékletében felsorolt termékek (a továbbiakban: mezőgazdasági termék) tartoznak.
II. RÉSZ
3. cikk
Az engedmények és a kötelezettségek beépítése
III. RÉSZ
4. cikk
Piacra jutás
5. cikk
Különleges védintézkedésekre vonatkozó rendelkezések
Az 1994. évi GATT II. cikke (1) bekezdésének b) pontja ellenére bármely tag hivatkozhat az alábbiakban szereplő (4) és (5) bekezdésben foglalt rendelkezésekre olyan mezőgazdasági termék importjával kapcsolatban, amelyek esetében az e Megállapodás 4. cikkének (2) bekezdésében említett intézkedéseket rendes vámokká alakítottak át, és amelyeket az engedményes listán „SSG” rövidítéssel jelöltek mint olyan engedmény tárgyát, amellyel kapcsolatban ezen cikk rendelkezéseire lehet hivatkozni, ha
az adott terméknek az engedményt nyújtó tag vámterületére behozott mennyisége bármelyik év során meghalad egy olyan küszöbszintet, amely a 4. pontnak megfelelőena létező piacra jutási lehetőséghez kapcsolódik, vagy
az adott termék CIF paritáson számított és nemzeti pénznemben kifejezett ára, amelyen belép az engedményt nyújtó tag vámterületére, egy olyan küszöbár szintje alá süllyed, amely egyenlő az érintett termék 1986-1988. évi átlagos referencia árával ( 9 ).
Bármely pótvám, amelyet az (1) bekezdés a) pontja értelmében vetnek ki, csak a bevezetés évének végéig maradhat érvényben, és nem haladhatja meg az alkalmazás évében érvényes rendes vámtétel egyharmadát. A küszöbszint megállapításához – amely az alábbiakban ismertetett séma szerint történik – az adott termék piacra jutási lehetősége szolgál alapul, amely az importnak a hazai fogyasztáshoz viszonyított százalékos arányát jelenti ( 10 ) azon megelőző három év vonatkozásában, amelyre adatok rendelkezésre állnak:
ha az adott termékre megállapított piacra jutási lehetőség 10 % vagy annál kisebb, a bázis küszöbszint 125 %-nak felel meg;
ha az adott termékre megállapított piacra jutási lehetőség 10 %-nál nagyobb, de a 30 %-ot nem haladja meg, a bázis küszöbszint 110 %-nak felel meg;
ha az adott termékre megállapított piacra jutási lehetőség 30 %-nál nagyobb, a bázis küszöbszint 105 %-nak felel meg.
Minden esetben a pótvám bármely olyan évben kivethető, amikor az engedményt nyújtó tag vámterületére belépő import abszolút mennyisége meghaladja azt az összeget, amelyet (x): a fentiekben meghatározott bázis küszöbszint és a megelőző azon három év, melyre adatok rendelkezésre állnak, átlagos importmennyiségének szorzata, és (y): a szóban forgó termék belső fogyasztásában a legutóbbi olyan évben, amelyre adatok rendelkezésre állnak, az azt megelőző évihez képest bekövetkezett abszolút mennyiségi változás képez, feltéve, hogy a küszöbszint nem lehet kevesebb az (x) szerinti átlagos importmennyiség 105 %-ánál.
Az (1) bekezdés b) pontja értelmében kivetett pótvám a következő módon állapítható meg:
ha a szállítmány nemzeti pénznemben kifejezett CIF paritáson számított importára (a továbbiakban: importár) és az ezen alpont alapján meghatározott küszöbár közötti különbség nem haladja meg a küszöbár 10 %-át, nem vethető ki pótvám;
ha az importár és a küszöbár közötti különbség (a továbbiakban: különbség) nagyobb 10 %-nál, de nem haladja meg a küszöbár 40 %-át, a pótvám annak az értéknek a 30 %-a lehet, amennyivel a különbözet a 10 %-ot meghaladja;
ha a különbözet a küszöbár 40 %-ánál nagyobb, de nem haladja meg annak 60 %-át, a pótvám annak az értéknek az 50 %-a lehet, amennyivel a különbözet a 40 %-ot meghaladja, kiegészítve a b) pont szerinti megengedett pótvámmal;
ha a különbözet a 60 %-nál nagyobb, de nem haladja meg a 75 %-ot, a pótvám annak az összegnek a 70 %-a lehet, amennyivel a különbözet meghaladja a küszöbár 60 %-át, kiegészítve a b) és c) pontok szerint megengedett pótvámokkal;
ha a különbözet a küszöbár 75 %-ánál nagyobb, a pótvám annak az összegnek a 90 %-a lehet, amennyivel a különbözet meghaladja a 75 %-ot, kiegészítve a b), c) és d) pontok szerint megengedett pótvámokkal.
IV. RÉSZ
6. cikk
Belső támogatásokra vonatkozó kötelezettségvállalások
A tagok nem kötelesek a folyó teljes AMS kiszámítása során figyelembe venni és csökkenteni:
azokat a termékspecifikus belső támogatásokat, amelyeket egyébként a folyó AMS kiszámítása során az adott tagnak számításba kellene vennie, ha ezen támogatás mértéke a vizsgált évben nem haladja meg az adott tag érintett mezőgazdasági alapterméke teljes termelési értékének 5 %-át, és
azokat a nem termékspecifikus belső támogatásokat, amelyeket egyébként a folyó AMS kiszámítása során az adott tagnak számításba kellene vennie, ha ezen támogatás mértéke nem haladja meg az adott tag teljes mezőgazdasági termelési értékének 5 %-át;
a fejlődő ország tagok számára az e bekezdésben előírt minimális százalékos érték 10 %-nak felel meg.
A termeléskorlátozó programok részeként nyújtott közvetlen kifizetések nem esnek a belső támogatások csökkentésének kötelezettsége alá, ha
ezek a kifizetések rögzített termőterületekre és hozamokra, vagy
ezek a kifizetések a termelési alapszint legfeljebb 85 %-ára, vagy
az állatállományt érintő kifizetések rögzített állománynagyságra vonatkoznak.
A fenti feltételeknek megfelelő közvetlen kifizetések esetén a csökkentési kötelezettség alóli kivételnek tükröződni kell abban, hogy ezen közvetlen támogatások értéke a tag által elvégzett folyó teljes AMS számításból ki van zárva.
7. cikk
Belső támogatásokra vonatkozó általános szabályok
Az egyes tagok a folyó teljes AMS kiszámításába bevonják a mezőgazdasági termelők érdekében alkalmazott valamennyi belső támogatási intézkedést, ideértve ezen intézkedések bármilyen módosítását, és minden később bevezetett olyan intézkedést, amely esetében nem igazolható, hogy az e Megállapodás 2. mellékletében meghatározott feltételeket teljesíti vagy hogy e Megállapodás bármelyik más előírása alapján a csökkentési kötelezettség alól mentesül.
Ahol valamely tag engedményes listájának IV. része nem tartalmaz teljes AMS-re vonatkozó kötelezettségeket, az adott tag nem nyújthat támogatást mezőgazdasági termelőinek a 6. cikk (4) bekezdésében meghatározott de minimis szinten felül.
V. RÉSZ
8. cikk
Exportversennyel kapcsolatos kötelezettségek
Minden egyes tag vállalja, hogy exporttámogatást csak az e Megállapodás és az engedményes listája által meghatározott kötelezettségekkel összhangban nyújt.
9. cikk
Exporttámogatásra vonatkozó kötelezettségek
Az alábbi exporttámogatások tartoznak e Megállapodás csökkentési kötelezettségei alá:
kormányok vagy azok szervezetei által nyújtott közvetlen támogatások, beleértve a természetbeni kifizetést, amelyben cég, iparág, mezőgazdasági termékek termelői, szövetkezet vagy más termelői szövetség, vagy terméktanács exportteljesítménytől függően részesülnek;
mezőgazdasági termékek nem kereskedelmi jellegű készleteinek kormányok vagy azok szervezetei által exportra történő eladásai vagy értékesítései alacsonyabb áron, mint a hasonló termék után a hazai piac vásárlói felé érvényesített megfelelő ár;
mezőgazdasági termékek exportja esetén nyújtott olyan kifizetések, amelyek finanszírozása kormányzati intézkedés eredménye, függetlenül attól, hogy a költségvetést terheli-e vagy sem, beleértve az olyan kifizetéseket, amelyeket az érintett mezőgazdasági termékre vagy az exportált termék előállításához felhasznált mezőgazdasági termékre kiszabott befizetési kötelezettség teljesítéséből finanszíroznak;
mezőgazdasági termékek exportjával kapcsolatos marketingköltségek csökkentését célzó támogatások nyújtása (amelyek különböznek a széles körben nyújtott exportösztönzési és tanácsadói szolgáltatásoktól), beleértve a kezelési, feljavítási és más feldolgozási, valamint a nemzetközi szállítmányozási és fuvarozási költségeket;
kormányok által, a belföldi célú szállítmányoknál kedvezőbb feltételek mellett nyújtott vagy előírt belföldi szállítási és fuvarköltségek az exportra kerülő szállítmányokra;
mezőgazdasági termékekre juttatott támogatások, amelyek feltétele, hogy ezen termékeket az exportált termékek előállításához felhasználják.
A b) pontban leírtak kivételével a végrehajtási időszak egyes éveire vonatkozó exporttámogatási kötelezettségek szintjei, ahogyan ezt a tagok engedményes listái meghatározzák, e cikk (1) bekezdésében felsorolt exporttámogatások vonatkozásában az alábbiakat jelentik:
a költségvetési kiadások csökkentési kötelezettségei esetében, a szóban forgó mezőgazdasági termékre vagy termékcsoportra az adott évben elkülöníthető vagy kifizethető ilyen támogatási kiadások maximális szintjét, és
az exportmennyiség csökkentési kötelezettségei esetében a mezőgazdasági termék vagy termékcsoport azon maximális mennyiségét, amelyre az adott évben exporttámogatás nyújtható.
A végrehajtási időszak másodiktól ötödik évéig tartó részének bármelyik évében egy tag az (1) bekezdésben felsorolt exporttámogatást nyújthat a tag engedményes listája IV. részében foglalt termékek vagy termékcsoportok vonatkozásában a kötelezettség éves szintjét meghaladó mértékben, feltéve, hogy:
az ilyen támogatásokra nyújtott költségvetési kiadásoknak a végrehajtási időszak kezdetétől az adott évig halmozott összegei az ilyen költségvetési kiadások bázisidőszaki szintjének 3 %-ánál nagyobb mértékben nem lépik túl azon halmozott összegeket, amelyeket a tag engedményes listájában meghatározott vonatkozó, éves kötelezettségszintek teljes betartása eredményezett volna,
ezen exporttámogatásokban részesülő exportnak a végrehajtási időszak kezdetétől a kérdéses évig, halmozott mennyisége nem lépi túl a bázisidőszaki mennyiség 1,75 %-át meghaladó mértékben azokat a halmozott mennyiségeket, amelyeket a tagok engedményes listájában meghatározott vonatkozó, éves mennyiségi kötelezettségszintek teljes betartása eredményezett volna,
ezen exporttámogatásokra folyósított költségvetési kiadások összes, a teljes végrehajtási időszak alatt halmozott összege, és az ilyen exporttámogatásokban részesülő mennyiségek nem haladják meg azt a mértéket, amit a tagok engedményes listáiban meghatározott, vonatkozó, éves kötelezettségszintekkel való teljes összhang eredményezett volna, és
a tagok exporttámogatásokra fordított költségvetési kiadásai és az ilyen támogatásokban részesülő mennyiségek a végrehajtási időszak befejeztével nem lehetnek nagyobbak, mint az 1986-1990-es bázisidőszaki szint 64, illetve 79 %-a. A fejlődő ország tagok esetében ezek a százalékos értékek 76 és 86 %.
10. cikk
Exporttámogatásra vonatkozó kötelezettségek kijátszásának megelőzése
A nemzetközi élelmiszersegélyt adományozó tagok biztosítják, hogy
a nemzetközi élelmiszersegély nyújtása közvetlenül vagy közvetve ne legyen a mezőgazdasági termékeknek a fogadó országba történő kereskedelmi exportjához kötve;
a nemzetközi élelmiszersegély-ügyleteket, beleértve a pénzformában nyújtott kétoldalú élelmiszersegélyt is, a FAO-nak „A feleslegek felszámolására és a konzultációs kötelezettségekre vonatkozó irányelvei”-vel, és ahol helyénvaló, az általános piaci követelmények rendszerével összhangban hajtják végre;
az ilyen segélyt ellenszolgáltatás nélkül vagy legalább az 1986. évi élelmiszersegély-egyezmény IV. cikkében biztosított feltételekkel nyújtják.
11. cikk
Felhasznált termékek köre
A felhasznált elsődleges mezőgazdasági termék esetében a támogatás termékegységenként semmiképpen sem haladhatja meg az elsődleges termék exportja után fizetendő exporttámogatás termékegységenkénti értékét.
VI. RÉSZ
12. cikk
Az exporttilalmakra és exportkorlátozásokra vonatkozó szabályok
Amikor bármely tag az 1994. évi GATT XI. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban lévő új exporttilalmat vagy exportkorlátozást vezet be élelmiszerekre vonatkozóan, az adott tag az alábbi rendelkezéseket köteles betartani:
az exporttilalmat vagy exportkorlátozást bevezető tag tekintettel van az ilyenfajta tilalomnak és korlátozásnak az importáló tagok élelmiszer-ellátása biztonságára gyakorolt hatásaira;
mielőtt bármely tag exporttilalmat vagy exportkorlátozást vezet be, a lehető leghamarabb értesíti erről írásban a Mezőgazdasági Bizottságot, kitérve ezen intézkedések természetére és időtartamára, és kérés esetén konzultál bármelyik olyan taggal, amely importőrként jelentős mértékben érdekelt a szóban forgó intézkedésekhez kapcsolódó bármely kérdésben. Az ilyen exporttilalmat vagy exportkorlátozást bevezető tag kérelemre ellátja az ilyen tagot a szükséges információval.
VII. RÉSZ
13. cikk
Megfelelő önmérséklet
A végrehajtási időszak alatt, az 1994. évi GATT és a szubvenciókról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás (a továbbiakban: szubvenciós megállapodás) rendelkezései ellenére:
e Megállapodás 2. mellékletének rendelkezéseivel teljes összhangban lévő belső támogatási intézkedések:
kiegyenlítő vámok céljából ellenintézkedés alá nem vonható szubvenciók ( 11 );
mentesek az 1994. évi GATT XVI. cikke és a szubvenciós megállapodás III. része alapján hozható intézkedések alól, és
mentesek azon intézkedések alól, amelyek az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében egy másik tag részére az 1994. évi GATT II. cikke alapján nyújtott vámengedmények hatálytalanítása vagy hatásuk gyengítése esetén hozhatók;
azon belső támogatási intézkedések, amelyek e Megállapodás 6. cikke rendelkezéseivel teljes összhangban vannak - beleértve az említett cikk (5) bekezdésének követelményeivel összhangban lévő közvetlen kifizetéseket -, ahogy ez a tagok engedményes listáiban tükröződik, valamint a de minimis szintet el nem érő és a 6. cikk (2) bekezdésével összhangban lévő belső támogatások:
mentesek a kiegyenlítő vámok kivetése alól, kivéve, ha a károkozás vagy kárveszély megállapítása az 1994. évi GATT VI. cikke és a szubvenciós megállapodás V. része alapján történik, ugyanakkor bármely kiegyenlítő vámeljárás elindításánál megfelelő önmérsékletet kell tanúsítani;
mentesek az 1994. évi GATT XVI. cikke (1) bekezdése vagy a szubvenciós megállapodás 5. és 6. cikke szerinti intézkedések meghozatala alól, feltéve, hogy ezek az intézkedések meghatározott árucikk tekintetében nem eredményeznek az 1992-es gazdasági évre meghatározott szintet meghaladó támogatást, és
mentesek azon intézkedések alól, amelyek az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében egy másik tagnak az 1994. évi GATT II. cikke alapján nyújtott vámengedmények hatálytalanítása vagy hatásuk gyengítése esetén hozhatók, feltéve, hogy ezek az intézkedések meghatározott árucikk tekintetében nem eredményeznek az 1992-es gazdasági évre meghatározott szintet meghaladó támogatást;
azok az exporttámogatások, amelyek e Megállapodás V. részének rendelkezéseivel teljes összhangban vannak, ahogy ez a tagok engedményes listáiban tükröződik:
kiegyenlítő vámok hatálya alá csak akkor esnek, ha a károkozásnak vagy kárveszélynek a megállapítása a mennyiség, árakra gyakorolt hatás vagy következmény alapján az 1994. évi GATT VI. cikkével és a szubvenciós megállapodás V. részével összhangban történik, ugyanakkor bármely kiegyenlítő vámeljárás elindításánál megfelelő önmérsékletet kell tanúsítani, és
mentesek az 1994. évi GATT XVI. cikke vagy a szubvenciós megállapodás 3., 5. és 6. cikke alapján hozható intézkedések alól.
VIII. RÉSZ
14. cikk
Egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések
A tagok megegyeznek abban, hogy érvényt szereznek az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló megállapodásnak.
IX. RÉSZ
15. cikk
Különleges és eltérő elbánás
X. RÉSZ
16. cikk
A legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importőr fejlődő országok
XI. RÉSZ
17. cikk
Mezőgazdasági Bizottság
A Mezőgazdasági Bizottság ezennel létrejön.
18. cikk
A kötelezettségek teljesítésének felülvizsgálata
19. cikk
Konzultáció és vitarendezés
Az e Megállapodással kapcsolatos konzultációk és viták rendezése során az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni.
XII. RÉSZ
20. cikk
A reformfolyamat folytatása
Felismerve, hogy a támogatások és az importtal szembeni védelem hosszú távú célként megjelölt jelentős és növekvő ütemű csökkentése, amely alapvető reformot eredményez, egy folyamatot alkot, a tagok megállapodnak abban, hogy a folyamat folytatására irányuló tárgyalásokat a végrehajtási időszak vége előtt egy évvel kezdeményezni fogják, figyelembe véve:
a csökkentési kötelezettségek végrehajtásából addig származó tapasztalatokat;
a csökkentési kötelezettségek hatását a mezőgazdasági világkereskedelemre;
a nem kereskedelmi vonatkozásokat, a fejlődő ország tagoknak nyújtott különleges és eltérő elbánást és a tisztességes és piacorientált mezőgazdasági kereskedelmi rendszer kialakításának célját, valamint e Megállapodás preambulumában említett egyéb célokat és szempontokat; és
azt, hogy milyen további kötelezettségvállalásokra van szükség ahhoz, hogy a fent említett hosszú távú célokat el lehessen érni.
XIII. RÉSZ
21. cikk
Záró rendelkezések
1. MELLÉKLET
TERMÉKKÖR
A következő termékek tartoznak e Megállapodás hatálya alá:
i. |
HR 1-24 közötti árucsoportba tartozó termékek a hal és haltermékek kivételével, továbbá (*1) |
||
ii. |
HR vtsz. |
29.05.43 |
(mannit) |
HR vtsz. |
19.05.44 |
(szorbit) |
|
HR vtsz. |
33.01 |
(illóolajok) |
|
HR vtsz. |
35.01-35.05 |
(albuminok, átalakított keményítő, enyvek) |
|
HR vtsz. |
38.09.10 |
(végkikészítő szerek, keményítőtartalommal) |
|
HR vtsz. |
38.23.60 |
(szorbit, a 29.05.44 vtsz. alszám alá tartozó kivételével) |
|
HR vtsz. |
41.01-41.03 |
(nyersbőrök) |
|
HR vtsz. |
43.01 |
(nyers szőrmék) |
|
HR vtsz. |
50.01-50.03 |
(nyers selyem és selyemhulladék) |
|
HR vtsz. |
51.01-51.03 |
(gyapjú és állati szőr) |
|
HR vtsz. |
52.01-52.03 |
(pamut, nem kártolva, nem fésülve, pamuthulladék, pamut kártolva vagy fésülve) |
|
HR vtsz. |
52.01 |
(len nyersen) |
|
HR vtsz. |
53.02 |
(kender nyersen) |
|
(*1)
A kerek zárójelek között szereplő termékleírások nem szükségszerűen kimerítőek. |
A fentiek nem korlátozzák az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló megállapodás hatálya alá tartozó termékkört.
2. MELLÉKLET
BELSŐ TÁMOGATÁS: A CSÖKKENTÉSI KÖTELEZETTSÉGEK ALÓLI MENTESÍTÉS ALAPJA
Azoknak a belső támogatási intézkedéseknek, amelyeket adott tag mentesíteni kíván a csökkentési kötelezettségek alól, annak az alapvető követelménynek kell megfelelniük, hogy nincs vagy legfeljebb csak minimális torzító hatásuk van a kereskedelemre és termelésre. Ennek megfelelően az összes olyan intézkedésnek, amelyeket adott tag a csökkentési kötelezettségek alól mentesíteni kíván, a következő alapfeltételeket kell teljesítenie:
az adott támogatás olyan államilag finanszírozott kormányzati program része (beleértve az állami bevételekről történő lemondást), amely nem tartalmaz a fogyasztóktól származó közvetlen jövedelemátcsoportosítást,
a kérdéses támogatás a termelő számára nem eredményez ártámogatást;
továbbá meg kell felelniük az alábbi specifikus támogatáspolitikai ismérveknek és feltételeknek.
Állami szolgáltatási programok
2. Általános szolgáltatások
Az e kategóriában szereplő támogatáspolitikák magukban foglalják a programmal kapcsolatos kiadásokat (vagy az állami bevételekről történő lemondást), melyek lehetővé teszik a mezőgazdaság vagy vidéki közösség számára szolgáltatások vagy más előnyök nyújtását. Nem sorolhatók ide a termelőknek és feldolgozóknak folyósított közvetlen kifizetések. Ezeknek a programoknak, amelyeket a következő felsorolás a teljesség igénye nélkül tartalmaz, meg kell felelniük a fenti 1. pont általános ismérveinek és az alábbi specifikus támogatáspolitikai feltételeknek:
kutatás, beleértve az általános kutatást, környezetvédelmi programmal kapcsolatos kutatást és meghatározott termékekre irányuló kutatási programokat;
kártevők és megbetegedések elleni védekezés, beleértve a kártevők és megbetegedések elleni védekezést szolgáló általános és termékspecifikus rendszabályokat, úgymint a korai figyelmeztető rendszereket, karantént és kiirtást;
képzési szolgáltatások, beleértve mind az általános, mind a szakértői képzési formákat;
továbbképző és tanácsadó szolgáltatások, beleértve az információáramlás és a kutatási eredményeknek a termelők és fogyasztók felé történő továbbítása könnyítését szolgáló eszközöket;
ellenőrzési szolgáltatások, beleértve az általános ellenőrzési szolgáltatást és meghatározott termékek egészségügyi, biztonsági, minősítési és szabványosítási célú ellenőrzését;
marketing és reklám szolgáltatások, beleértve a piaci információkat, meghatározott termékekre irányuló tanácsadást és reklámot, de kizárva a határozatlan célú kiadásokat, melyeket az eladók arra használhatnak, hogy az eladási árat lenyomják vagy a vevőnek közvetlen anyagi előnyt biztosítsanak; és
infrastrukturális szolgáltatások, beleértve az elektromos hálózatot, utakat és szállítóeszközöket, piaci és kikötői létesítményeket, vízellátást, gátakat és csatornázást és környezetvédelmi programokkal összefüggő infrastrukturális létesítményeket. A kiadások minden esetben csak termelési infrastruktúra nyújtására vagy kivitelezésére fordíthatók, és nem használhatók fel a mezőgazdasági birtokon álló létesítmények biztosítására, kivéve az általános körben rendelkezésre álló közszolgáltatásokkal való összeköttetés megteremtését. Nem fordítható termelési input támogatásra vagy működési költségek vagy kedvezményes felhasználói költségek fedezésére.
3. Élelmiszer-ellátás biztonsága céljából megvalósított állami készletezés ( 12 )
Termékek felhalmozásával és készletezésével kapcsolatos kiadások (vagy állami bevételről történő lemondás), amelyek szerves részét képezik a nemzeti törvénykezésben meghatározott, az élelmiszer-ellátás biztonságát szolgáló programnak. Ez magában foglalhatja az ilyen program keretében a termékek magán raktározására juttatott segélyt.
Az ilyen készletek mennyiségének és felhalmozásának előre meghatározott, kizárólag az élelmiszer-ellátás biztonságához kapcsolódó céloknak kell megfelelnie. A készlet felhalmozását és felszámolását pénzügyileg átláthatóvá kell tenni. A kormány élelmiszer-vásárlásainak folyó piaci áron és az élelmiszer-ellátás biztonságát szolgáló készletből történő eladásoknak legalább az adott terméknek és minőségnek megfelelő folyó hazai piaci áron kell megvalósulniuk.
4. Belföldi élelmiszersegély ( 13 )
A rászoruló népességi csoportok részére belföldi élelmiszersegély nyújtásával kapcsolatban jelentkező kiadások (vagy állami bevételről történő lemondás).
Az élelmiszersegélyhez jutás feltétele, hogy világosan leírt, a táplálkozási célokhoz kapcsolódó ismérvekhez kötődjön. Ezeket a segélyeket közvetlenül vagy olyan eszközök révén kell juttatni azoknak, akiket megillet, hogy a jogosultak piaci vagy támogatott árakon ezeket megvásárolhassák. A kormány élelmiszer-vásárlásainak folyó piaci árakon kell megtörténnie és a segély finanszírozásának és lebonyolításának átláthatónak kell lennie.
5. Termelőknek nyújtott közvetlen kifizetések
A termelőknek közvetlen kifizetéseken keresztül nyújtott támogatás (vagy állami bevételről történő lemondás, beleértve a természetbeni juttatásokat), melyeket egy adott tag mentesíteni kíván a csökkentési kötelezettségek alól, a fenti 1. pontban lefektetett alapfeltételeknek, továbbá a közvetlen kifizetések egyedi típusaira az alábbi 6-13. pontokban leírtak szerint alkalmazott specifikus feltételeknek kell megfelelniük. Ahol csökkentés alóli mentességet igényel egy tag a közvetlen kifizetések olyan létező vagy új fajtájára, amely a 6-13. pontban részletezettektől eltérő, ott az 1. pontban lefektetett általános ismérveken túl a 6. pont b)-e) alpontjai feltételeinek kell megfelelni.
6. A termelés mennyiségétől és értékétől nem függő támogatás
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot világosan meghatározott ismérvek alapján kell megállapítani, mint például a jövedelem, a termelői vagy tulajdonosi jogállás, egy meghatározott vagy rögzített bázisidőszakban érvényes termelési tényező használat vagy termelési szint.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat vagy alapulhat a termelő által a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelés típusán vagy mennyiségén (beleértve az állatállomány nagyságát).
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelésre vonatkozó hazai vagy nemzetközi árakhoz vagy alapulhat azokon.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat a bázisidőszak utáni bármely évben igénybe vett termelési tényezőkhöz vagy alapulhat azokon.
Az ilyenfajta kifizetésekben való részesedésnek a tényleges termelés nem képezheti feltételét.
7. A kormány pénzügyi részvétele a jövedelem biztosítását és jövedelemmel kapcsolatos biztonsági hálót célzó programokban
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot olyan, csak a mezőgazdaságból származó jövedelem alapján számított jövedelemkiesés alapján lehet szerezni, amely a megelőző hároméves időszak vagy ötéves időszakon alapuló, a legmagasabb és a legalacsonyabb érték elhagyásával képzett hároméves átlagnak figyelembevételével kiszámított átlag bruttó jövedelem vagy (az azonos vagy hasonló támogatási rendszerből adódó bármely kifizetés figyelmen kívül hagyásával számított) egyenértékű nettó jövedelem több, mint 30 %-át teszi ki. Bármely termelő, amelyik ezen feltételt teljesíti, jogosult ilyen kifizetésekre.
Az ilyenfajta kifizetések a termelő jövedelemkiesésének kevesebb mint 70 %-át egyenlíthetik ki abban az évben, amikor az az ilyen támogatásra jogosultságot szerez.
Az ilyenfajta bármely kifizetések összege kizárólag a jövedelem nagyságához kapcsolódhat; nem kötődhet a termelő által választott termelés típusához vagy mennyiségéhez (ideértve az állatállomány nagyságát); vagy az ilyen termelésre, vagy az annak során igénybe vett termelési tényezőkre vonatkozó hazai vagy nemzetközi árakhoz.
Ahol a termelő ugyanabban az évben megkapja a kifizetéseket e pont és a 8. pont (a természeti katasztrófák enyhítése) szerint egyaránt, úgy ezek összege nem érheti el a termelő teljes veszteségének 100 %-át.
8. Kifizetések (közvetlenül vagy a kormányzatnak a termésbiztosítás rendszerében való pénzügyi részvételén keresztül) a természeti katasztrófák enyhítésére
Az ilyen kifizetésekre való jogosultság azt követően merül fel, hogy egyrészt a kormányszervek formálisan elismerik, hogy természeti vagy hasonló katasztrófa (beleértve betegség kitörését, kártevők elszaporodását, nukleáris balesetet és háborút az érintett tag területén) fordult vagy fordul elő; másrészt a megelőző hároméves időszak vagy a megelőző ötéves időszakon alapuló, a legmagasabb és a legalacsonyabb érték elhagyásával képzett hároméves átlagnak figyelembevételével kiszámított átlagtermelés 30 %-át meghaladó termelési veszteség jelentkezik.
A katasztrófát követő kifizetések csak a jövedelemben, az állatállományban (beleértve az állatok állatorvosi kezelésével kapcsolatos kifizetéseket), a földben vagy más termelési tényezőkben a kérdéses természeti katasztrófa következtében keletkezett veszteségek vonatkozásában történhetnek.
A kifizetések nem haladhatják meg az ilyen veszteségek pótlásához szükséges teljes költséget, és feltételként nem követelhető vagy szabható meg a jövőben folytatandó termelés típusa vagy mennyisége.
A katasztrófa alatti kifizetések nem léphetik túl a fenti b) pontban meghatározott ismérv szerint megállapított, további károk megakadályozásához vagy enyhítéséhez szükséges szintet.
Ahol a termelő ugyanabban az évben kapja a kifizetéseket e pont és a fenti 7. pont (jövedelem biztosítását és ezzel kapcsolatos biztonsági hálót célzó programok) szerint, úgy ezek összege nem érheti el a termelő teljes veszteségének 100 %-át.
9. A termelőkre vonatkozó, mezőgazdasági termelésből történő kivonulást célzó programok keretében nyújtott, strukturális alkalmazkodást segítő támogatás
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot olyan, világosan meghatározott ismérvek alapján kell megállapítani, amelyek a piacon értékesíthető mezőgazdasági termelésben részt vevő személyek nyugdíjazásának vagy nem mezőgazdasági tevékenységre való átállásuk könnyítését célzó programok részét képezik.
A kifizetések feltételét az arra jogosultaknak a piacon értékesíthető mezőgazdasági termelésből való teljes és tartós kivonulása képezi.
10. Erőforrás kivonási programok keretében nyújtott, strukturális alkalmazkodást segítő támogatás
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot olyan, világosan meghatározott ismérvek alapján kell megállapítani, amelyek a földnek vagy más erőforrásoknak, beleértve az állatállományt, a piacon értékesíthető mezőgazdasági termelésből történő kivonását célzó programok részét képezik.
A kifizetések feltételét a földnek a piacon értékesíthető termelésből legalább három évig történő kivonása, az állatállomány esetén annak levágása vagy tartós felszámolása képezi.
A kifizetések feltételeként nem követelhető vagy szabható meg a föld vagy más erőforrás olyan alternatív használata, amely piacon értékesíthető mezőgazdasági termelést eredményez.
A kifizetések nem kapcsolódhatnak a termelésben megmaradt föld és más erőforrás használatával megvalósuló termelés típusához vagy mennyiségéhez, illetve a választott termelésre vonatkozó belső vagy nemzetközi árakhoz.
11. Beruházási segélyek keretében nyújtott, strukturális alkalmazkodást segítő támogatás
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot olyan, világosan meghatározott ismérvek alapján kell megállapítani, amelyek a termelői tevékenységnek az objektíven kimutatott szerkezeti hátrányokra válaszul történő pénzügyi és fizikai átszervezését célzó kormányzati programok részét képezik. Az ilyen kifizetésekre való jogosultság alapulhat a mezőgazdasági föld reprivatizálására irányuló, világosan meghatározott kormányzati programon is.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat vagy alapulhat a termelő által a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelés típusán vagy mennyiségén (beleértve az állatállomány egyedeit), kivéve, ha teljesül az alábbi e) ismérv.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat vagy alapulhat a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelésre vonatkozó hazai vagy nemzetközi árakon.
A kifizetések csak akkora időtartamra adhatók, amekkora a kapcsolódó beruházások megvalósításához szükséges.
A kifizetések feltételéül nem követelhető vagy bármely más módon nem szabható meg az arra jogosult által termelendő mezőgazdasági termékek fajtája, kivéve egy adott termék termelésének megszüntetésére vonatkozó követelményt.
A kifizetéseknek a szerkezeti hátrány kiegyenlítéséhez szükséges mennyiségre kell korlátozódniuk.
12. Környezetvédelmi programok részét képező kifizetések
Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot a környezet védelmét vagy megőrzését célzó és világosan meghatározott kormányzati program részeként kell megállapítani és a kormányprogramban szereplő speciális feltételek teljesítésétől kell függővé tenni, beleértve a termelési módszerekre vagy inputokra vonatkozó feltételeket.
A kifizetések összegét a kormányzati program teljesítésével kapcsolatban felmerülő többletköltségekre vagy jövedelemkiesésre kell korlátozni.
13. Regionális támogatási programok részét képező kifizetések
Az ilyenfajta kifizetésekre való jogosultságot a hátrányos helyzetű régiókban működő termelőkre kell korlátozni. Minden ilyen régiónak világosan kijelölt összefüggő földrajzi területet kell alkotnia, amely meghatározható gazdasági és közigazgatási identitással rendelkezik, és amely a törvény vagy más rendelkezés által világosan megjelölt, a régió nehézségeinek az átmeneti jellegen túlmutató körülményekből való származását mutató, semleges és objektív ismérvek alapján hátrányosnak minősül.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat vagy alapulhat a termelő által a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelés típusán vagy mennyiségén (beleértve az állatállományt), eltekintve a termelés csökkentésére vonatkozó előírásoktól.
Az ilyenfajta kifizetések összege egyik évben sem kapcsolódhat vagy alapulhat a bázisidőszak utáni bármely évben választott termelésre vonatkozó hazai vagy nemzetközi árakon.
A kifizetéseknek csak az arra jogosult területek termelői, de az ilyen területeken belül, az összes termelő számára általános körben kell hozzáférhetőnek lenniük.
Ahol a kifizetések termelési tényezőkhöz kapcsolódnak, ott azokat, az érintett tényezőkre megállapított küszöbszint felett, csökkenő ütemben kell folyósítani.
A kifizetéseket az előírt területeken folyó mezőgazdasági termelés során keletkező többletköltségekre vagy jövedelemkiesésre kell korlátozni.
3. MELLÉKLET
BELSŐ TÁMOGATÁS: AZ ÖSSZESÍTETT TÁMOGATOTTSÁGI MUTATÓ KISZÁMÍTÁSA
A 6. cikk rendelkezéseinek függvényében az összesített támogatottsági mutatót (AMS) termékspecifikus alapon kell kiszámítani minden egyes olyan mezőgazdasági alaptermékre, amely piaci ártámogatásban, nem mentesített közvetlen kifizetésekben vagy bármely más, csökkentési kötelezettség alól nem mentesített támogatásban („más nem mentesített programok”) részesül. A nem termékspecifikus támogatásokat egy nem termékspecifikus, pénzformában kifejezett, AMS-ben kell összegezni.
Az 1. pont alatt szereplő támogatások tartalmazzák mind a költségvetési kiadásokat, mind azon bevételeket, amelyekről a kormányok vagy azok szervezetei lemondtak.
A központi és a helyi támogatásokat egyaránt számításba kell venni.
A termelők által fizetett specifikus mezőgazdasági befizetéseket vagy díjakat ki kell vonni az AMS-ből.
A belső támogatás csökkentési kötelezettségek végrehajtása során alkalmazandó bázisszintet a bázisidőszakra az alábbiakban felvázoltak szerint kiszámított AMS képezi.
Minden mezőgazdasági alaptermékre egy specifikus, pénzformában kifejezett, AMS-t kell megállapítani.
Az AMS-t az érintett termék értékesítési lánca kezdőpontjához a lehető legközelebb kell kiszámítani. A mezőgazdasági feldolgozók érdekében alkalmazott intézkedéseket olyan mértékben kell figyelembe venni, amennyire ezek a mezőgazdasági alaptermékek termelői számára előnnyel járnak.
Piaci ártámogatás: a piaci ártámogatást a rögzített külső referencia ár és az alkalmazott szabályozott ár közötti különbség és a szabályozott árra jogosult termelés mennyisége szorzatának alkalmazásával kell kiszámítani. Azon költségvetési kifizetéseket, amelyek ezen árkülönbözet fenntartását szolgálják, mint például a felvásárlási és raktározási költségek, az AMS-ben nem kell figyelembe venni.
A rögzített külső referencia árat, amelyet az 1986-1988 közötti időszak alapján kell meghatározni nettó exportőr országban rendszerint az érintett mezőgazdasági alaptermék átlagos bázisidőszaki f.o.b. egységára, nettó importőr országában az érintett mezőgazdasági alaptermék átlagos bázisidőszaki CIF egységára jelenti. A rögzített referencia ár minőségi különbségek esetén szükség szerint kiigazítható.
Csökkentési kötelezettség alól nem mentesített közvetlen kifizetések: a csökkentési kötelezettség alól nem mentesített közvetlen kifizetések, amelyek árkülönbözettől függnek, vagy a rögzített referencia ár és az alkalmazott szabályozott ár közötti különbözetnek és a szabályozott árra jogosult termelés mennyiségének szorzata alapján, vagy a költségvetési kiadások alkalmazásával számítandók ki.
A rögzített referencia árat az 1968-1988 közötti bázisidőszakot alapul véve kell megállapítani és rendszerint ez képezi a kifizetési mértékek meghatározásakor figyelembe veendő tényleges árat.
Azokat, a csökkentési kötelezettség alól nem mentesített közvetlen kifizetéseket, amelyek ártól eltérő tényezőkön alapulnak, a költségvetési kiadások alapján kell kiszámítani.
Egyéb csökkentési kötelezettség alá eső intézkedések, beleértve az input támogatásokat és olyan másfajta intézkedéseket, mint például a marketing költségeket csökkentő intézkedések: az ilyen intézkedések értékét a kormányzati költségvetési kiadások, vagy ahol a költségvetési kiadások teljes mértékben nem tükrözik az érintett támogatást, a támogatás kiszámításának alapját a támogatott termék vagy szolgáltatás ára, és a hasonló termékek vagy szolgáltatások reprezentatív piaci ára különbözetének a termék vagy szolgáltatás mennyiségével képzett szorzata adja.
4. MELLÉKLET
BELSŐ TÁMOGATÁS: AZ EGYENÉRTÉKŰ TÁMOGATOTTSÁGI MUTATÓ KISZÁMÍTÁSA
A 6. cikk rendelkezéseinek függvényében az egyenértékű támogatottsági mutatót minden olyan mezőgazdasági alaptermékre ki kell számítani, amelyeknél a 3. mellékletben értelmezett piaci ártámogatás fennáll, de ahol az AMS ezen alkotóelemének kiszámítása nem alkalmazható. Ezeknél a termékeknél a belső támogatás csökkentési kötelezettségek végrehajtásához szükséges bázisszintet egyrészt az alábbi 2. pontban értelmezett egyenértékű támogatottsági mutatóban kifejezett piaci ártámogatási összetevő, másrészt az alábbi 3. pont szerint kiszámított bármilyen, támogatás csökkentési kötelezettség alá eső közvetlen kifizetés vagy egyéb támogatás alkotja. Mind a nemzeti, mind a helyi támogatásokat figyelembe kell venni.
Az 1. pontban alkalmazott egyenértékű támogatottsági mutatót termékspecifikus alapon az értékesítési lánc kezdőpontjához a lehető legközelebb kell kiszámítani az összes olyan mezőgazdasági alaptermékre, amelyek a piaci ártámogatásban részesülnek, de az AMS piaci ártámogatás alkotóeleme nem számítható ki. Azokra a mezőgazdasági alaptermékekre a piaci ártámogatásra vonatkozó egyenértékű támogatottsági mutatót az alkalmazott szabályozott ár és a termelés ezen árra jogosult részének felhasználása alapján, vagy ahol ez nem alkalmazható, a termelői ár szintentartásához felhasznált költségvetési kiadások alapján kell kiszámítani.
Ahol a fenti 1. pont alá eső mezőgazdasági alaptermékek csökkentési kötelezettség alá eső közvetlen kifizetésben vagy csökkentési kötelezettség alá eső bármely más termékspecifikus támogatásban részesülnek, az egyenértékű támogatottsági mutató kiszámításához ezen intézkedések vonatkozásában a megfelelő AMS alkotóelemnél alkalmazott számítást kell alapul venni (amint ezt a 3. melléklet 10-13. pontjai részletezik).
Az egyenértékű támogatottsági mutatót a támogatás mennyisége vonatkozásában a mezőgazdasági alaptermék értékesítési láncának kezdőpontjához a lehető legközelebb kell kiszámítani. A mezőgazdasági feldolgozók érdekében alkalmazott intézkedéseket olyan mértékben kell figyelembe venni, amennyiben azok a mezőgazdasági alaptermékek termelői számára előnnyel járnak. A termelők által fizetett specifikus mezőgazdasági befizetésekkel vagy díjakkal megfelelő mértékben csökkenteni kell az egyenértékű támogatottsági mutatót.
5. MELLÉKLET
KÜLÖNLEGES ELBÁNÁS A 4. CIKK (2) BEKEZDÉSE VONATKOZÁSÁBAN
A. szakasz
A 4. cikk (2) bekezdése rendelkezései a WTO-egyezmény életbe lépésétől kezdődően nem alkalmazandók bármely olyan elsődleges mezőgazdasági termék és az abból megmunkált vagy készített termékek („kijelölt termékek”) esetében, melyekre az alábbi feltételek teljesülnek (a továbbiakban: „különleges elbánás”):
a kijelölt termékek importja alacsonyabb az 1986-1988-as bázisidőszak megfelelő hazai fogyasztásának 3 %-ánál („a bázisidőszak”);
a kijelölt termékek a bázisidőszak kezdete óta nem részesülnek exporttámogatásban;
az elsődleges mezőgazdasági termékre hatékony termeléskorlátozó intézkedéseket alkalmaznak;
ezen termékek a Marrakesh-i Jegyzőkönyvhöz csatolt tagi engedményes lista I. részének 1. B) szakaszában az ST-5. melléklet jelzéssel vannak ellátva, mint olyan termékek, amelyek különleges elbánás alá esnek, tükrözve olyan nem kereskedelmi szempontokat, mint az élelmiszer-ellátás biztonsága és a környezet védelme; és
a kijelölt termékekre vonatkozó minimális piacrajutási lehetőségek, az érintett tag engedményes listája I. részének 1. B) szakaszában részletezettek szerint, a végrehajtási időszak első évének kezdetétől a bázisidőszak belső fogyasztása 4 %-ának felelnek meg, majd ezt követően a végrehajtási időszak hátralévő részében évente a bázisidőszak megfelelő fogyasztásának 0,8 %-ával nőnek.
A végrehajtási időszak bármely évének kezdetén valamely tag, összhangban az alábbi 6. pont rendelkezéseivel, beszüntetheti a különleges elbánás alkalmazását a kijelölt termékek vonatkozásában. Ilyen esetben, az érintett tag fenntartja azokat a minimális piacrajutási lehetőségeket, amelyek az adott időpontra már megvalósultak és a minimális piacrajutási lehetőségeket évente a bázisidőszak megfelelő hazai fogyasztásának 0,4 %-ával növeli a végrehajtási időszak hátralévő részében. Ezt követően a végrehajtási időszak utolsó évében ezen szabályból eredően elért minimális piacrajutási lehetőségek szintjét az érintett tag engedményes listájában fenntartja.
Arról a kérdésről folytatott bármiféle tárgyalásokat, hogy a végrehajtási időszak befejezése után legyen-e folytatása a fenti 1. pont szerinti különleges elbánásnak, a végrehajtási időszakon belül azon tárgyalások részeként kell befejezni, amelyeket e Megállapodás 20. cikke előír, figyelembe véve a nem kereskedelmi szempontokat.
Ha a 3. pontban jelzett tárgyalások megállapodáshoz vezetnek arról, hogy egy tag folytathatja a különleges elbánás alkalmazását, akkor ennek a tagnak, ezen tárgyalásokon meghatározottak szerint, további és elfogadható engedményeket kell tennie.
Ahol a különleges elbánás nem folytatandó a végrehajtási időszak végén, ott az érintett tag az alábbi 6. pont rendelkezéseit hajtja végre. Ilyen esetben a végrehajtási időszak befejezése után a kijelölt termékek minimális piacrajutási lehetőségeit a bázisidőszak megfelelő hazai fogyasztásának 8 %-án az érintett tag engedményes listájában fenn kell tartani.
A kijelölt termékekre fenntartott importtal szembeni azon határon alkalmazott kereskedelmi intézkedések, melyek különböznek a rendes vámoktól, e Megállapodás 4. cikke (2) bekezdése rendelkezései alá esnek annak az évnek a kezdetétől, amelyben a különleges elbánás alkalmazása megszűnik. Az ilyen termékekre rendes vámokat kell fenntartani, melyek lekötötté válnak az érintett tagok engedményes listájában, és amelyek annak az évnek a kezdetétől alkalmazandók, amelyben a különleges elbánás megszűnik, és olyan szinten, mintha a végrehajtási időszak alatt évenként azonos ütemezésben legalább 15 %-os csökkentés végrehajtására került volna sor. Ezeket a vámokat az idecsatolt függelék irányelve szerint számított vámegyenértékek alapján kell kiszámítani.
B. szakasz
A 4. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szintén nem alkalmazandók a WTO-egyezmény hatálybalépésétől kezdődően azon elsődleges mezőgazdasági termék esetében, amely alapélelmiszert képez egy adott fejlődő ország tag hagyományos étrendjében, és amelyre vonatkozóan a fenti 1. pont a)-d) alpontjaiban részletezetteken túl, amilyen mértékben azok az érintett termékekre érvényesek, az alábbi feltételek teljesülnek:
az érintett termékekre vonatkozó minimális piacrajutási feltételek, az érintett fejlődő ország tag engedményes listája I. részének 1. B) szakaszában részletezettek szerint a végrehajtási időszak első évének kezdetétől az érintett termékek bázisidőszakbeli belső fogyasztása 1 %-ának felelnek meg, majd ezt követően évenkénti azonos ütemezésben a végrehajtási időszak ötödik évének kezdetére a bázisidőszak megfelelő belső fogyasztásának 2 %-áig fognak megfelelni. A végrehajtási időszak hatodik évének kezdetétől az érintett termékekre vonatkozó minimális piacrajutási lehetőségek a bázisidőszak megfelelő hazai fogyasztása 2 %-ának kell hogy megfeleljenek, amely azután évenkénti azonos ütemezésben nő a bázisidőszak megfelelő hazai fogyasztása 4 %-áig a 10. év kezdetére. Ezt követően, ezen szabályból a 10. évben adódó minimális piacrajutási lehetőségek szintjét az érintett fejlődő ország tag engedményes listájában fenn kell tartani.
Az e Megállapodás alá tartozó más termékek esetén megfelelő piacrajutási lehetőség biztosítása történt meg.
Arról a kérdésről folytatott bármiféle tárgyalásokat, hogy a végrehajtási időszak kezdetét követően a 10. év vége után legyen-e folytatása a fenti 7. pont szerinti különleges elbánásnak, a végrehajtási időszak kezdetét követő 10. éven belül kell megkezdeni és befejezni.
Ha a 8. pontban említett tárgyalások megállapodásra vezetnek arról, hogy valamely tag folytathatja a különleges elbánás alkalmazását, akkor ez a tag ezen tárgyalásokon meghatározottak szerint további és elfogadható engedményeket tesz.
Ha a 7. pont szerinti különleges elbánás a végrehajtási időszak kezdetét követő 10. éven túl nem folytatható, az érintett termékekre rendes vámokat kell fenntartani, amelyeket a csatolt függelék irányelvei szerint számított vámegyenérték alapján kell kiszámítani, melyeket az érintett tag engedményes listájában lekötnek. Más vonatkozásban a 6. pontnak, a fejlődő ország tagok számára biztosított különleges és eltérő elbánás szerint módosított rendelkezései érvényesek.
Függelék az 5. melléklethez
A vámegyenérték kiszámításának irányelvei az e melléklet 6. és 10. pontjában meghatározott specifikus célok érdekében
A vámegyenérték kiszámítása során, függetlenül attól, hogy az érték szerinti, vagy specifikus formát ölt, a külső árak és a belső árak tényleges különbözetéből kell átlátható módon kiindulni. A használt adatoknál az 1986-1988 közötti időszakot kell alapul venni. A vámegyenértékeket
elsősorban a HR négyjegyű szintjén kell megállapítani;
ahol helyénvaló, ott a HR hatjegyű vagy részletesebb szintjén kell meghatározni;
a megmunkált vagy feldolgozott termékekre úgy kell megállapítani, hogy az elsődleges mezőgazdasági termék(ek) vámegyenértékét meg kell szorozni a megmunkált vagy feldolgozott termékeken belül az elsődleges mezőgazdasági termékek értékbeli és/vagy fizikai arányával, ahogy az helyénvaló, és szükség szerint figyelembe kell venni az iparág védelme számára biztosított további elemeket.
A külső árakat rendszerint az importáló ország tényleges átlag CIF egységárai képezik. Ahol az átlag CIF egységárak nem állnak rendelkezésre vagy nem megfelelőek, a külső ár:
egy közeli ország megfelelő átlag CIF egységára; vagy
a megfelelő fő exportőr(ök) átlag f.o.b. exportárai alapján született becslés, kiigazítva az importáló ország biztosítási, a fuvar és más lényeges költségeire vonatkozó becslések hozzáadásával.
A külső árakat rendszerint hazai valutára, az azonos időszakra eső éves átlag piaci átváltási árfolyamot felhasználva, kell átváltani.
A belső ár rendszerint a hazai piac reprezentatív nagykereskedelmi ára vagy ennek becsült értéke, ahol megfelelő adat nem áll rendelkezésre.
A kiinduló vámegyenértékek, szükség szerint, kiigazíthatóak, hogy megfelelő együttható felhasználásával figyelembe vegyék a minőségi vagy a választékbeli különbségeket.
Ahol a vámegyenérték e módszer alapján negatív lesz vagy a jelenleg lekötött vámtételnél alacsonyabb, a kiinduló vámegyenérték megállapítható a jelenleg lekötött vámtételen vagy a termékre vonatkozó nemzeti ajánlat alapján.
Ahol a vámegyenérték azon szintjéhez képest, amit az előző iránymutatások eredményeztek volna, kiigazítás történt, kérés esetén az érintett tagnak teljes körű konzultációs lehetőséget kell biztosítani megfelelő megoldások elérése érdekében.
MEGÁLLAPODÁS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ÉS NÖVÉNY-EGÉSZSÉGÜGYI INTÉZKEDÉSEK ALKALMAZÁSÁRÓL
A TAGOK,
újólag megerősítve, hogy egyetlen tag sem gátolható abban, hogy az emberi, állati vagy növényi élet vagy egészség védelméhez szükséges intézkedéseket hozzon és érvényesítsen, azzal a kikötéssel, hogy ezen intézkedéseket nem alkalmazhatja oly módon, hogy az az azonos feltételekkel rendelkező tagok közötti önkényes vagy indokolatlan hátrányos megkülönböztetésnek vagy a nemzetközi kereskedelem leplezett korlátozásának eszközét képezze;
azzal az óhajjal, hogy javítsák az emberi egészséget, az állategészséget és a növény-egészségügyi helyzetet az összes tagnál;
megállapítva, hogy az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedéseket gyakran bilaterális megállapodások vagy jegyzőkönyvek alapján alkalmazzák;
azzal az óhajjal, hogy létrehozzák az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések meghozatalát, továbbfejlesztését és érvényesítését célzó szabályok és szabályozás mulatilaterális kereteit abból a célból, hogy azoknak a kereskedelemre gyakorolt negatív hatásait minimalizálják;
felismerve azt a jelentős hozzájárulást, amit nemzetközi szabványok, iránymutatások és ajánlások ebben a vonatkozásban tesznek;
azzal az óhajjal, hogy elősegítsék a tagok között a harmonizált egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések használatát az illetékes nemzetközi szervezetek, beleértve a Codex Alimentarius Bizottság, a Járványos Állatbetegségek Nemzetközi Irodája és a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény keretében működő illetékes nemzetközi és regionális szervezetek által kidolgozott nemzetközi szabványok, iránymutatások és ajánlások alapján, anélkül, hogy a tagtól megkövetelnék, hogy megváltoztassák az emberi, állati vagy növényi élet vagy egészség védelmének általuk alkalmazott megfelelő szintjét;
felismerve, hogy az importáló tagok egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedéseinek való megfelelés, és ennélfogva a piacrajutás és az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések saját területükön történő kialakítása és alkalmazása során a fejlődő ország tagok különleges nehézségekkel kerülhetnek szembe, és azon óhajuktól vezérelve, hogy segítsék őket e vonatkozású törekvéseikben;
azzal az óhajjal, hogy ezért kidolgozzák a szabályokat az 1994. évi GATT azon rendelkezéseinek alkalmazására, amelyek az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásához kapcsolódnak, különös tekintettel a XX. b) cikk rendelkezéseire ( 14 ),
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Általános rendelkezések
2. cikk
Alapvető jogok és kötelezettségek
3. cikk
Harmonizáció
4. cikk
Egyenértékűség
5. cikk
Kockázatbecslés és az egészségügyi és növény-egészségügyi védelem megfelelő szintjének meghatározása
6. cikk
Regionális feltételekhez való alkalmazkodás, beleértve a kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes és a kártevők vagy megbetegedések elterjedtségének alacsony szintjét felmutató térségeket
7. cikk
Átláthatóság
A tagok bejelentik az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedéseikben bekövetkezett változásokat és információt adnak egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedéseikről a B) melléklet rendelkezéseivel összhangban.
8. cikk
Ellenőrzési, vizsgálati és jóváhagyási eljárások
A tagok az ellenőrzési, vizsgálati és jóváhagyási eljárások során betartják a C) melléklet rendelkezéseit, beleértve az adalékanyagok használatának jóváhagyását vagy élelmiszerek, italok és takarmányok szennyezettségi tűréshatárainak megállapítását célzó nemzeti rendszereket, és más tekintetben is biztosítják, hogy eljárásaik e Megállapodás rendelkezéseivel ne legyenek ellentétesek.
9. cikk
Technikai segítségnyújtás
10. cikk
Különleges és eltérő elbánás
11. cikk
Konzultáció és vitarendezés
12. cikk
Működtetés
13. cikk
Végrehajtás
A tagok e Megállapodás keretein belül teljes mértékben felelősek az abban foglalt összes kötelezettség betartásáért. A tagok határozott intézkedéseket és mechanizmusokat alkalmaznak és alkotnak annak érdekében, hogy támogassák e Megállapodás rendelkezéseinek betartását a központi kormányszerveken kívüli szervezetek esetében is. A tagok lehetőségeik függvényében olyan ésszerű intézkedéseket hoznak, melyek biztosítják, hogy a területükön működő nem állami szervezetek, valamint azon regionális szervezetek, melyeknek a területükön működő illetékes szervezetek a tagjai, eleget tegyenek e Megállapodás vonatkozó rendelkezéseinek. Továbbá a tagok nem hozhatnak olyan intézkedéseket, melyek közvetlenül vagy közvetve azzal a hatással járnak, hogy olyan elvárásokat támasztanak ilyen regionális vagy nem állami szervezetekkel vagy önkormányzati szervekkel szemben, illetve azokat arra ösztönzik, hogy e Megállapodás rendelkezéseivel össze nem egyeztethető módon cselekedjenek. A tagok biztosítják, hogy csak akkor támaszkodnak a nem állami szervezetek szolgáltatásaira az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések végrehajtásánál, ha ezen szervezetek eleget tesznek e Megállapodás rendelkezéseinek.
14. cikk
Záró rendelkezések
A legkevésbé fejlett ország tagok a WTO hatálybalépését követő öt évig halaszthatják e Megállapodás rendelkezéseinek alkalmazását az importjukat vagy az import termékeiket érintő egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések vonatkozásában. Más fejlődő ország tagok a WTO-egyezmény hatálybalépését követő két évre halaszthatják el az 5. cikk 8. pontja és a 7. cikk kivételével ezen Megállapodás rendelkezéseinek alkalmazását az importot vagy az importtermékeket érintő meglévő egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések vonatkozásában, ha a végrehajtás szakértelem, szakmai infrastruktúra vagy erőforrások hiánya miatt nem lehetséges.
A. MELLÉKLET
MEGHATÁROZÁSOK ( 17 )
Egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedés: bármely olyan intézkedés, melyet arra alkalmaznak, hogy
megvédje az állati vagy növényi életet vagy egészséget a tag területén belül azoktól a kockázatoktól, melyek kártevők, megbetegedések, betegséget hordozó vagy kiváltó organizmusok megjelenésével, kialakulásával, illetve elterjedésével kapcsolatban jelentkeznek;
megvédje az emberi vagy állati életet vagy egészséget a tag területén belül azoktól a kockázatoktól, amelyek adalékanyagok, szennyező anyagok, méreganyagok, betegséget kiváltó organizmusok élelmiszerben, italban, illetve takarmányban való jelenlétéből adódhatnak;
megvédje az emberi életet vagy egészséget a tag területén belül azoktól a kockázatoktól, melyek állatok, növények vagy a belőlük készült termékek által hordozott betegségekből vagy kártevők megjelenéséből, kialakulásából vagy elterjedéséből adódhatnak; vagy
megelőzze vagy korlátozza a tag területén belül a kártevők megjelenéséből, kialakulásából vagy elterjedéséből adódó egyéb károkat.
Az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések magukban foglalják az összes vonatkozó törvényt, rendeletet, rendelkezést, követelményt és eljárást, beleértve, egyebek mellett, a végtermékekkel szemben támasztott követelményeket; a feldolgozási és termelési módszereket; a tesztelési, a vizsgálati, a tanúsítási és jóváhagyási eljárásokat; a vesztegzárral kapcsolatos elbánást, beleértve az állatok vagy növények szállításával vagy szállításuk közbeni életben maradásukhoz szükséges anyagokkal összefüggő vonatkozó követelményeket; a vonatkozó statisztikai módszerekre, mintavételi eljárásokra, kockázatbecslési módszerekre vonatkozó eljárásokat; és a közvetlenül az élelmiszer biztonságával összefüggő csomagolási és címkézési követelményeket.
Harmonizáció: közös egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések megállapítása, elismerése és alkalmazása különböző tagok által.
Nemzetközi szabványok, iránymutatások és ajánlások:
az élelmiszer biztonsága vonatkozásában a Codex Alimentarius Bizottság által, élelmiszer-adalékanyagokkal, állatgyógyászati gyógyszerek és rovarirtószerek maradványaival, szennyező anyagokkal, analitikai és mintavételi módszerekkel és a higiéniai gyakorlatra megállapított szabályzatokkal és iránymutatásokkal kapcsolatban megállapított szabványok, útmutatók és ajánlások;
az állategészség és állatkórok vonatkozásában a Járványos Állatbetegségek Nemzetközi Irodája égisze alatt kialakított szabványok, útmutatók és ajánlások;
a növényegészség vonatkozásában a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény Titkárságának égisze alatt, a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény keretén belül működő regionális szervezetek közreműködésével, kialakított nemzetközi szabványok, útmutatók és ajánlások; valamint
azon kérdések vonatkozásában, amelyek nem tartoznak a fent említett szervezetek hatálya alá, azon vonatkozó szabványok, útmutatók és ajánlások, melyeket egyéb illetékes, minden tag számára nyitott, és a bizottság által megjelölt nemzetközi szervezetek léptettek életbe.
Kockázatbecslés: kártevők vagy betegségek megjelenése, kialakulása vagy elterjedése valószínűségének felmérése valamely importőr tag területén belül, az alkalmazható egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedéseknek megfelelően, valamint a kapcsolódó potenciális biológiai és gazdasági következmények felmérése; vagy az élelmiszer adalékanyagok, szennyező anyagok, méreganyagok vagy betegséget kiváltó organizmusok élelmiszerekben, italokban és takarmányokban való jelenlétéből származó, az emberi vagy állati egészségre kedvezőtlen hatások lehetőségének felmérése.
Az egészségügyi vagy növény-egészségügyi védelem megfelelő szintje: a védelem azon szintje, melyet az egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedést hozó tag megfelelőnek tart ahhoz, hogy az a területén belül megvédje az emberi, állati vagy növényi életet vagy egészséget.
MEGJEGYZÉS:
Számos tag erre az elvre másképpen, mint „kockázat elfogadható szintjére” hivatkozik.
Kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes térség: olyan térség, akár egy ország egész területéről, területének egy részéről vagy több ország teljes vagy részbeni területéről van szó, melyet az illetékes hatóságok úgy határoznak meg, hogy ott egy meghatározott kártevő vagy betegség nem fordul elő.
MEGJEGYZÉS:
Kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes terület körbevehet olyan területet, körül lehet véve olyan területtel, illetve szomszédos lehet olyan területtel – akár egy ország egy részén belül, akár egy olyan földrajzi területen, mely több ország teljes vagy részbeni területéből áll –, mely területen meghatározott kártevők vagy megbetegedések előfordulása tudott, de amely olyan regionális ellenőrző intézkedések alatt áll, mint amilyen például védő-, felügyelet alatt álló és ütközőzónák létrehozása, melyek elszigetelik, illetve megsemmisítik a kérdéses kártevőt vagy betegséget.
A kártevők és megbetegedések elterjedtségének alacsony szintjét felmutató térség: olyan térség, akár egy ország egész területéről, területének egy részéről vagy több ország teljes vagy részbeni területéről van szó, amelyet az illetékes hatóságok úgy határoznak meg, hogy ott egy meghatározott kártevő, illetve betegség alacsony szinten fordul elő és amely területen hatékony felügyeleti, ellenőrző és megsemmisítési intézkedések vannak érvényben.
B. MELLÉKLET
AZ EGÉSZSÉGÜGYI ÉS NÖVÉNY-EGÉSZSÉGÜGYI ELŐÍRÁSOK ÁTLÁTHATÓSÁGA
Az előírások közzététele
A tagok biztosítják, hogy minden egészségügyi és növény-egészségügyi előírás ( 18 ), melyet elfogadtak, azonnal közzétételre kerüljön oly módon, hogy azokat az érdekelt tagok megismerhessék.
Sürgős körülményektől eltekintve, a tagok ésszerű időt biztosítanak az egészségügyi vagy növény-egészségügyi előírások közzététele és azok hatálybalépése között abból a célból, hogy időt adjanak az exportőr tagok, különösen a legkevésbé fejlett ország tagok termelőinek, hogy termékeiket és termelési módszereiket az importőr tag követelményeihez igazítsák.
Tájékoztatási pontok
Minden egyes tag működtet egy olyan tájékoztatási pontot, amely azért felelős, hogy megválaszolja az érdeklődő tagok valamennyi ésszerű kérdését, valamint átadja az alábbiakra vonatkozó dokumentumokat:
a tag területén elfogadott vagy javasolt bármely egészségügyi vagy növény-egészségügyi előírás;
a tag területén működő bármely ellenőrző és vizsgálati eljárás, termeléssel és vesztegzárral kapcsolatos elbánás, rovarirtószer tűréshatár és az élelmiszer adalékanyagok jóváhagyására vonatkozó eljárások;
kockázatbecslési eljárások, figyelembe vett tényezők, valamint az egészségügyi vagy növény-egészségügyi védelem megfelelő szintjének meghatározása;
a tag vagy a területén működő illetékes szervezetek tagsága és részvétele nemzetközi és regionális egészségügyi és növény-egészségügyi szervezetekben és rendszerekben, valamint e Megállapodás keretén belül működő bilaterális és multilaterális megállapodásokban és egyezményekben; ezen megállapodások és egyezmények szövege.
A tagok kötelesek biztosítani, hogy abban az esetben, ha érdekelt tagok dokumentumok másolatát kérik, ezen dokumentumokat, eltekintve a szállítási költségektől, a belföldieknek felszámolt áron (ha van ilyen) ( 19 ) adják át.
Bejelentési eljárások
Ha egy nemzetközi szabvány, iránymutatás vagy ajánlás nem létezik, vagy egy javasolt egészségügyi vagy növény-egészségügyi előírás tartalma lényegét tekintve nem egyezik meg egy nemzetközi szabvánnyal, iránymutatással vagy ajánlással, és ha ezen előírás jelentős hatást gyakorolhat más tagok kereskedelmére, akkor a tagok:
korai szakaszban közzétesznek egy értesítést oly módon, hogy az érdekelt tagok megismerkedhessenek egy adott előírás bevezetését szolgáló javaslattal;
a Titkárságon keresztül értesítik a többi tagot az előírás által érintett termékekről és röviden megjelölik a javasolt előírás célját és indokát. Az ilyen bejelentéseknek korai szakaszban kell megtörténniük, hogy lehetőség nyíljon módosítások megtételére és megjegyzések figyelembevételére;
kérés esetén ellátják a többi tagot a javasolt előírás példányaival, és amennyiben lehetséges, megjelölik azokat a részleteket, amelyek lényegileg térnek el nemzetközi szabványoktól, iránymutatásoktól vagy ajánlásoktól;
megkülönböztetés nélkül ésszerű időt biztosítanak a többi tagnak, hogy írásban megjegyzéseket tehessenek, kérés esetén megvitathassák ezen megjegyzéseket és figyelembe vehessék e megjegyzéseket és az eszmecserék eredményeit.
Azonban, ha egy tag számára sürgős egészségvédelmi problémák merülnek fel, vagy felmerülésük fenyeget, akkor a tag szükség szerint, figyelmen kívül hagyhat ezen melléklet 5. pontjában felsorolt lépéseket, feltéve, ha ezen tag
haladéktalanul értesíti a többi tagot a Titkárságon keresztül az adott előírásról és az általa érintett termékekről, és röviden megjelöli az előírás célját és indokát, beleértve a sürgős probléma(k) természetét is;
kérés esetén a többi tag rendelkezésére bocsátja az előírás példányait;
lehetőséget ad a többi tagnak, hogy írásban megjegyzéseket tegyenek, kérés esetén megvitatja ezen megjegyzéseket, és figyelembe veszi e megjegyzéseket és az eszmecserék eredményeit.
A Titkárságnak küldött bejelentések nyelve az angol, a francia vagy a spanyol.
A fejlett ország tagok más tag kérésére a dokumentumok példányait vagy terjedelmes dokumentumok esetén, a specifikus bejelentési kötelezettség alá eső dokumentumok összefoglalóit angolul, franciául vagy spanyolul azok rendelkezésére bocsátják.
A Titkárság haladéktalanul körözteti a bejelentés példányait az összes tag, valamint az érdekelt nemzetközi szervezetek részére, és felhívja a fejlődő ország tagok figyelmét bármely olyan bejelentésre, mely olyan termékekre vonatkozik, melyhez különleges érdekeik fűződnek.
A tagok ezen melléklet 5., 6., 7. és 8. pontja szerinti bejelentési eljárásokra vonatkozó rendelkezések nemzeti szinten történő végrehajtása felelőseként egyetlen központi kormányzati hatóságot jelölnek ki.
Általános fenntartások
Ezen Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy
a tervezetek részleteit, illetve példányait meg kellene adni, vagy a szöveget tagok nyelvétől különböző nyelven kellene megjelentetni, kivéve az ezen melléklet 8. pontjában foglaltakat; vagy
a tagok bizalmas információkat tárjanak fel, ami megakadályozná az egészségügyi vagy növény-egészségügyi jogszabályok végrehajtását, vagy amelyek sértenék egyes vállalkozások jogos kereskedelmi érdekeit.
C. MELLÉKLET
ELLENŐRZÉSI, VIZSGÁLATI ÉS JÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK ( 20 )
A tagok bármely eljárás vonatkozásában biztosítják, hogy ellenőrzik és biztosítják az egészségügyi vagy növény-egészségügyi előírások teljesítését, valamint
ezen eljárásokat indokolatlan késés nélkül és az importtermékek vonatkozásában a hasonló hazai termékek esetében érvényesítettnél nem kedvezőtlenebb módon folytatják le, és fejezik be;
kérés esetén minden eljárás egységes átfutási időtartamát nyilvánosságra hozzák, vagy az átfutás várható időtartamát közlik a kérelmezővel; ha kérelmet kapnak, az illetékes hatóság haladéktalanul megvizsgálja a dokumentáció teljességét és a kérelmezőt minden hiányosságról pontosan és teljeskörűen informálja; az illetékes hatóság, amilyen hamar csak lehetséges, pontosan és teljeskörűen elküldi a kérelmezőnek az eljárás eredményét úgy, hogy az, ha szükséges, kijavító intézkedéseket tehessen; még ha a kérelem hiányos is, a kérelmező kérése esetén az illetékes hatóság ameddig lehetséges, folytatja az eljárást; és kérés esetén a kérelmezőt tájékoztatja az eljárás állásáról, az esetleges késedelmek magyarázatával együtt;
szükséges szintre korlátozzák a tájékoztatási követelményeket a megfelelő ellenőrzési, vizsgálati és jóváhagyási eljárásokhoz, beleértve az adalékanyagok használatának jóváhagyásához vagy az élelmiszerekben, italokban vagy takarmányokban található szennyező anyagokra vonatkozó tűréshatárok megállapításához;
az importtermékekre vonatkozó azon információk bizalmas kezelése, melyek az ellenőrzéssel, vizsgálattal és jóváhagyással kapcsolatban felmerülnek, a hazai termékek esetében érvényesítettnél nem kedvezőtlenebb módon, és úgy érvényesül, hogy megvalósuljon a jogos kereskedelmi érdekek védelme;
bármely, egy adott termék egy példányára vonatkozó ellenőrzési, vizsgálati és jóváhagyási követelmény az ésszerű és szükséges szintre korlátozódik;
bármely díj, melyet importtermékre vonatkozó eljárás esetén vetnek ki, a hasonló hazai termékre vagy bármely más tagtól származó hasonló termékre kivetetthez képest méltányos legyen, és nem haladja meg a szolgáltatás tényleges költségét;
azonos feltételeket alkalmaznak mind az import, mind a hazai termékek mintavételi eljárásaihoz használt berendezések elhelyezésénél annak érdekében, hogy a minimumra csökkenjen a kérelmezők, importőrök, exportőrök vagy megbízottjaik számára jelentkező kényelmetlenség;
ha egy termék jellemzőit megváltoztatják, annak az alkalmazandó előírások fényében történt ellenőrzése és vizsgálata után, az így átalakított termékre vonatkozó eljárást arra a szintre korlátozzák, mely szükséges ahhoz, hogy meghatározzák, hogy elegendő bizonyosság áll-e fenn arra nézve, hogy a termék még megfelel a vonatkozó előírásoknak; valamint, hogy
működtetnek egy olyan eljárást, melynek keretében az ilyen eljárások lefolytatásával kapcsolatban felmerülő panaszokat felülvizsgálatják és a panasz beigazolódása esetén az intézkedéseket kiigazítják.
Ha egy importőr tag az élelmiszer-adalékanyagok jóváhagyására vagy az élelmiszerben, italokban és takarmányokban fellelhető szennyező anyagok tűréshatárainak megállapítására vonatkozó olyan rendszert működtet, amely megakadályozza vagy korlátozza az ilyen termékeknek, jóváhagyás hiánya esetén, hazai piacra való bejutását, akkor az importőr tag köteles mérlegelni a vonatkozó nemzetközi szabványoknak a piacrajutás feltételeként történő használatát mindaddig, amíg végleges döntés nem születik.
Ahol egy egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedés nem a termelés szintjén jelöl ki ellenőrzést, az a tag, amelynek területén a termelés folyik, az ilyen ellenőrzésekhez, valamint az ellenőrző hatóságok munkájának megkönnyítéséhez a szükséges segítséget megadja.
E Megállapodásban semmi sem értelmezhető oly módon, hogy az megakadályozza a tagokat abban, hogy saját területükön ésszerű vizsgálatokat folytassanak.
MEGÁLLAPODÁS A TEXTIL- ÉS RUHÁZATI TERMÉKEKRŐL
A TAGOK
emlékeztetve arra, hogy Punta del Estében a miniszterek megegyeztek abban, hogy „a textil- és ruházati területen folyó tárgyalások olyan módozatok kialakítását célozzák, melyek lehetővé teszik ezen szektor majdani integrálását a GATT-ba, a GATT megerősített szabályai és szabályozása alapján, ezáltal hozzájárulva a kereskedelem további liberalizálásához is”;
emlékeztetve arra is, hogy a Kereskedelmi Tárgyalások Bizottsága 1989 áprilisi döntésében megállapodás született arról, hogy az integrálás folyamata a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának befejezését követően, és jellegét tekintve progresszíven kezdődik;
emlékeztetve továbbá arra, hogy megállapodás született arról, hogy a legkevésbé fejlett ország tagok különleges elbánásban részesülnek;
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
2. cikk
Az érintett tagok a (6) bekezdés értelmében megtett intézkedések minden részletét bejelentik az alábbiak szerint:
azon tagok, melyek az (1) bekezdés alá eső korlátozásokat tartanak fenn, vállalják, függetlenül a WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától, hogy az ilyen részleteket az 1994. április 15-i miniszteri határozatban meghatározottnál nem későbbi időpontban bejelentik a GATT Titkárságnak. A GATT Titkárság haladéktalanul, tájékoztatásul megküldi ezen bejelentéseket a többi résztvevőnek. Ezen bejelentéseket - a megalakulása után - a TMB rendelkezésére kell bocsátani az alábbi (21) bekezdés céljaira;
azon tagok, melyek a 6. cikk (1) bekezdése szerint fenntartották a jogot, hogy alkalmazzák a 6. cikk rendelkezéseit, ezen részleteket a WTO-egyezmény hatálybalépését követő 60 napnál nem később, vagy azon tagok esetében, amelyekre az 1. cikk (3) bekezdése vonatkozik, nem később, mint a WTO-egyezmény hatálybalépését követő 12. hónap végén bejelentik. A TMB tájékoztatás és felülvizsgálat céljából megküldi e bejelentéseket a többi tagnak és a (21) bekezdés szerint felülvizsgálja őket.
A fennmaradó termékeket, azaz azon termékeket, melyeket nem integráltak az 1994. évi GATT-ba a (6) bekezdés szerint, a HR sorok vagy kategóriák alapján három szakaszban kell integrálni a következők szerint:
a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított 37. hónap első napján azon termékeket, amelyek a tagnak a mellékletben szereplő termékekre vonatkozó 1990. évi teljes importjának legalább 17 %-át tették ki. Az integrálandó termékek a következő négy csoportból foglalnak magukban termékeket: fésűsgyapjúk és fonalak, szövetek, feldolgozott textilipari termékek és ruházati cikkek;
a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított 85. hónap első napján azon termékeket, amelyek a tagnak a mellékletben szereplő termékekre vonatkozó 1990. évi teljes importjának legalább 18 %-át tették ki. Az integrálandó termékek a következő négy csoportból foglalnak magukban termékeket: fésűsgyapjúk és fonalak, szövetek, feldolgozott textilipari termékek és ruházati cikkek;
a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított 121. hónap első napján a textil- és ruházati szektor teljesen integrálódik az 1994. évi GATT-ba, e Megállapodás alapján alkalmazott valamennyi korlátozás eltörlésre kerül.
Ha az Árukereskedelmi Tanács vagy a Vitarendezési Testület a 8. cikk (12) bekezdése alapján másként nem dönt, a fennmaradó minden egyes korlátozás szintjét a Megállapodás következő szakaszainak ideje alatt évente legalább a következők szerint kell emelni:
a 2. szakaszban (a WTO-egyezmény hatálybalépésének 37-84. hónapjáig bezárólag) az egyes korlátozásokra az 1. szakaszra meghatározott, azt még 25 %-kal megnövelt növekedési ütemmel;
a 3. szakaszban (a WTO-egyezmény hatálybalépésének 85-120. hónapjáig bezárólag) a vonatkozó korlátozásokra a 2. szakaszra meghatározott, azt még 27 %-kal megnövelt növekedési ütemmel.
3. cikk
Azon tagok, amelyek az (1) bekezdés alá eső korlátozásokat tartanak fenn, kivéve azokat, melyek valamely 1994. évi GATT rendelkezés szerinti jogalappal rendelkeznek
a WTO-egyezmény hatálybalépését követő egy éven belül összhangba hozzák az 1994. évi GATT-tal, és ezt a TMB részére tájékoztatásul bejelentik; vagy
fokozatosan megszüntetik egy program szerint, melyet a korlátozásokat fenntartó tag legkésőbb hat hónappal a WTO-egyezmény hatálybalépésének napját követően benyújt a TMB-nek. Ezen program rendelkezik az összes korlátozásnak az e Megállapodás érvényességi idejét meg nem haladó időszakon belül történő megszüntetéséről. A TMB ajánlásokat tehet az érintett tag számára az ilyen programot illetően.
4. cikk
5. cikk
6. cikk
Az átmeneti védintézkedés alkalmazása során különös figyelmet kell fordítani az exportőr tagok érdekeire, a következők szerint:
a legkevésbé fejlett ország tagoknak jelentősen kedvezőbb elbánást kell nyújtani, mint amilyet ezen bekezdésben megjelölt egyéb ország tagok csoportjainak nyújtanak, lehetőleg minden elemében, de legalább az általános feltételek tekintetében;
azon tagoknak, melyeknek teljes textil- és ruházatiexport-mennyisége a többi tag teljes exportmennyiségével összehasonlítva kicsi, és csak alacsony százalékban részesülnek az adott terméknek az importőr taghoz irányuló teljes importjából, a (8), (13) és (14) bekezdésben megadott gazdasági mutatók megállapításakor megkülönböztetett és kedvezőbb elbánást kell nyújtani. Ezen szállítók az 1. cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően különös figyelemben részesülnek kereskedelmük fejlesztésének jövőbeli lehetőségei, és annak szükségessége kapcsán, hogy kereskedelmi mennyiségű importot engedélyezzenek tőlük;
az olyan gyapjútermelő fejlődő ország tagtól származó gyapjútermékek esetében, melyek gazdasága, valamint textil- és ruházati kereskedelme a gyapjúszektortól függ, melyek teljes textil- és ruházati exportja majdnem kizárólag gyapjútermékekből tevődik össze, és amelyek textil- és ruházati kereskedelmének nagysága az importőr tagok piacain viszonylag kicsi, ezen tagok exportálási szükségleteire különös figyelmet kell fordítani a kvótaszintek, növekedési ütemek és rugalmasság mérlegelésénél;
kedvezőbb elbánást kell biztosítani egy tag azon, textil- és ruházati termékekből álló újrabehozatala számára, melyeket ez a tag egy másik taghoz exportált feldolgozásra és az azt követő visszaszállításra, amint azt az importőr tag törvényei és gyakorlata meghatározza, és ami kielégítő ellenőrző és igazoló eljárások alá van vetve, ha ezen termékek olyan tagtól kerülnek behozatalra, melynek ez a fajta kereskedelem teljes textil- és ruházati exportjának jelentős hányadát képviseli.
Ha egy termékre e cikk alapján védintézkedést alkalmaznak olyan esetben, amikor az adott termékre korábban az MFA alapján, a WTO-egyezmény hatálybalépését megelőző 12 hónapos időszakban, vagy e Megállapodás 2. vagy 6. cikke alapján valamely korlátozás volt érvényben, az új korlátozási szint a (8) bekezdésben meghatározott szint lesz, kivéve, ha az új korlátozás
a korábbi korlátozás eltörléséről szóló 2. cikk (15) bekezdésében említett bejelentés napjától számított egy éven belül, vagy
az MFA vagy e cikk rendelkezéseinek értelmében életbe léptetett korábbi korlátozás megszüntetésétől számított egy éven belül lép hatályba, mely esetben a korlátozás szintje nem lehet alacsonyabb mint i. annak az utolsó 12 hónapos időszak korlátozási szintje, mely alatt a termék korlátozás alatt állt, vagy ii. e cikk (8) bekezdésében megadott korlátozási szint.
7. cikk
Az integrációs folyamat részeként, és hivatkozással az Uruguayi Forduló eredményeként a tagok által vállalt meghatározott kötelezettségekre, minden tag olyan intézkedéseket hoz, amelyek szükségesek lehetnek az 1994. évi GATT szabályai és szabályozása betartásához, hogy
jobb piacrajutási lehetőségeket érjenek el a textil- és ruházati termékek esetében olyan intézkedések alkalmazásán keresztül, mint a vámcsökkentések és lekötések, a vámon kívüli korlátozások csökkentése vagy eltörlése és a vám, az adminisztratív, illetve az engedélyezési formalitások megkönnyítése;
a tisztességes és méltányos kereskedelmi feltételekre vonatkozó politikák alkalmazását biztosítsák, melyek olyan területeken érintik a textil- és ruházati szektort, mint a dömping- és antidömpingszabályok és eljárások, szubvenciók és kiegyenlítő intézkedések, valamint a szellemi tulajdonjogok védelme; és
a textil- és ruházati szektoron belüli importellenes megkülönböztetést elkerüljék, amikor az általános kereskedelempolitikai célok elérését segítő intézkedéseket hoznak.
Ezen intézkedések nem sérthetik a tagoknak az 1994. évi GATT alapján fennálló jogait és kötelezettségeit.
8. cikk
9. cikk
E Megállapodást és az abban foglalt minden korlátozást a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított 121. hónap első napján el kell törölni, mely napon a textil- és ruházati szektor teljes mértékben integrálódik az 1994. évi GATT-ba. E Megállapodás meghosszabbítása nem lehetséges.
MELLÉKLET
AZ E MEGÁLLAPODÁS HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERMÉKEK LISTÁJA
E melléklet felsorolja a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer (HR) kódjai által hatszámjegyű szinten meghatározott textil- és ruházati termékeket.
A 6. cikk rendelkezései szerinti védintézkedéseket adott textil- és ruházati termékekre, nem pedig önmagukban a HR sorok alapján kell meghozni.
E Megállapodás 6. cikkének rendelkezései szerinti védintézkedések nem alkalmazhatók:
fejlődő ország tagok háziipari kéziszövött szövet vagy ilyen kéziszövött szövetből kézzel készült háziipari termékei vagy hagyományos népi kézműipari textil- és ruházati termékei exportjára, feltéve, hogy az ilyen termékeket az érintett tagok között létrehozott rendelkezések szerint megfelelően igazolták;
hagyományos kereskedelemben részt vevő textiltermékekre, melyek kereskedelmileg lényeges mennyiségben 1982 előtt a nemzetközi kereskedelemben részt vettek, mint például táskák, zsákok, szőnyeg fonákoldal kikészítések, kötéláru, bőröndök, gyékényfonatok, gyékényszőnyeg és szőnyegek, melyek tipikusan olyan rostokból készültek, mint a juta, a kókuszrost, a szizál, a manilakender, maguey, valamint a henequen;
tisztaselyemből készült termékekre.
Ilyen termékekre az 1994. évi GATT XIX. cikkének rendelkezései alkalmazandók, ahogyan azokat a védintézkedésekről szóló megállapodás értelmezi.
A Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer (HR) nómenklatúrája XI. Áruosztályában (textilipari alapanyagok és textiláruk) szereplő termékek
HR-kód |
Termékmegnevezés |
50. Árucsoport |
Selyem |
5004.00 |
Selyemfonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű és a selyemhulladékból készült fonal kivételével |
5005.00 |
Fonal selyemhulladékból, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5006.00 |
Fonal selyemből és selyemhulladékból, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben; selyemhernyó bél |
5007.10 |
Szövet burettselyemből, mns |
5007.20 |
Más szövet legalább 85 tömeg% selyem vagy selyemhulladék- (a burettselyem kivételével) tartalommal |
5007.90 |
Tiszta selyemszövet |
51. Árucsoport |
Gyapjú, finom és durva állati szőr; lószőr, fonal és szövet |
5105.10 |
Kártolt gyapjú |
5105.21 |
Fésült gyapjú darabokban |
5105.29 |
Fésűsgyapjú és más fésült gyapjú, kivéve a fésült gyapjút darabokban |
5105.30 |
Kártolt vagy fésült finom állati szőr |
5106.10 |
Kártolt gyapjúfonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, legalább 85 tömeg% gyapjútartalommal |
5106.20 |
Kártolt gyapjúfonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, 85 tömeg%-nál kevesebb gyapjútartalommal |
5107.10 |
Fésűsgyapjú fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, legalább 85 tömeg% gyapjútartalommal |
5107.20 |
Fésűsgyapjú fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, 85 tömeg%-nál kevesebb gyapjútartalommal |
5108.10 |
Finom állati szőrből készült kártolt fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5108.20 |
Finom állati szőrből készült fésűs fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5109.10 |
Gyapjúból és finom állati szőrből készült fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben, legalább 85 tömeg% gyapjú vagy finom állati szőr tartalommal |
5109.90 |
Gyapjúból és finom állati szőrből készült fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben, kevesebb mint 85 tömeg% gyapjú vagy finom állati szőr tartalommal |
5110.00 |
Durva állati szőrből vagy lószőrből készült fonal |
5111.11 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet kártolt gyapjúból vagy kártolt finom állati szőrből, legalább 300 gr/m2 |
5111.19 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet kártolt gyapjúból vagy kártolt finom állati szőrből, legfeljebb 300 gr/m2 |
5111.20 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó kártolt gyapjúból vagy kártolt finom állati szőrből, mesterséges vagy szintetikus végtelen szállal kevert szövet |
5111.30 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó kártolt gyapjúból vagy kártolt finom állati szőrből, mesterséges vagy szintetikus vágott szállal kevert szövet |
5111.90 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet kártolt gyapjúból vagy kártolt finom állati szőrből, mns |
5112.11 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet, fésűsgyapjúból vagy fésűs finom állati szőrből, legfeljebb 200 gr/m2 tömegű |
5112.19 |
Legalább 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet, fésűsgyapjúból vagy fésűs finom állati szőrből, legalább 200 gr/m2 tömegű |
5112.20 |
Legfeljebb 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet, fésűsgyapjúból vagy fésűs finom állati szőrből, mesterséges vagy szintetikus végtelen szállal kevert |
5112.30 |
Legfeljebb 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet, fésűsgyapjúból vagy fésűs finom állati szőrből, mesterséges vagy szintetikus vágott szállal kevert |
5112.90 |
Legfeljebb 85 tömeg% gyapjút vagy finom állati szőrt tartalmazó szövet, fésűsgyapjúból vagy fésűs finom állati szőrből, mns |
5113.90 |
Szövet durva állati szőrből vagy lószőrből |
52. Árucsoport |
Pamut |
5204.11 |
Pamut varrócérna, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal |
5204.19 |
Pamut varrócérna, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, kevesebb mint 85 tömeg% pamuttartalommal |
5204.20 |
Pamut varrócérna, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben |
5205.11 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legalább 714,29 dtex finomsági számmal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.12 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 714,29, illetve 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.13 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 232,56 és 192,31 dtex finomsági szám között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.14 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 192,31 és 125 dtex finomsági szám között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.15 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 125 dtex finomsági szám alatt, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.21 |
Egyágú pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legalább 714,29 dtex finomsági számú, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.22 |
Egyágú pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 714,29, illetve 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.23 |
Egyágú pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 232,56 és 192,31 dtex finomsági szám között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.24 |
Egyágú pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 192,31 és 125 dtex finomsági szám között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.25 |
Egyágú pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 125 dtex finomsági szám alatt, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5205.31 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.32 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.33 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, nem fésült rostból 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 232,56 és 192,31 dtex között, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.34 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 192,31 és 125 dtex között, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.35 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, nem fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.41 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.42 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.43 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 232,56 és 192,31 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.44 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal, fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 192,31 és 125 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5205.45 |
Több egyágú szálból sodort vagy cérnázott pamutfonal fésült rostból, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.11 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.12 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.13 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 232,56 és 192,31 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.14 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 192,31 és 125 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.15 |
Egyágú pamutfonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.21 |
Egyágú fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.22 |
Egyágú fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.23 |
Egyágú fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 232,56 és 192,31 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.24 |
Egyágú fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 192,31 és 125 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.25 |
Egyágú fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5206.31 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.32 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.33 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 232,56 és 192,31 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.34 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 192,31 és 125 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.35 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, nem fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.41 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legalább 714,29 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.42 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 714,29 és 232,56 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.43 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 232,56 és 192,31 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.44 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma 192,31 és 125 dtex között, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5206.45 |
Több egyágú szálból sodrott vagy cérnázott fonal, fésült rostból, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, finomsági száma legfeljebb 125 dtex, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5207.10 |
Pamutfonal a varrócérna kivételével, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben |
5207.90 |
Pamutfonal a varrócérna kivételével, legfeljebb 85 tömeg% pamuttartalommal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben |
5208.11 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2, fehérítetlen |
5208.12 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2 és 200 gr/m2 között, fehérítetlen |
5208.13 |
Sávolykötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, fehérítetlen |
5208.19 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5208.21 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2, fehérített |
5208.22 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 100 gr/m2 és 200 gr/m2 között, fehérített |
5208.23 |
Sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített |
5208.29 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített, mns |
5208.31 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2, festett |
5208.32 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 100 gr/m2 és 200 gr/m2 között, festett |
5208.33 |
Sávolykötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, festett |
5208.39 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, festett, mns |
5208.41 |
Különböző színű fonalakból szőtt vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2 |
5208.42 |
Különböző színű fonalakból szőtt vászonkötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 100 gr/m2 és 200 gr/m2 között |
5208.43 |
Különböző színű fonalakból szőtt sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamut tartalommal, legfeljebb 200 gr/m2 |
5208.49 |
Különböző színű fonalakból szőtt sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamut tartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, mns |
5208.51 |
Vászonkötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 100 gr/m2, nyomott |
5208.52 |
Vászonkötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, 100 gr/m2 és 200 gr/m2 között, nyomott |
5208.53 |
Sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott |
5208.59 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott, mns |
5209.11 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen |
5209.12 |
Sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen |
5209.19 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5209.21 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérített |
5209.22 |
Sávolykötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérített |
5209.29 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, fehérített, mns |
5209.31 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, festett |
5209.32 |
Sávolykötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, festett |
5209.39 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, festett, mns |
5209.41 |
Különböző színű fonalakból szőtt vászonkötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2 |
5209.42 |
Denim szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2 |
5209.43 |
Denim szöveten kívüli, különböző színű fonalakból szőtt, más sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2 |
5209.49 |
Másféle szövet, különböző színű fonalakból szőtt, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, mns |
5209.51 |
Vászonkötésű pamutszövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, nyomott |
5209.52 |
Sávolykötésű szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, nyomott |
5209.59 |
Másféle szövet, legalább 85 tömeg% pamuttartalommal, több mint 200 gr/m2, nyomott, mns |
5210.11 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérítetlen |
5210.12 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérítetlen |
5210.19 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5210.21 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített |
5210.22 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített |
5210.29 |
Másféle szövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített, mns |
5210.31 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, festett |
5210.32 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, festett |
5210.39 |
Másféle szövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, festett, mns |
5210.41 |
Különböző színű fonalakból szőtt, vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2 |
5210.42 |
Különböző színű fonalakból szőtt, sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2 |
5210.49 |
Másféle különféle színű fonalakból szőtt pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, mns |
5210.51 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott |
5210.52 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott |
5210.59 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott, mns |
5211.11 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen |
5211.12 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen |
5211.19 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5211.21 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérített |
5211.22 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérített |
5211.29 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, fehérített, mns |
5211.31 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, festett |
5211.32 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, festett |
5211.39 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, festett, mns |
5211.41 |
Különféle színű fonalakból szőtt, vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2 |
5211.42 |
Denim szövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2 |
5211.43 |
Különféle színű fonalakból szőtt sávolykötésű pamutszövet, a denim kivételével 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2 |
5211.49 |
Különféle színű fonalakból szőtt másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, mns |
5211.51 |
Vászonkötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, nyomott |
5211.52 |
Sávolykötésű pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, nyomott |
5211.59 |
Másféle pamutszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb pamuttartalommal, mesterséges vagy szintetikus szállal keverve, több mint 200 gr/m2, nyomott, mns |
5212.11 |
Másféle pamutszövet, nem több mint 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5212.12 |
Másféle pamutszövet, legfeljebb 200 gr/m2, fehérített, mns |
5212.13 |
Másféle pamutszövet, legfeljebb 200 gr/m2, festett, mns |
5212.14 |
Különféle színű szálakból szőtt másféle pamutszövet, legfeljebb 200 gr/m2, mns |
5212.15 |
Másféle pamutszövet, legfeljebb 200 gr/m2, nyomott, mns |
5212.21 |
Másféle pamutszövet, több mint 200 gr/m2, fehérítetlen, mns |
5212.22 |
Másféle pamutszövet, több mint 200 gr/m2, fehérített, mns |
5212.23 |
Másféle pamutszövet, több mint 200 gr/m2, festett, mns |
5212.24 |
Különféle színű szálakból szőtt másféle pamutszövet, több mint 200 gr/m2, mns |
5212.25 |
Másféle pamutszövet, több mint 200 gr/m2, nyomott, mns |
53. Árucsoport |
Más növényi textilszál; papírfonal és papírszövet |
5306.10 |
Lenfonal, egyágú |
5306.20 |
Lenfonal, többágú, sodrott vagy cérnázott |
5307.10 |
Jutafonal vagy más textilháncs rostból készült fonal, egyágú |
5307.20 |
Jutafonal vagy más textilháncs rostból készült fonal, többágú sodrott vagy cérnázott |
5308.20 |
Valódi kenderfonal |
5308.90 |
Fonal más növényi rostból |
5309.11 |
Lenszövet, legalább 85 tömeg% lentartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5309.19 |
Lenszövet, legalább 85 tömeg% lentartalommal, fehérítetlen vagy a fehérített kivételével |
5309.21 |
Lenszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb lentartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5309.29 |
Lenszövet, 85 tömeg%-nál kevesebb lentartalommal, fehérítetlen vagy a fehérített kivételével |
5310.10 |
Jutaszövet vagy más textilháncs rostból készült szövet, fehérítetlen |
5310.90 |
Jutaszövet vagy más textilháncs rostból készült szövet, kivéve a fehérítetlent |
5311.00 |
Más növényi textil rostból készült szövet papírfonalból |
54. Árucsoport |
Szintetikus vagy mesterséges végtelen szálak |
5401.10 |
Szintetikus vagy mesterséges végtelen szálból készült varrócérna |
5401.20 |
Mesterséges végtelen szálból készült varrócérna |
5402.10 |
Nagy szakítószilárdságú fonal nejlonból vagy más poliamidból, a varrócérna és a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.20 |
Nagy szakítószilárdságú fonal poliészterből, kivéve a varrócérnát és a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonalat |
5402.31 |
Nejlonból vagy más poliamidokból készült terjedelmesített fonal az egyes egyágú szálak finomsági száma kevesebb mint 50 tex, kivéve a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonalat, mns |
5402.32 |
Nejlonból vagy más poliamidokból készült terjedelmesített fonal az egyes egyágú szálak finomsági száma több mint 50 tex, kivéve a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonalat, mns |
5402.33 |
Poliészter szálból készült terjedelmesített fonal a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5402.39 |
Szintetikus szálból készült terjedelmesített fonal, mns, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.41 |
Nejlonból vagy más poliamidból készült fonal, egyágú, sodratlan, mns, a kereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.42 |
Fonal poliészterből, terjedelmesítéshez részlegesen előkészítve, egyágú, sodratlan, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5402.43 |
Poliészterből készült fonal, egyágú, sodratlan, mns, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.49 |
Szintetikus szálból készült fonal, egyágú, sodratlan, mns, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.51 |
Nejlonból vagy más poliamidokból készült fonal, egyágú, méterenként 50-nél több sodrattal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.52 |
Poliészter fonal, egyágú, méterenként 50-nél több sodrattal, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5402.59 |
Szintetikus szálból készült fonal, egyágú, méterenként 50-nél több sodrattal, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5402.61 |
Nejlonból vagy más poliamid szálból készült fonal, többágú, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5402.62 |
Poliészter fonal, többágú, méterenként 50-nél több sodrattal, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5402.69 |
Szintetikus szálból készült fonal, többágú, méterenként 50-nél több sodrattal, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5403.10 |
Nagy szakítószilárdságú viszkóza-selyem fonal a varrócérna és a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.20 |
Terjedelmesített mesterséges végtelen szálból készült fonal, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5403.31 |
Viszkóza-selyemből készült fonal, egyágú, sodratlan, mns, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.32 |
Viszkóza-selyemből készült fonal, egyágú, méterenként több mint 120 sodrattal, mns, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.33 |
Cellulóz-acetátból készült fonal, egyágú, mns, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.39 |
Mesterséges végtelen szálból készült fonal, egyágú, mns, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.41 |
Viszkóza-selyemből készült fonal, többágú, mns, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.42 |
Cellulóz-acetátból készült fonal, többágú, mns kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5403.49 |
Mesterséges végtelen szálból készült fonal, többágú, mns, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5404.10 |
Szintetikus, legalább 67 dtex finomsági számú monofil, melynek keresztmetszete bármilyen irányban legfeljebb 1 mm |
5404.90 |
Szintetikus anyagból készült, legfeljebb 5 mm széles szalag, és hasonló |
5405.00 |
Mesterséges, végtelen legalább 67 dtex finomsági számú monofil, melynek keresztmetszete bármely irányban legfeljebb 1 mm; mesterséges anyagból készült, legfeljebb 5 mm széles szalag, és hasonló |
5406.10 |
Szintetikus végtelen szálból készült fonal a varrócérna kivételével, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben |
5406.20 |
Mesterséges végtelen szálból készült fonal a varrócérna kivételével, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésben |
5407.10 |
Nagy szakítószilárdságú nejlon vagy más poliamid vagy poliészter fonalból készült szövet |
5407.20 |
Szintetikus végtelen szálú fonalból, szalagból vagy hasonló termékből készült szövet |
5407.30 |
A XI. Áruosztályhoz tartozó megjegyzés (9) bekezdésében meghatározott szövet (a párhuzamos szintetikus textilfonalakból képzett rétegekből álló szövetek) |
5407.41 |
Legalább 85 tömeg% végtelen szálú nejlont vagy más poliamidot tartalmazó más szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5407.42 |
Legalább 85 tömeg% végtelen szálú nejlont vagy más poliamidot tartalmazó más szövet, festett, mns |
5407.43 |
Különböző színű fonalakból szőtt, legalább 85 tömeg% végtelen szállal nejlont vagy más poliamidot tartalmazó más szövet, mns |
5407.44 |
Legalább 85 tömeg% végtelen szálú nejlont vagy más poliamidot tartalmazó más szövet, nyomott, mns |
5407.51 |
Legalább 85 tömeg% végtelen terjedelmesített poliészter szálat tartalmazó más szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5407.52 |
Legalább 85 tömeg% végtelen terjedelmesített poliészter szálat tartalmazó más szövet, festett, mns |
5407.53 |
Különböző színű fonalakból szőtt, legalább 85 tömeg% végtelen terjedelmesített poliészter szálat tartalmazó más szövet, mns |
5407.54 |
Legalább 85 tömeg% végtelen terjedelmesített poliészter szálat tartalmazó más szövet, nyomott, mns |
5407.60 |
Legalább 85 tömeg% végtelen nem terjedelmesített poliészter szálat tartalmazó más szövet |
5407.71 |
Legalább 85 tömeg% szintetikus végtelen szálat tartalmazó más szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5407.72 |
Legalább 85 tömeg% szintetikus végtelen szálat tartalmazó más szövet, festett, mns |
5407.73 |
Különböző színű fonalakból szőtt legalább 85 tömeg% szintetikus végtelen szálat tartalmazó más szövet, mns |
5407.74 |
Legalább 85 tömeg% szintetikus végtelen szálat tartalmazó más szövet, nyomott, mns |
5407.81 |
85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus végtelen szálat tartalmazó pamuttal kevert más szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5407.82 |
85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus végtelen szálat tartalmazó pamuttal kevert más szövet, festett, mns |
5407.83 |
Különböző színű fonalakból szőtt 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus végtelen szálat tartalmazó pamuttal kevert más szövet, mns |
5407.84 |
85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus végtelen szálat tartalmazó pamuttal kevert más szövet, nyomott, mns |
5407.91 |
Másféle szintetikus végtelen szálat tartalmazó szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5407.92 |
Másféle szintetikus végtelen szálat tartalmazó szövet, festett, mns |
5407.93 |
Különféle színű fonalakból szőtt, másféle szintetikus végtelen szálat tartalmazó szövet, mns |
5407.94 |
Másféle szintetikus végtelen szálat tartalmazó szövet, nyomott, mns |
5408.10 |
Nagy szakítószilárdságú viszkóza-selyemből készült szövet |
5408.21 |
Legalább 85 tömeg% mesterséges végtelen szálból, szalagból vagy hasonlóból készült más szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5408.22 |
Legalább 85 tömeg% mesterséges végtelen szálból, szalagból vagy hasonlóból készült más szövet, festett, mns |
5408.23 |
Különféle színű fonalakból szőtt, legalább 85 tömeg% mesterséges végtelen szálból, szalagból vagy hasonlóból készült más szövet, mns |
5408.24 |
Legalább 85 tömeg% mesterséges végtelen szálból, szalagból vagy hasonlóból készült más szövet, nyomott, mns |
5408.31 |
Mesterséges végtelen szálból készült másféle szövet, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5408.32 |
Mesterséges végtelen szálból készült másféle szövet, festett, mns |
5408.33 |
Különböző színű fonalakból készült mesterséges végtelen szálból készült szövet, mns |
5408.34 |
Mesterséges végtelen szálból készült másféle szövet, nyomott, mns |
55. Árucsoport |
Szintetikus vagy mesterséges vágott szálak |
5501.10 |
Nejlonból vagy más poliamidból készült fonókábel |
5501.20 |
Poliészterből készült fonókábel |
5501.30 |
Akrilból vagy modakrilból készült fonókábel |
5501.90 |
Más szintetikus végtelen szálból készült fonókábel, mns |
5502.00 |
Mesterséges végtelen szálból készült fonókábel |
5503.10 |
Nejlonból vagy poliamidból készült vágott szál, nem kártolt, nem fésült |
5503.20 |
Poliészterből készült vágott szál, nem kártolt, nem fésült |
5503.30 |
Akrilból vagy modakrilból készült vágott szál, nem kártolt, nem fésült |
5503.40 |
Polipropilénből készült vágott szál, nem kártolt, nem fésült |
5503.90 |
Más szintetikus vágott, nem kártolt, nem fésült szál, mns |
5504.10 |
Viszkóza-selyemből készült, nem kártolt, nem fésült, vágott szál |
5504.90 |
Más, nem viszkóza-selyemből készült mesterséges vágott, nem kártolt, nem fésült szál |
5505.10 |
Szintetikus szál hulladéka |
5505.20 |
Mesterséges szál hulladéka |
5506.10 |
Nejlonból vagy más poliamidból készült vágott, kártolt, fésült szál |
5506.20 |
Poliészterből készült vágott, kártolt, fésült szál |
5506.30 |
Akrilból vagy modakrilból készült vágott, kártolt, fésült szál |
5506.90 |
Más szintetikus vágott, kártolt, fésült szál, mns |
5507.00 |
Mesterséges vágott, kártolt, fésült szál |
5508.10 |
Szintetikus vágott szálból készült varrócérna |
5508.20 |
Mesterséges vágott szálból készült varrócérna |
5509.11 |
Legalább 85 tömeg% nejlon vagy egyéb poliamid tartalmú vágott szálból készült fonal, egyágú, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5509.12 |
Legalább 85 tömeg% nejlon vagy egyéb poliamid tartalmú vágott szálból készült fonal, többágú, a kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.21 |
Legalább 85 tömeg% poliészter tartalmú vágott szálból készült fonal, egyágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5509.22 |
Legalább 85 tömeg% poliészter tartalmú vágott szálból készült fonal, többágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.31 |
Legalább 85 tömeg% akril vagy modakril vágott szálból készült fonal, egyágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5509.32 |
Legalább 85 tömeg% akril vagy modakril vágott szálból készült fonal, többágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.41 |
Legalább 85 tömeg% egyéb szintetikus vágott szál tartalmú fonal, egyágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5509.42 |
Legalább 85 tömeg% egyéb szintetikus vágott szál tartalmú fonal, többágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.51 |
Fonal vágott poliészter szálból, mesterséges vágott szállal kevert rostból, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.52 |
Fonal vágott poliészter szálból, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.53 |
Fonal vágott poliészter szálból, pamuttal keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.59 |
Fonal vágott poliészter szálból, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.61 |
Fonal vágott akril szálból gyapjúval keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.62 |
Fonal vágott akril szálból pamuttal vagy finom állati szőrrel keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.69 |
Fonal vágott akril szálból, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.91 |
Fonal más szintetikus vágott szálból, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, mns |
5509.92 |
Fonal más szintetikus vágott szálból, pamuttal keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5509.99 |
Fonal más szintetikus vágott szálból, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5510.11 |
Fonal legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, egyágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével |
5510.12 |
Fonal legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, többágú, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5510.20 |
Mesterséges vágott szálból készült fonal, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5510.30 |
Fonal mesterséges vágott szálból pamuttal keverve, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5510.90 |
Fonal mesterséges vágott szálból, kiskereskedelemben szokásos kiszerelésű fonal kivételével, mns |
5511.10 |
Fonal legalább 85 tömeg% szintetikus vágott szál tartalommal, varrócérna kivételével, a kiskereskedelemi forgalomban szokásos kiszerelésben |
5511.20 |
Fonal legfeljebb 85 tömeg% szintetikus vágott szál tartalommal, a kiskereskedelmi forgalomban szokásos kiszerelésben, mns |
5511.30 |
Mesterséges szálból készült fonal varrócérna kivételével, a kiskereskedelmi forgalomban szokásos kiszerelésben |
5512.11 |
Szövet legalább 85 tömeg% vágott poliészter szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5512.19 |
Szövet legalább 85 tömeg% vágott poliészter szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített kivételével |
5512.21 |
Szövet legalább 85 tömeg% vágott akril szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5512.29 |
Szövet legalább 85 tömeg% vágott akril szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített kivételével |
5512.91 |
Szövet legalább 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5512.99 |
Szövet legalább 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített kivételével |
5513.11 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5513.12 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5513.13 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5513.19 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5513.21 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, festett |
5513.22 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, festett |
5513.23 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, festett, mns |
5513.29 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, festett |
5513.31 |
Különféle színű fonalakból szőtt vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2 |
5513.32 |
Különféle színű fonalakból szőtt sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2 |
5513.33 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, festett, mns |
5513.39 |
Különféle színű fonalakból szőtt kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2 |
5513.41 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, nyomott |
5513.42 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, nyomott |
5513.43 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, nyomott, mns |
5513.49 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legalább 170 gr/m2, nyomott |
5514.11 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5514.12 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5514.13 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5514.19 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, fehérítetlen vagy fehérített |
5514.21 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, festett |
5514.22 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, festett |
5514.23 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, festett |
5514.29 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, festett |
5514.31 |
Különféle színű fonalakból szőtt vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2 |
5514.32 |
Különféle színű fonalakból szőtt sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2 |
5514.33 |
Különféle színű fonalakból szőtt kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, mns |
5514.39 |
Különféle színű fonalakból szőtt kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2 |
5514.41 |
Vászonkötésű vágott poliészter szálból készült szövet 85 tömeg%-nál kevesebb szintetikus vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, nyomott |
5514.42 |
Sávolykötésű szövet kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, nyomott |
5514.43 |
Kevesebb mint 85 tömeg% poliészter vágott szál tartalmú szövet pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, nyomott, mns |
5514.49 |
Kevesebb mint 85 tömeg% más szintetikus vágott szál tartalmú szövet, pamuttal keverve, legfeljebb 170 gr/m2, nyomott |
5515.11 |
Szövet vágott poliészter szálból vágott viszkóza-selyem szállal keverve, mns |
5515.12 |
Szövet vágott poliészter szálból mesterséges szállal keverve, mns |
5515.13 |
Szövet vágott poliészter szálból gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, mns |
5515.19 |
Szövet vágott poliészter szálból, mns |
5515.21 |
Szövet vágott akril szálból mesterséges szállal keverve, mns |
5515.22 |
Szövet vágott akril szálból gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, mns |
5515.29 |
Szövet vágott akril vagy modakril szálból, mns |
5515.91 |
Szövet más szintetikus vágott szálból mesterséges szállal keverve, mns |
5515.92 |
Szövet szintetikus vágott szálból gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, mns |
5515.99 |
Szintetikus vágott szálból készült szövet, mns |
5516.11 |
Szövet legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, fehérítetlen vagy fehérített |
5516.12 |
Szövet legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, festett |
5516.13 |
Különböző színű fonalakból szőtt szövet, legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal |
5516.14 |
Szövet legalább 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, nyomott |
5516.21 |
Szövet legfeljebb 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, fehérítetlen vagy fehérített |
5516.22 |
Szövet legfeljebb 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, festett |
5516.23 |
Különféle színű fonalakból szőtt szövet, legfeljebb 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve |
5516.24 |
Szövet legfeljebb 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, szintetikus vagy mesterséges szállal keverve, nyomott |
5516.31 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, fehérítetlen vagy fehérített |
5516.32 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, festett |
5516.33 |
Különféle színű fonalakból szőtt szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve |
5516.34 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, gyapjúval vagy finom állati szőrrel keverve, nyomott |
5516.41 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, fehérítetlen vagy fehérített |
5516.42 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, festett |
5516.43 |
Különféle színű fonalakból szőtt szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, pamuttal keverve |
5516.44 |
Szövet kevesebb mint 85 tömeg% mesterséges vágott szál tartalommal, pamuttal keverve, nyomott |
5516.91 |
Szövet mesterséges vágott szálból, fehérítetlen vagy fehérített, mns |
5516.92 |
Szövet mesterséges vágott szálból, festett, mns |
5516.93 |
Szövet mesterséges vágott szálból, különféle fonalakból szőve, mns |
5516.94 |
Szövet mesterséges vágott szálból, nyomott, mns |
56. Árucsoport |
Vatta, nemez és nem szőtt szövet; különleges fonalak; zsineg, kötél stb. |
5601.10 |
Egészségügyi cikk vattából, például egészségügyi betét és tampon |
5601.21 |
Vatta pamutból és abból készült cikkek, az egészségügyi cikkek kivételével |
5601.22 |
Vatta mesterséges szálból és abból készült cikkek, az egészségügyi cikkek kivételével |
5601.29 |
Vatta más textilanyagokból és az abból készült cikkek, az egészségügyi cikkek kivételével |
5601.30 |
Textil pihe, -por és őrölt elemi szál |
5602.10 |
Tűnemez és textilszálak szövedékéből önmagukból felhúzott szállal összeöltéssel készített nemez |
5602.21 |
Más gyapjúból vagy finom állati szőrből az impregnált bevont, beborított és rétegelt kivételével stb. |
5602.29 |
Más nemez másféle textilanyagból az impregnált, bevont, beborított és rétegelt kivételével stb. |
5602.90 |
Más nemez, mns |
5603.00 |
Nem szőtt szövet, impregnált, bevont, beborított vagy rétegelt is |
5604.10 |
Gumi fonal és zsineg, textilanyaggal bevonva |
5604.20 |
Nagy szakítószilárdságú poliészter, nejlon, más poliamid vagy viszkóza-selyem fonal impregnálva vagy bevonva stb. |
5604.90 |
Textilfonal és zsineg és hasonlók gumival vagy műanyaggal impregnálva, bevonva vagy ezekbe bemártva, mns |
5605.00 |
Fémezett fonal olyan szálból, amelyet fémszállal, fémcsíkkal vagy fémporral egyesítettek |
5606.00 |
Paszományozott fonal, zsenília fonal, hurkolt bordázott fonal |
5607.10 |
Zsineg, kötél és hajókötél jutából vagy más textilháncs rostból |
5607.21 |
Kötöző vagy bálázó zsineg szizálból vagy az agáve nemzetséghez tartozó más növények rostjaiból |
5607.29 |
Más zsineg, kötél és hajókötél fonva vagy sodorva, szizálból |
5607.30 |
Más zsineg, kötél és hajókötél fonva vagy sodorva, abaka-ból vagy más keményszálú rostból |
5607.41 |
Kötöző vagy bálázó zsineg polietilénből vagy polipropilénből |
5607.49 |
Más zsineg, kötél és hajókötél polietilénből vagy polipropilénből, mns |
5607.50 |
Zsineg, kötél és hajókötél más szintetikus rostból |
5607.90 |
Zsineg, kötél és hajókötél más anyagokból |
5608.11 |
Kész halászháló műszálas anyagokból |
5608.19 |
Másféle csomózott háló zsinegből, kötélből és más, kész hálók műszálas anyagokból |
5608.90 |
Csomózott háló zsinegből, kötélből, mns és kész hálók más textilanyagokból |
5609.00 |
Fonalból, szalagból készült áru, zsineg, kötél, hajókötél és kötéláru, mns |
57. Árucsoport |
Szőnyegek és más textil padlóborítók |
5701.10 |
Csomózott szőnyeg gyapjúból vagy finom állati szőrből |
5701.90 |
Csomózott szőnyeg más textilanyagokból |
5702.10 |
Kelim, sumack, karamanie és hasonló kézi szövésű szőnyegek |
5702.20 |
Padlóborító kókuszdió rostból (kókuszrost) |
5702.31 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg nem konfekcionálva, gyapjúból vagy finom állati szőrből, mns |
5702.32 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg szintetikus vagy mesterséges textilanyagból, nem konfekcionálva, mns |
5702.39 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg másféle textilanyagból, nem konfekcionálva, mns |
5702.41 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg gyapjúból vagy finom állati szőrből, konfekcionálva, mns |
5702.42 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg szintetikus vagy mesterséges textilanyagból, konfekcionálva, mns |
5702.49 |
Más bolyhos (flór) szerkezetű szőnyeg másféle textilanyagból, konfekcionálva, mns |
5702.51 |
Szőtt szőnyeg gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem konfekcionálva, mns |
5702.52 |
Szőtt szőnyeg szintetikus és mesterséges textilanyagból, nem konfekcionálva, mns |
5702.59 |
Szőtt szőnyeg más textilanyagból, nem konfekcionálva, mns |
5702.91 |
Szőtt szőnyeg gyapjúból vagy finom állati szőrből, konfekcionálva, mns |
5702.92 |
Szőtt szőnyeg szintetikus vagy mesterséges textilanyagból, konfekcionálva, mns |
5702.99 |
Szőtt szőnyeg más textilanyagból, konfekcionálva, mns |
5703.10 |
Tűzött szőnyeg gyapjúból vagy finom állati szőrből |
5703.20 |
Tűzött szőnyeg nejlonból vagy más poliamid anyagból |
5703.30 |
Tűzött szőnyeg más, mesterséges vagy szintetikus textilanyagból |
5703.90 |
Tűzött szőnyeg más textilanyagokból |
5704.10 |
Négyzetes alakú, legfeljebb 0,3 m2 nagyságú padlóborító nemezből |
5704.90 |
Más szőnyeg nemezből, mns |
5705.00 |
Más szőnyeg és textilborító, mns |
58. Árucsoport |
Különleges szövetek; bolyhos szövetek; csipke, kárpit stb. |
5801.10 |
Bolyhos szövet gyapjúból vagy finom állati szőrből, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.21 |
Felvágatlan vetülékbolyhos szövet pamutból, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.22 |
Vágott kordbársony pamutból, keskenyáru kivételével |
5801.23 |
Más vetülékbolyhos szövet, mns |
5801.24 |
Láncbolyhos szövet, felvágatlan, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.25 |
Láncbolyhos szövet, felvágott, pamutból, frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.26 |
Zsenília szövet pamutból, keskenyáru kivételével |
5801.31 |
Felvágatlan vetülékbolyhos szövet mesterséges vagy szintetikus szálból, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.32 |
Vágott kordbársony szintetikus vagy mesterséges szálból, keskenyáru kivételével |
5801.33 |
Más vetülékbolyhos szövet mesterséges vagy szintetikus szálból, mns |
5801.34 |
Láncbolyhos szövet, felvágatlan, mesterséges vagy szintetikus szálból, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.35 |
Láncbolyhos szövet, felvágott, mesterséges vagy szintetikus szálból, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5801.36 |
Zsenília szövet mesterséges vagy szintetikus szálból, a keskenyáru kivételével |
5801.90 |
Láncbolyhos szövet és zsenília szövet más textilanyagból, a frottír és a keskenyáru kivételével |
5802.11 |
A frottírtörülköző és hasonló frottír szövet pamutból, a keskenyáru kivételével, fehérítetlen |
5802.19 |
Frottírtörülköző és hasonló frottír szövet pamutból, a fehérítetlen és keskenyáru kivételével |
5802.20 |
Frottírtörülköző és hasonló frottír szövet más textilanyagból, a keskenyáru kivételével |
5802.30 |
Tűzött szövetek az 5703 alá tartozó termékek kivételével |
5803.10 |
Gézszövet pamutból, a keskenyáru kivételével |
5803.90 |
Gézszövet más textilanyagból, a keskenyáru kivételével |
5804.10 |
Tüll és más hálószövet, a szövött, a kötött és a hurkolt termék kivételével |
5804.21 |
Gépi csipke szintetikus vagy mesterséges szálból, végben, szalagban vagy mintázott darabokban |
5804.29 |
Gépi csipke más textilanyagból, végben, szalagban vagy mintázott darabban |
5804.30 |
Kézi csipke végben, szalagban vagy mintázott darabban |
5805.00 |
Kézi szövésű faliszőnyeg, kárpit és keresztöltéssel előállított faliszőnyeg kárpit, konfekcionálva is |
5806.10 |
Szövött keskenyáru bolyhos szövet és zsenília szövet |
5806.20 |
Szövött keskenyáru, legalább 5 tömeg% elasztomer fonal vagy gumiszál tartalommal, mns |
5806.31 |
Szövött keskenyáru pamutból, mns |
5806.32 |
Szövött keskenyáru szintetikus vagy mesterséges szálból, mns |
5806.39 |
Szövött keskenyáru más textilanyagokból, mns |
5806.40 |
Vetülékszál nélkül, láncfonalakból ragasztással összeállított keskenyáru |
5807.10 |
Szövött címke, jelvény és hasonló cikk textilanyagból |
5807.90 |
Nem szövött címke, jelvény és hasonló cikk textilanyagból, mns |
5808.10 |
Zsinór méteráruban |
5808.90 |
Díszítőpaszomány méteráruban, kötött és hurkolt kivételével, bojt, rojt, szegély, pompon és hasonló cikk |
5809.00 |
Fémfonalból vagy fémezett fonalból szőtt szövet ruházati célokra stb., mns |
5810.10 |
Hímzés látható alapszövet nélkül méteráruban, szalagban vagy mintázott darabokban |
5810.91 |
Hímzés pamutból méteráruban, szalagban vagy mintázott darabokban, mns |
5810.92 |
Hímzés szintetikus vagy mesterséges szálból, méteráruban, szalagban vagy mintázott darabokban |
5810.99 |
Hímzés más textilanyagokból, méteráruban, szalagban vagy mintázott darabokban, mns |
5811.00 |
Réteges termék méteráruban |
59 Árucsoport. |
Impregnált, bevont, beborított vagy rétegelt szövetek stb. |
5901.10 |
Szövetek mézgával vagy keményítőtartalmú anyaggal bevonva, amelyeket könyvfedélnek használnak |
5901.90 |
Pauszvászon; előkészített festővászon; merevített textilszövet; kalapkészítéshez stb. |
5902.10 |
Kerékköpeny korcszövet, magas szakítószilárdságú nejlonból vagy más poliamidból |
5902.20 |
Kerékköpeny korcszövet, magas szakítószilárdságú nejlonból vagy más poliészterből |
5902.90 |
Kerékköpeny korcszövet, magas szakítószilárdságú viszkóza-selyemből |
5903.10 |
Szövet polivinilkloriddal impregnálva, bevonva, beborítva vagy rétegelve, mns |
5903.20 |
Szövet poliuretánnal impregnálva, bevonva, beborítva vagy rétegelve, mns |
5903.90 |
Szövet műanyaggal impregnálva, bevonva, beborítva vagy rétegelve, mns |
5904.10 |
Linóleum kiszabva is |
5904.91 |
Padlóborító tűnemez vagy nem szőtt szövet alappal, linóleum kivételével |
5904.92 |
Padlóborító más textilanyag alappal, linóleum kivételével |
5905.00 |
Textil falborítók |
5906.10 |
Gumizott szövet, legfeljebb 20 cm széles ragasztószalag |
5906.91 |
Gumizott, kötött vagy hurkolt szövet, mns |
5906.99 |
Más gumizott szövet, mns |
5907.00 |
Más módon impregnált bevont vagy beborított szövet, mns; festett szövet (például színházi díszletekhez) |
5908.00 |
Textil alapanyagból szőtt, font vagy kötött bél lámpához, tűzhelyhez stb. gázharisnya és csőszerűen kötött gázharisnya |
5909.00 |
Textilanyagból készült tömlő bélelve is és hasonló |
5910.00 |
Szállítószalag meghajtó vagy erőátviteli szíj textilanyagból |
5911.00 |
Kártolószalagnak használt szövet és hasonló általános műszaki célú szövetek |
5911.20 |
Szitaszövet konfekcionálva is |
5911.31 |
Papírgyártó és hasonló gépekben használatos szövet, legfeljebb 650 gr/m2 |
5911.32 |
Papírgyártó és hasonló gépekben használatos szövet, legalább 650 gr/m2 |
5911.40 |
Szűrőkendő, amelyet általában olaj sajtolására vagy hasonló célra használnak, beleértve az emberhajból készítettet is |
5911.90 |
Más textiltermékek és textiláruk műszaki célra, mns |
60. Árucsoport |
Kötött és hurkolt kelmék |
6001.00 |
Hosszú bolyhos kötött vagy hurkolt kelme |
6001.21 |
Hurkos felületű kötött vagy hurkolt kelme pamutból |
6001.22 |
Hurkos felületű kötött vagy hurkolt kelme mesterséges vagy szintetikus szálból |
6001.29 |
Hurkos felületű kötött vagy hurkolt kelme más textilanyagból |
6001.91 |
Bolyhos, kötött vagy hurkolt kelme pamutból, mns |
6001.92 |
Bolyhos, kötött vagy hurkolt kelme mesterséges vagy szintetikus szálból, mns |
6001.99 |
Bolyhos, kötött vagy hurkolt kelme más textilanyagból, mns |
6002.10 |
Kötött vagy hurkolt kelme, legfeljebb 30 cm széles, legalább 5 tömeg% elasztomer vagy gumifonal tartalommal, mns |
6002.20 |
Legfeljebb 30 cm szélességű, más kötött vagy hurkolt kelme, mns |
6003.30 |
Kötött vagy hurkolt kelme, 30 cm-nél szélesebb, legalább 5 tömeg% elasztomer vagy gumifonal tartalommal, mns |
6002.41 |
Lánckötésű kelme, gyapjúból vagy finom állati szőrből, mns |
6002.42 |
Lánckötésű kelme, pamutból, mns |
6002.43 |
Láncköltésű kelme, mesterséges vagy szintetikus szálból, mns |
6002.49 |
Láncköltésű kelme, más anyagokból, mns |
6002.91 |
Kötött vagy hurkolt kelme, gyapjúból vagy finom állati szőrből, mns |
6002.92 |
Kötött vagy hurkolt kelme, pamutból, mns |
6002.93 |
Kötött vagy hurkolt kelme, mesterséges vagy szintetikus szálból, mns |
6002.99 |
Kötött vagy hurkolt kelme, más anyagokból, mns |
61. Árucsoport |
Kötött és hurkolt ruházati cikkek, kellékek és tartozékok |
6101.10 |
Férfi és fiú felsőkabát, anorák stb., gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6101.20 |
Férfi és fiú felsőkabát, anorák stb., pamutból, kötött |
6101.30 |
Férfi és fiú felsőkabát, anorák stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6101.90 |
Férfi és fiú felsőkabát, anorák stb., más textilanyagból, kötött |
6102.10 |
Női és leányka felsőkabát, anorák stb., gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6102.20 |
Női és leányka felsőkabát, anorák stb., pamutból, kötött |
6102.30 |
Női és leányka felsőkabát, anorák stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6102.90 |
Női és leányka felsőkabát, anorák stb., más textilanyagból, kötött |
6103.11 |
Férfi- és fiúöltöny, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6103.12 |
Férfi- és fiúöltöny, szintetikus szálból, kötött |
6103.19 |
Férfi- és fiúöltöny, más textilanyagból, kötött |
6103.21 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6103.22 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, pamutból, kötött |
6103.23 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, szintetikus szálból, kötött |
6103.29 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, más textilanyagból, kötött |
6103.31 |
Férfi és fiú zakó és blézer, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6103.32 |
Férfi és fiú zakó és blézer, pamutból, kötött |
6103.33 |
Férfi és fiú zakó és blézer, szintetikus szálból, kötött |
6103.39 |
Férfi és fiú zakó és blézer, más textilanyagból, kötött |
6103.41 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6103.42 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, pamutból, kötött |
6103.43 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, szintetikus szálból, kötött |
6103.49 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, más textilanyagból, kötött |
6104.11 |
Női és leányka kosztüm, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.12 |
Női és leányka kosztüm, pamutból, kötött |
6104.13 |
Női és leányka kosztüm, szintetikus szálból, kötött |
6104.19 |
Női és leányka kosztüm, más textilanyagból, kötött |
6104.21 |
Női és leányka ruhaegyüttes, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.22 |
Női és leányka ruhaegyüttes, pamutból, kötött |
6104.23 |
Női és leányka ruhaegyüttes, szintetikus szálból, kötött |
6104.29 |
Női és leányka ruhaegyüttes, más textilanyagból, kötött |
6104.31 |
Női és leányka blézer, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.32 |
Női és leányka blézer, pamutból, kötött |
6104.33 |
Női és leányka blézer, szintetikus szálból, kötött |
6104.39 |
Női és leányka blézer, más textilanyagból, kötött |
6104.41 |
Női és leányka ruha, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.42 |
Női és leányka ruha, pamutból, kötött |
6104.43 |
Női és leányka ruha, szintetikus szálból, kötött |
6104.44 |
Női és leányka ruha, mesterséges szálból, kötött |
6104.49 |
Női és leányka ruha, más textilanyagból, kötött |
6104.51 |
Női és leányka szoknya, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.52 |
Női és leányka szoknya, pamutból, kötött |
6104.53 |
Női és leányka szoknya, szintetikus szálból, kötött |
6104.59 |
Női és leányka szoknya, más textilanyagokból, kötött |
6104.61 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6104.62 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, pamutból, kötött |
6104.63 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, szintetikus szálból, kötött |
6104.69 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, más textilanyagból, kötött |
6105.10 |
Férfi- és fiúing, pamutból, kötött |
6105.20 |
Férfi- és fiúing, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6105.90 |
Férfi- és fiúing, más textilanyagból, kötött |
6106.10 |
Női és leányka blúz és ingblúz, pamutból, kötött |
6106.20 |
Női és leányka blúz és ingblúz, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6106.90 |
Női és leányka blúz és ingblúz, más anyagból, kötött |
6107.11 |
Férfi és fiú alsónadrág és rövidnadrág, pamutból, kötött |
6107.12 |
Férfi és fiú alsónadrág és rövidnadrág, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6107.19 |
Férfi és fiú alsónadrág és rövidnadrág, más textilanyagból, kötött |
6107.21 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, pamutból, kötött |
6107.22 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6107.29 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, más textilanyagból, kötött |
6107.91 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., pamutból, kötött |
6107.92 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6107.99 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., más textilanyagból, kötött |
6108.11 |
Női és leányka kombiné és alsószoknya, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6108.19 |
Női és leányka kombiné és alsószoknya, más textilanyagból, kötött |
6108.21 |
Női és leányka rövidnadrág és alsónadrág, pamutból, kötött |
6108.22 |
Női és leányka rövidnadrág és alsónadrág, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6108.29 |
Női és leányka rövidnadrág és alsónadrág, más textilanyagból, kötött |
6108.31 |
Női és leányka hálóing és pizsama, pamutból, kötött |
6108.32 |
Női és leányka hálóing és pizsama, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6108.39 |
Női és leányka hálóing és pizsama, más textilanyagból, kötött |
6108.91 |
Női és leányka fürdőköntös, háziköntös stb., pamutból, kötött |
6108.92 |
Női és leányka fürdőköntös, háziköntös stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6108.99 |
Női és leányka fürdőköntös, háziköntös stb., más textilanyagokból, kötött |
6109.10 |
T-ing, atléta- és más alsó trikóing, pamutból, kötött |
6109.90 |
T-ing, atléta- és más alsó trikóing, más textilanyagból, kötött |
6110.10 |
Pulóver, kardigán és hasonló áru gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6110.20 |
Pulóver, kardigán és hasonló áru, pamutból, kötött |
6110.30 |
Pulóver, kardigán és hasonló áru, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött |
6110.90 |
Pulóver, kardigán és hasonló áru, más textilanyagból, kötött |
6111.10 |
Csecsemőruha és tartozékai, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6111.20 |
Csecsemőruha és tartozékai, pamutból, kötött |
6111.30 |
Csecsemőruha és tartozékai, szintetikus szálból, kötött |
6111.90 |
Csecsemőruha és tartozékai, más textilanyagból, kötött |
6112.11 |
Tréningruha, pamutból, kötött |
6112.12 |
Tréningruha, szintetikus szálból, kötött |
6112.19 |
Tréningruha, más textilanyagból, kötött |
6112.20 |
Síöltöny, textilanyagból, kötött |
6112.31 |
Férfi és fiú fürdőruha, szintetikus szálból, kötött |
6112.39 |
Férfi és fiú fürdőruha, más textilanyagból, kötött |
6112.41 |
Női és leányka fürdőruha, szintetikus szálból, kötött |
6112.49 |
Női és leányka fürdőruha, más textilanyagból, kötött |
6113.00 |
Ruhák impregnált, bevont, beborított vagy rétegelt, kötött vagy hurkolt anyagból |
6114.10 |
Ruha, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött, mns |
6114.20 |
Ruha, pamutból, kötött, mns |
6114.30 |
Ruha, mesterséges vagy szintetikus szálból, kötött, mns |
6114.90 |
Ruha, más textilanyagból, kötött, mns |
6115.11 |
Harisnyanadrág szintetikus szálból, amelyben az egyágú fonal finomsága kevesebb, mint 67 dtex |
6115.12 |
Harisnyanadrág szintetikus szálból, amelyben az egyágú fonal finomsága legalább 67 dtex |
6115.19 |
Harisnyanadrág, más textilanyagból, kötött |
6115.20 |
Női hosszú vagy térdharisnya, amelyben az egyágú fonal finomsága legfeljebb 67 dtext |
6115.91 |
Harisnya, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött, mns |
6115.92 |
Harisnya, pamutból, kötött, mns |
6115.93 |
Harisnya, szintetikus szálból, kötött, mns |
6115.99 |
Harisnya, más textilanyagból, kötött, mns |
6116.10 |
Ötujjas kesztyű műanyaggal vagy gumival impregnálva, bevonva vagy beborítva, kötött |
6116.91 |
Ötujjas, egyujjas és ujjatlan kesztyű, mns, gyapjúból vagy finom állati szőrből, kötött |
6116.92 |
Ötujjas, egyujjas és ujjatlan kesztyű, mns, pamutból, kötött |
6116.93 |
Ötujjas, egyujjas és ujjatlan kesztyű, mns, szintetikus szálból, kötött |
6116.99 |
Ötujjas, egyujjas és ujjatlan kesztyű, mns, más textilanyagból, kötött |
6117.10 |
Kendő, sálkendő, fátyol és hasonlók, textilanyagból, kötött |
6117.20 |
Nyakkendő, csokornyakkendő és kravátli, textilanyagból, kötött |
6117.80 |
Más kellékek és tartozékok, textilanyagból, kötött |
6117.90 |
Ruhák, ruházati kellékek és tartozékok részei, textilanyagból, kötött |
62. Árucsoport |
Ruházati cikkek, kellékek és tartozékok, a kötött és hurkolt áruk kivételével |
6201.11 |
Férfi és fiú felsőkabát és hasonló áru, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6201.12 |
Férfi és fiú felsőkabát és hasonló áru, pamutból, nem kötött |
6201.13 |
Férfi és fiú felsőkabát és hasonló áru, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6201.19 |
Férfi és fiú felsőkabát és hasonló áru, más textilanyagból, nem kötött |
6201.91 |
Férfi és fiú anorák és hasonló áruk, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6201.92 |
Férfi és fiú anorák és hasonló áruk, pamutból, nem kötött |
6201.93 |
Férfi és fiú anorák és hasonló áruk, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6201.99 |
Férfi és fiú anorák és hasonló áruk, más textilanyagból, nem kötött |
6202.11 |
Női és leányka felsőkabát és hasonló áru, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6202.12 |
Női és leányka felsőkabát és hasonló áru, pamutból, nem kötött |
6202.13 |
Női és leányka felsőkabát és hasonló áru, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6202.19 |
Női és leányka felsőkabát és hasonló áru, más textilanyagból, nem kötött |
6202.91 |
Női és leányka anorák és hasonló áruk, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6202.92 |
Női és leányka anorák és hasonló áruk, pamutból, nem kötött |
6202.93 |
Női és leányka anorák és hasonló áruk, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6202.99 |
Női és leányka anorák és hasonló áruk, más textilanyagból, nem kötött |
6203.11 |
Férfi- és fiúöltöny, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6203.12 |
Férfi- és fiúöltöny, szintetikus szálból, nem kötött |
6203.19 |
Férfi- és fiúöltöny, más textilanyagokból, nem kötött |
6203.21 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6203.22 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, pamutból, nem kötött |
6203.23 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, szintetikus szálból, nem kötött |
6203.29 |
Férfi és fiú ruhaegyüttes, más textilanyagból, nem kötött |
6203.31 |
Férfi és fiú zakó és blézer, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6203.32 |
Férfi és fiú zakó és blézer, pamutból, nem kötött |
6203.33 |
Férfi és fiú zakó és blézer, szintetikus szálból, nem kötött |
6203.39 |
Férfi és fiú zakó és blézer, más textilanyagból, nem kötött |
6203.41 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6203.42 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, pamutból, nem kötött |
6203.43 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, szintetikus szálból, nem kötött |
6203.49 |
Férfi és fiú hosszúnadrág és sortnadrág, más textilanyagból, nem kötött |
6204.11 |
Női és leányka kosztüm, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.12 |
Női és leányka kosztüm, pamutból, nem kötött |
6204.13 |
Női és leányka kosztüm, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.19 |
Női és leányka kosztüm, más textilanyagokból, nem kötött |
6204.21 |
Női és leányka ruhaegyüttes, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.22 |
Női és leányka ruhaegyüttes, pamutból, nem kötött |
6204.23 |
Női és leányka ruhaegyüttes, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.29 |
Női és leányka ruhaegyüttes, más textilanyagból, nem kötött |
6204.31 |
Női és leányka blézer, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.32 |
Női és leányka blézer, pamutból, nem kötött |
6204.33 |
Női és leányka blézer, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.39 |
Női és leányka blézer, más textilanyagból, nem kötött |
6204.41 |
Női és leányka ruha, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.42 |
Női és leányka ruha, pamutból, nem kötött |
6204.43 |
Női és leányka ruha, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.44 |
Női és leányka ruha, mesterséges szálból, nem kötött |
6204.49 |
Női és leányka ruha, más textilanyagból, nem kötött |
6204.51 |
Női és leányka szoknya, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.52 |
Női és leányka szoknya, pamutból, nem kötött |
6204.53 |
Női és leányka szoknya, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.59 |
Női és leányka szoknya, más textilanyagból, nem kötött |
6204.61 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6204.62 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, pamutból, nem kötött |
6204.63 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, szintetikus szálból, nem kötött |
6204.69 |
Női és leányka hosszúnadrág és sortnadrág, más textilanyagból, nem kötött |
6205.10 |
Férfi- és fiúing, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6205.20 |
Férfi- és fiúing, pamutból, nem kötött |
6205.30 |
Férfi- és fiúing, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6205.90 |
Férfi- és fiúing, más textilanyagból, nem kötött |
6206.10 |
Női és leányka blúz és ingblúz, selyemből vagy selyemhulladékból, nem kötött |
6206.20 |
Női és leányka blúz és ingblúz, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6206.30 |
Női és leányka blúz és ingblúz, pamutból, nem kötött |
6206.40 |
Női és leányka blúz és ingblúz, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6206.90 |
Női és leányka blúz és ingblúz, más textilanyagból, nem kötött |
6207.11 |
Férfi és fiú alsónadrág és rövidnadrág, pamutból, nem kötött |
6207.19 |
Férfi és fiú alsónadrág és rövidnadrág, más textilanyagból, nem kötött |
6207.21 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, pamutból, nem kötött |
6207.22 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6207.29 |
Férfi és fiú hálóing és pizsama, más textilanyagból, nem kötött |
6207.91 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., pamutból, nem kötött |
6207.92 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6207.99 |
Férfi és fiú fürdőköpeny, házikabát stb., más textilanyagból, nem kötött |
6208.11 |
Női és leányka kombiné és alsószoknya, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6208.19 |
Női és leányka kombiné és alsószoknya, más textilanyagból, nem kötött |
6208.21 |
Női és leányka hálóing és pizsama, pamutból, nem kötött |
6208.22 |
Női és leányka hálóing és pizsama, mesterséges vagy szintetikus anyagból, nem kötött |
6208.29 |
Női és leányka hálóing és pizsama, más textilanyagból, nem kötött |
6208.91 |
Női és leányka alsónadrág, fürdőköpeny stb., pamutból, nem kötött |
6208.92 |
Női és leányka alsónadrág, fürdőköpeny stb., mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6208.99 |
Női és leányka alsónadrág, fürdőköpeny stb., más textilanyagból, nem kötött |
6209.10 |
Csecsemőruha és tartozékai, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6209.20 |
Csecsemőruha és tartozékai, pamutból, nem kötött |
6209.30 |
Csecsemőruha és tartozékai, szintetikus szálból, nem kötött |
6209.90 |
Csecsemőruha és tartozékai, más textilanyagból, nem kötött |
6210.10 |
Nemezből és nem szövött szövetből készült ruhák |
6210.20 |
Férfi és fiú felsőkabát és hasonló áru, impregnált, bevont vagy rétegelt szövetből |
6210.30 |
Női és leányka felsőkabát és hasonló áru, impregnált, bevont vagy rétegelt szövetből |
6210.40 |
Férfi- és fiúruha, impregnált, bevont vagy rétegelt szövetből, mns |
6210.50 |
Női és leányka ruha, impregnált, bevont vagy rétegelt szövetből, mns |
6211.11 |
Férfi és fiú fürdőruha, nem kötött textilanyagból |
6211.12 |
Női és leányka fürdőruha, nem kötött textilanyagból |
6211.20 |
Síöltöny nem kötött textilanyagokból |
6211.31 |
Férfi- és fiúruha, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött, mns |
6211.32 |
Férfi- és fiúruha, pamutból, nem kötött, mns |
6211.33 |
Férfi- és fiúruha, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött, mns |
6211.39 |
Férfi- és fiúruha, más textilanyagból, nem kötött, mns |
6211.41 |
Női és leányka ruha, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött, mns |
6211.42 |
Női és leányka ruha, pamutból, nem kötött, mns |
6211.43 |
Női és leányka ruha, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött, mns |
6211.49 |
Női és leányka ruha, más textilanyagból, nem kötött, mns |
6212.10 |
Melltartó és részei, textilanyagból |
6212.20 |
Csípőszorító, nadrágos csípőszorító és részei, textilanyagból |
6212.30 |
Fűző és részei, textilanyagból |
6212.90 |
Fűző, nadrágtartó és hasonló áruk és azok részei, textilanyagból |
6213.10 |
Zsebkendő, selyemből vagy selyemhulladékból, nem kötött |
6213.20 |
Zsebkendő, pamutból, nem kötött |
6213.90 |
Zsebkendő, más textilanyagból, nem kötött |
6214.10 |
Sál, kendő, fátyol és hasonlók, selyemből vagy selyemhulladékból, nem kötött |
6214.20 |
Sál, kendő fátyol és hasonlók, gyapjúból vagy finom állati szőrből, nem kötött |
6214.30 |
Sál, kendő fátyol és hasonlók, szintetikus szálból, nem kötött |
6214.40 |
Sál, kendő fátyol és hasonlók, mesterséges szálból, nem kötött |
6214.90 |
Sál, kendő fátyol és hasonlók, más textilanyagokból, nem kötött |
6215.10 |
Nyakkendő, csokornyakkendő és kravátli, selyemből vagy selyemhulladékból, nem kötött |
6215.20 |
Nyakkendő, csokornyakkendő és kravátli, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6215.90 |
Nyakkendő, csokornyakkendő és kravátli, más textilanyagból, nem kötött |
6216.00 |
Ötujjas, egyujjas és ujjatlan kesztyű, textilanyagból, nem kötött |
6217.10 |
Ruházati kellék és tartozék, textilanyagból, nem kötött, mns |
6217.90 |
Ruhák vagy ruházati tartozékok részei, mns, textilanyagból, nem kötött |
63. Árucsoport |
Más készáru textilanyagból; készletek; használt ruha és egyéb használt textiláru stb. |
6301.10 |
Takaró elektromos melegítővel, textilanyagból |
6301.20 |
Takaró (az elektromos melegítővel felszerelt kivételével) és úti takaró, gyapjúból vagy finom állati szőrből |
6301.30 |
Takaró (az elektromos melegítővel felszerelt kivételével) és úti takaró, pamutból |
6301.40 |
Takaró (az elektromos melegítővel felszerelt kivételével) és úti takaró, szintetikus szálból |
6301.90 |
Takaró (az elektromos melegítővel felszerelt kivételével) és úti takaró, más textilanyagból |
6302.10 |
Ágynemű, kötött vagy hurkolt |
6302.21 |
Ágynemű, pamutból, nyomott, nem kötött |
6302.22 |
Ágynemű, mesterséges vagy szintetikus szálból, nyomott, nem kötött |
6302.29 |
Ágynemű, más textilanyagból, nyomott, nem kötött |
6302.31 |
Ágynemű, pamutból, mns |
6302.32 |
Ágynemű, mesterséges vagy szintetikus szálból, mns |
6302.39 |
Ágynemű, más textilanyagból, mns |
6302.40 |
Asztalnemű, kötött vagy hurkolt |
6302.51 |
Asztalnemű, pamutból, nem kötött |
6302.52 |
Asztalnemű, lenből, nem kötött |
6302.53 |
Asztalnemű, mesterséges vagy szintetikus szálból, nem kötött |
6302.59 |
Asztalnemű, más textilanyagból, nem kötött |
6302.60 |
Testápolási és konyhai textília, frottírtörülköző vagy hasonló, pamut frottír szövetből |
6302.91 |
Testápolási és konyhai textília, pamutból, mns |
6302.92 |
Testápolási és konyhai textília, lenből |
6302.93 |
Testápolási és konyhai textília, mesterséges vagy szintetikus szálból |
6302.99 |
Testápolási és konyhai textília, más textilanyagból |
6303.11 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, pamutból, kötött |
6303.12 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, szintetikus szálból, kötött |
6303.19 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, más textilanyagból, kötött |
6303.91 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, pamutból, nem kötött |
6303.92 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, szintetikus szálból, nem kötött |
6303.99 |
Függöny, drapéria, belső vászonroló és ágyfüggöny, más textilanyagból, nem kötött |
6304.11 |
Ágytakaró, kötött vagy hurkolt, mns |
6304.19 |
Ágytakaró, nem kötött vagy hurkolt, mns |
6304.91 |
Lakástextília, kötött vagy hurkolt, mns |
6304.92 |
Lakástextília, pamutból, nem kötött vagy hurkolt, mns |
6304.93 |
Lakástextília, szintetikus szálból, nem kötött vagy hurkolt, mns |
6304.99 |
Lakástextília, más textilanyagokból, nem kötött vagy hurkolt, mns |
6305.10 |
Zsák és zacskó áruk csomagolására, jutából vagy más textilháncs rostból |
6305.20 |
Zsák és zacskó áruk csomagolására, pamutból |
6305.31 |
Zsák és zacskó áruk csomagolására, polietilén vagy polipropilén szalagból |
6305.39 |
Zsák és zacskó áruk csomagolására, más mesterséges textilanyagokból |
6305.90 |
Zsák és zacskó áruk csomagolására, más textilanyagokból |
6306.11 |
Ponyva, vászontető és napellenző, pamutból |
6306.12 |
Ponyva, vászontető és napellenző, szintetikus szálból |
6306.19 |
Ponyva, vászontető és napellenző, más textilanyagból |
6306.21 |
Sátor, pamutból |
6306.22 |
Sátor, szintetikus szálból |
6306.29 |
Sátor, más textilanyagokból |
6306.31 |
Vitorla, szintetikus szálból |
6306.39 |
Vitorla, más textilanyagokból |
6306.41 |
Felfújható matrac, pamutból |
6306.49 |
Felfújható matrac, más textilanyagból |
6306.91 |
Campingcikk, pamutból, mns |
6306.99 |
Campingcikk, más textilanyagból, mns |
6307.10 |
Padló-, edény-, portörlőruha és hasonló törlőruhák |
6307.20 |
Mentőmellény és mentőöv, textilanyagból |
6307.90 |
Textil készáru, ideértve a szabásmintát, mns |
6308.00 |
Szőnyeg, faliszőnyeg stb. készítésére szolgáló szövetből és fonalból álló készlet |
6309.00 |
Használt ruha és egyéb használt textiláru |
Textil- és ruházati termékek a 30-49, 64-96 Árucsoportokban
HR-kód |
Termékmegnevezés |
||
3005.90 |
Vatta, géz, kötés és hasonló cikkek |
||
ex 3921.12 |
|
||
ex 3921.13 |
|||
ex 3921.90 |
|||
ex 4202.12 |
|
||
ex 4202.22 |
|||
ex 4202.32 |
|||
ex 4202.92 |
|||
ex 6405.20 |
Lábbeli talppal és gyapjúnemez felsőrésszel |
||
ex 6406.10 |
Lábbeli felsőrész, mely külső felületének legalább 50 %-a textilanyag |
||
ex 6406.99 |
Lábszárvédő és bokavédő, textilanyagból |
||
6501.00 |
Kalapforma, kalaptest és kalaptomp, nemezből, korong és henger nemezből |
||
6502.00 |
Fonatból vagy bármilyen anyagú szalagból összeállított kalapforma |
||
6503.00 |
Kalap és más fejfedő nemezből |
||
6504.00 |
Bármilyen anyagú csíkból fonással vagy más módon összeállított kalap és más fejfedő |
||
6505.90 |
Kalap és más fejfedő, kötött, vagy csipkéből vagy más textilanyagból |
||
6601.10 |
Kerti típusú esernyő és napernyő |
||
6601.91 |
Más esernyőtípusok teleszkópos nyéllel |
||
6601.99 |
Más esernyők |
||
ex 7019.10 |
Üvegrostból készült fonal |
||
ex 7019.20 |
Üvegrostból készült szövet |
||
8708.21 |
Biztonsági öv gépjárművekhez |
||
8804.00 |
Ejtőernyő; részei és tartozékai |
||
9113.90 |
Textilanyagból készült szíj, szalag és karkötő, karórához |
||
ex 9404.90 |
Vánkos és párna, pamutból; paplan; dunna és hasonló cikkek textilanyagból |
||
9502.91 |
Babaruha |
||
ex 9612.10 |
Szőtt szalag, mesterséges vagy szintetikus szálból, kivéve a 30 mm-nél keskenyebbeket, amelyeket véglegesen kazettában helyeztek el |
MEGÁLLAPODÁS A KERESKEDELEM TECHNIKAI AKADÁLYAIRÓL
A TAGOK
tekintettel a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójára;
azzal az óhajjal, hogy támogassák az 1994. évi GATT céljait;
elismerve, hogy a nemzetközi szabványok és megfelelőségértékelési rendszerek jelentősen hozzájárulhatnak ehhez a termelés hatékonyságának javítása és a nemzetközi kereskedelem megkönnyítése révén;
azzal az óhajjal, hogy ösztönözzék az ilyen nemzetközi szabványok és megfelelőségértékelési rendszerek kialakítását;
azzal az óhajjal, hogy biztosítsák, hogy a technikai szabályzatok és szabványok, beleértve a csomagolási, megjelölési és címkézési előírásokat, valamint a technikai szabályzatoknak és szabványoknak való megfelelés értékelésére vonatkozó eljárások ne támasszanak szükségtelen akadályokat a nemzetközi kereskedelemben;
elismerve, hogy egyetlen ország sem gátolható abban, hogy az általa szükségesnek tartott szinten intézkedéseket hozzon exportja minőségének biztosítása vagy az emberi, állati vagy növényi élet vagy egészség, a környezet védelme, vagy megtévesztő gyakorlat megakadályozása érdekében, feltéve, hogy ezeket az intézkedéseket nem alkalmazza oly módon, hogy azok az azonos feltételekkel rendelkező országok között önkényes vagy igazolhatatlan megkülönböztetés eszközét vagy a nemzetközi kereskedelem burkolt korlátozását képezzék, és egyébiránt összhangban vannak e Megállapodás rendelkezéseivel;
elismerve, hogy egyetlen ország sem gátolható abban, hogy alapvető nemzetbiztonsági érdekeinek védelméhez szükséges intézkedéseket tegyen;
elismerve, hogy a nemzetközi szabványosítás hozzájárulhat a fejlett országokból a fejlődő országokba irányuló technológia-átadáshoz;
elismerve, hogy a fejlődő országok különleges nehézségeket tapasztalhatnak a technikai szabályzatok és szabványok, valamint a technikai szabályzatoknak és szabványoknak való megfelelés értékelésére vonatkozó eljárások megalkotásában és alkalmazásában, és azzal az óhajjal, hogy segítséget nyújtsanak ilyen irányú törekvéseikhez,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Általános rendelkezések
TECHNIKAI SZABÁLYZATOK ÉS SZABVÁNYOK
2. cikk
A technikai szabályzatok és szabványok elkészítése, elfogadása és alkalmazása központi kormányszervek által
Központi kormányszerveik vonatkozásában:
2.1. A tagok biztosítják, hogy a bármely tag területéről importált termékek a technikai szabályzatok vonatkozásában nem kevésbé kedvező elbánásban részesülnek mint az ugyanazon nemzeti, illetve bármely más országból származó hasonló termékek.
2.2. A tagok biztosítják, hogy a technikai szabályzatokat nem azzal a céllal vagy hatással készítik el, fogadják el, vagy alkalmazzák, hogy azok a nemzetközi kereskedelem szükségtelen akadályait képezzék. E célból a technikai szabályzatok nem korlátozhatják jobban a kereskedelmet annál, mint ami egy jogos cél eléréséhez szükséges, figyelembe véve azt a kockázatot, ami ezen cél el nem éréséből adódna. Ilyen jogos célok többek között: nemzetbiztonsági követelmények; megtévesztő gyakorlat elkerülése; emberi egészség vagy biztonság, állati vagy növényi élet vagy egészség, illetve a környezet védelme. Ilyen kockázatok felmérésekor a mérlegelés idevágó elemei, többek között: az elérhető tudományos és technikai információk, kapcsolódó feldolgozási technológiák vagy a termékek szándékolt végfelhasználása.
2.3. A technikai szabályzatokat nem lehet fenntartani, ha az alkalmazásukra okot adó körülmények vagy célok megszűntek, vagy a megváltozott körülmények, illetve célok a kereskedelmet kevésbé korlátozó módon is kezelhetők, illetve elérhetők.
2.4. Olyan esetben, amikor technikai szabályzatokra van szükség és vonatkozó nemzetközi szabványok léteznek, vagy kidolgozásuk befejezése küszöbön áll, a tagok ezeket vagy ezek megfelelő részeit alkalmazzák technikai szabályzataik alapjaként, kivéve, ha az ilyen nemzetközi szabványok vagy azok idevágó részei hatástalanok, illetve nem megfelelőek a jogos célok elérésére, például alapvető éghajlati vagy földrajzi tényezők, illetve alapvető technológiai problémák miatt.
2.5. Az a tag, amelyik olyan technikai szabályzatot készít el, fogad el, vagy alkalmaz, amelynek jelentős hatása lehet más tagok kereskedelmére, bármely másik tag kérésére kifejti ezen technikai szabályzat indokoltságát a 2-4. pontok rendelkezései által megadott szempontok szerint. Ha egy technikai szabályzatot a 2. pontban kifejezetten megnevezett jogos célból készítenek el, fogadnak el, vagy alkalmaznak és az megfelel a vonatkozó nemzetközi szabványoknak, megdönthetően vélelmezni kell, hogy e szabályzat nem képezi a nemzetközi kereskedelem szükségtelen akadályát.
2.6. A technikai szabályzatok minél szélesebb alapon történő összehangolása érdekében a tagok erőforrásaik adta lehetőségeiken belül teljes mértékben részt vesznek olyan termékek nemzetközi szabványainak a megfelelő nemzetközi szabványalkotó szervezetek által történő elkészítésében, amely termékekre technikai szabályzatokat fogadtak el, vagy készülnek elfogadni.
2.7. A tagok méltányos megfontolás tárgyává teszik azt a lehetőséget, hogy más tag technikai szabályzatait egyenértékűnek fogadják el, mégha ezen szabályzatok különböznek is az övéiktől, feltéve, hogy meggyőződtek arról, hogy ezen szabályzatok kielégítően teljesítik saját szabályzataik céljait.
2.8. Ahol az helyénvaló, a tagok a termékkel szemben támasztott követelményekre épülő technikai szabályzatokat inkább funkcionálisan, mintsem konstrukciós vagy leíró jellemzői alapján határozzák meg.
2.9. Ha nem létezik megfelelő nemzetközi szabvány, vagy ha egy javasolt technikai szabályzat műszaki tartalma nincs összhangban a vonatkozó nemzetközi szabványok műszaki tartalmával, és ha a technikai szabályzatnak jelentős hatása lehet más tagok kereskedelmére, akkor a tagok:
megfelelően korai szakaszban oly módon, hogy arról más tagok érdekelt felei tudomást szerezhessenek, közleményt tesznek közzé, hogy egy adott technikai szabályzat bevezetését javasolják;
a Titkárságon keresztül bejelentik a többi tagnak a javasolt technikai szabályzat által érintett termékeket, röviden utalva annak céljára és indokára. Az ilyen bejelentéseket egy megfelelően korai szakaszban kell megtenni, amikor a szabályzat még módosítható, és az észrevételek figyelembe vehetők;
kérésre a többi tag rendelkezésére bocsátják a javasolt technikai szabályzat részleteit vagy példányait, és amikor csak lehetséges, azonosítják azokban azokat a részeket, amelyek tartalmilag eltérnek a vonatkozó nemzetközi szabványoktól;
megkülönböztetésmentesen ésszerű időt biztosítanak más tagoknak ahhoz, hogy azok írásban észrevételeket tehessenek, kérésre megvitatják ezeket az észrevételeket és az írásos észrevételeket, és megvitatásuk eredményeit figyelembe veszik.
2.10. A 9. pont bevezető rendelkezéseinek figyelembevétele mellett olyan esetekben, amikor a biztonsággal, egészséggel, környezetvédelemmel vagy nemzetbiztonsággal összefüggésben sürgős problémák merülnek fel, vagy ilyenek felmerülése fenyeget valamely tagnál, ez a tag a 9. pontban felsorolt lépések közül elhagyhatja azokat, amelyeket elhagyni szükségesnek ítél, feltéve, hogy a technikai szabályzat elfogadásakor ez a tag:
a Titkárságon keresztül azonnal bejelentést tesz a többi tagnak az adott technikai szabályzatról és az érintett termékekről, röviden utalva a technikai szabályzat céljára és indokára, a sürgős problémák jellegét is beleértve;
kérésre a többi tag rendelkezésére bocsátja a technikai szabályzat példányait;
megkülönböztetésmentesen lehetőséget ad a többi tagnak arra, hogy írásban észrevételeket tehessenek, kérésre megvitatja ezeket az észrevételeket, és ezen írásos észrevételeket és megvitatásuk eredményeit figyelembe veszi.
2.11. A tagok biztosítják valamennyi elfogadott technikai szabályzat azonnali közzétételét vagy más módon való rendelkezésre bocsátását oly módon, hogy a többi tag érdekelt felei megismerhessék azokat.
2.12. Kivéve a 10. pontban megjelölt sürgős körülményeket, a tagok ésszerű időt hagynak a technikai szabályzat közzététele és hatálybalépése között abból a célból, hogy az exportáló ország tagok és különösen a fejlődő ország tagok termelőinek idejük legyen ahhoz, hogy termékeiket vagy gyártási módszereiket az importőr tag követelményeihez igazítsák.
3. cikk
Technikai szabályzatok helyhatósági és nem állami szervek által történő elkészítése, elfogadása és alkalmazása
A területükön működő helyhatósági és nem állami szervek vonatkozásában:
3.1. A tagok megteszik a tőlük telhető összes ésszerű intézkedést annak biztosítására, hogy ezen szervek eleget tegyenek a 2. cikk rendelkezéseinek, a 2. cikk 9.2. és 10.1. alpontjaiban foglalt bejelentési kötelezettség kivételével.
3.2. A tagok biztosítják, hogy a közvetlenül a központi kormányzat alatti szinten működő helyhatóságok technikai szabályzatairól a 2. cikk 9.2. és 10.1. alpontjaiban foglalt rendelkezéseknek megfelelően bejelentést tesznek, azzal a megjegyzéssel, hogy ilyen bejelentést nem kell tenniük olyan technikai szabályzatokról, amelyek technikai tartalma lényegét tekintve megegyezik az érintett tag központi kormányszervei által korábban már bejelentett technikai szabályzatokéval.
3.3. A tagok kérhetik, hogy a kapcsolattartás más tagokkal, beleértve 2. cikk 9. és 10. pontjaiban foglalt bejelentéseket, információnyújtást, észrevételeket, megbeszéléseket, a központi kormányzaton keresztül történjék.
3.4. A tagok nem tesznek olyan intézkedéseket, melyek arra kötelezik vagy ösztönzik a területükön működő helyhatósági vagy nem állami szerveket, hogy a 2. cikk rendelkezéseivel össze nem egyeztethető módon cselekedjenek.
3.5. Ezen Megállapodás szerint a tagok teljes mértékben felelősek a 2. cikk összes rendelkezésének betartásáért. A tagok határozott intézkedéseket és mechanizmusokat dolgoznak ki és alkalmaznak annak elősegítésére, hogy a 2. cikk rendelkezéseit ne csak a központi kormányszervek tartsák be.
4. cikk
Szabványok elkészítése, elfogadása és alkalmazása
A TECHNIKAI SZABÁLYZATOKNAK ÉS SZABVÁNYOKNAK VALÓ MEGFELELÉS
5. cikk
Központi kormányszervek által végzett megfelelőségértékelési eljárások
A tagok biztosítják, hogy olyan esetekben, amikor kifejezett bizonyosság szükséges arról, hogy a termékek megfelelnek a technikai szabályzatoknak vagy szabványoknak, a központi kormányszervek az alábbi rendelkezéseket alkalmazzák a más tagok területéről származó termékekre:
a megfelelőségértékelési eljárásokat úgy készítik el, fogadják el és alkalmazzák, hogy más tagországok területéről származó hasonló termékek szállítóinak olyan feltételek mellett biztosítanak hozzáférést, amelyek nem kevésbé kedvezőek, mint amelyeket a hazai vagy bármely más országból származó hasonló termék szállítóinak hasonló helyzetben megadnak; a hozzáférés maga után vonja a szállítók jogát az eljárási szabályok szerint történő megfelelelőség értékelésre, beleértve, ha ezen eljárás erről rendelkezik, annak lehetőségét, hogy a megfelelelőség értékelést szolgáló vizsgálat telephelyükön történjen és arra, hogy a rendszer tanúsítási jelét megkapják;
a megfelelőségértékelési eljárások nem készíthetők el, fogadhatók el és alkalmazhatók azzal a céllal vagy hatással, hogy a nemzetközi kereskedelem szükségtelen akadályait képezzék. Ez többek között azt jelenti, hogy a megfelelőségértékelési eljárások nem lehetnek szigorúbbak, illetve nem alkalmazhatók szigorúbban, mint ami ahhoz szükséges, hogy az importáló tag megfelelően biztos lehessen abban, hogy a termékek megfelelnek az alkalmazandó technikai szabályzatoknak és szabványoknak, figyelembe véve azt a kockázatot, amit a meg nem felelés okozna.
Az 1. pont rendelkezéseinek végrehajtásakor a tagok biztosítják, hogy:
a megfelelőségértékelési eljárásokat a lehető leggyorsabban folytatják le és fejezik be, és nem kedvezőtlenebb rend szerint a más tagok területéről származó termékeknél, mint a hasonló hazai termékek esetében;
nyilvánosságra hozzák minden egyes megfelelőségértékelési eljárás során alkalmazott szokásos feldolgozási időtartamot, vagy az előrelátható feldolgozási időtartamot kérésre közlik az érintettel; ha az illetékes szerv kérelmet kap, haladéktalanul megvizsgálja a dokumentáció teljességét és pontosan és teljeskörűen tájékoztatja a kérelmezőt az összes hiányosságról; az illetékes szerv, mihelyt lehetséges, pontosan és teljeskörűen értesíti a kérelmezőt a vizsgálat eredményéről, hogy ha szükségessé válik, korrigáló intézkedést lehessen tenni; még akkor is, ha a kérelem hiányos, az illetékes szerv, amíg megvalósítható, folytatja a megfelelőségértékelését, ha a kérelmező így igényli; és kérés esetén a kérelmező tájékoztatást kap az eljárás előrehaladtáról, az esetleges késedelem megindoklásával;
az információ-szolgáltatási kötelezettség arra a szükséges mértékre korlátozódik, ami elengedhetetlen ahhoz, hogy értékeljék a megfelelést és illetékeket szabjanak ki;
a megfelelőségértékelési eljárásokkal kapcsolatban megszerzett, a más tagok területéről származó termékekkel összefüggő bizalmas információt ugyanúgy tiszteletben tartják, mint a hazai termékek esetében, és olyan módon, hogy a jogos kereskedelmi érdekeket védjék;
bármilyen illeték, amelyet más tagok területéről származó termékek megfelelőségének értékelése során vetnek ki, méltányos a nemzeti vagy bármelyik más országból származó hasonló termékek megfelelésének értékelése során kivetendő illetékhez képest, figyelembe véve a kommunikációs, szállítási és egyéb költségeket, melyek a kérelmező telephelyének és a vizsgálatot végző szerv földrajzi elhelyezkedésének különbözőségéből adódnak;
a megfelelőségértékelési eljárásnál alkalmazott berendezések elhelyezése és a vizsgálati minták kiválasztása nem történik úgy, hogy szükségtelen nehézséget okozzon a kérelmezőknek vagy ügynökeiknek;
ha egy termék részletes leírása az alkalmazandó technikai szabályzatoknak vagy szabványoknak való megfelelés megállapítását követően megváltozik, a módosított termékre vonatkozó megfelelőségértékelési eljárás arra a szükséges mértékre korlátozódik, amellyel megállapítható, hogy létezik-e megfelelő bizonyosság arra, hogy a termék megfelel a vonatkozó technikai szabályzatoknak vagy szabványoknak;
érvényben van egy olyan eljárás, amely a megfelelőségértékelési eljárások működésével kapcsolatban felmerülő panaszokat vizsgálja felül és korrekciós intézkedéseket tesz lehetővé, ha a panasz igazolódik.
Ha nem létezik nemzetközi szabványalkotó szervezetek által kiadott vonatkozó útmutató vagy ajánlás, vagy ha egy javasolt, megfelelőségértékelési eljárás technikai tartalma nincs összhangban a nemzetközi szabványalkotó szervezetek által kiadott vonatkozó útmutatókkal és ajánlásokkal, és ha ezen megfelelőségértékelési eljárásnak jelentős hatása lehet más tagok kereskedelmére, akkor a tagok:
megfelelően korai szakaszban oly módon, hogy arról más tagok érdekelt felei tudomást szerezhessenek, közleményt tesznek közzé arról, hogy egy adott, megfelelelőség értékelésre vonatkozó eljárást javasolnak bevezetni;
a Titkárságon keresztül bejelentik a többi tagnak a javasolt megfelelőségértékelési eljárás által érintett termékeket, röviden utalva a megfelelőségértékelésre vonatkozó eljárás céljára és indokára. Az ilyen bejelentéseket megfelelően korai időpontban kell megtenni, amikor a megfelelőségértékelési eljárás módosítható és a vonatkozó észrevételek figyelembe vehetők;
kérésre a többi tag rendelkezésére bocsátják a javasolt eljárás részleteit vagy példányait és amikor csak lehetséges, azonosítják azokban azokat a részeket, amelyek tartalmilag eltérnek a nemzetközi szabványalkotó szervezetek által kiadott vonatkozó útmutatóktól vagy ajánlásoktól;
megkülönböztetésmentesen, ésszerű időt biztosítanak más tagoknak arra, hogy azok írásban észrevételeket tehessenek, kérésre ezen észrevételeket megvitatják, és az írásos észrevételeket és megvitatásuk eredményeit figyelembe veszik.
A 6. pont bevezető rendelkezéseinek figyelembevétele mellett olyan esetekben, amikor a biztonsággal, az egészséggel, a környezetvédelemmel vagy a nemzetbiztonsággal összefüggésben sürgős problémák merülnek fel, vagy ilyenek felmerülése fenyeget valamely tagnál, ez a tag a 6. pontban felsorolt lépések közül elhagyhatja azokat, amelyeket elhagyni szükségesnek ítél, feltéve, hogy az eljárás elfogadásakor ez a tag:
a Titkárságon keresztül azonnal bejelentést tesz a többi tagnak az adott eljárásról és az érintett termékekről, röviden utalva az eljárás céljára és indokára, a sürgős probléma jellegét is beleértve;
kérésre a többi tag rendelkezésére bocsátja az eljárás szabályainak példányait;
megkülönböztetésmentesen lehetőséget ad a többi tagnak arra, hogy írásban észrevételeket tehessenek, kérésre megvitatja ezeket az írásos észrevételeket, és ezen írásos észrevételeket, valamint megvitatásuk eredményeit figyelembe veszi.
6. cikk
A megfelelelőség értékelésnek központi kormányszervek által történő elismerése
Központi kormányszerveik vonatkozásában:
6.1. A 3. és 4. pontok rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagok, amikor csak lehetséges, biztosítják, hogy más tagok megfelelőségértékelési eljárásainak eredményeit elfogadják, mégha azon eljárások különböznek is sajátjaiktól, feltéve, hogy meggyőződtek arról, hogy ezen eljárások saját eljárásaikkal egyenértékű biztosítékot kínálnak az alkalmazandó technikai szabályzatoknak és szabványoknak történő megfelelésre. Elismerik, hogy előzetes konzultációk lehetnek szükségesek annak érdekében, hogy kölcsönösen kielégítő egyetértésre jussanak, különösen:
az exportőr tag illetékes, megfelelelőségértékelést végző szervezeteinek megfelelő és tartós technikai alkalmasságával kapcsolatban, hogy a megfelelőségértékelési eljárásaik eredményeinek folyamatos megbízhatóságával kapcsolatos bizonyosság fennállhasson. Ebben a vonatkozásban a nemzetközi szabványalkotó szervezetek által kiadott vonatkozó útmutatók és ajánlások igazolt betartását, például akkreditáció útján, a technikai alkalmasság meglétének jeleként kell figyelembe venni;
a megfelelelőségértékelési eredmények elfogadásának az exportőr tag részéről kijelölt megfelelelőségértékelést végző szervezet által kibocsátottakra való korlátozásával kapcsolatban.
6.2. A tagok biztosítják, hogy a megfelelőségértékelési eljárásaik a lehetséges mértékig lehetővé teszik az 1. pontban foglalt rendelkezések végrehajtását.
6.3. A tagok arra ösztönzik egymást, hogy más tagok kérésére álljanak készen tárgyalások folytatására egymás megfelelőségértékelési eljárásainak eredményeit kölcsönösen elismerő megállapodások megkötésére. A tagok megkívánhatják, hogy ezen megállapodások feleljenek meg az 1. pontban előírt ismérveknek, és az érintett termékek kereskedelmét elősegítő lehetőségeikre vonatkozóan kölcsönös megelégedettségre szolgáljanak.
6.4. A tagok arra ösztönzik egymást, hogy más tagok területén működő megfelelőségértékelést végző szervezeteknek lehetővé tegyék a részvételt saját megfelelőségértékelési eljárásaikban, nem kevésbé kedvező feltételek mellett, mint amiket saját területükön vagy bármely más ország területén működő megfelelelőség értékelést végző szervezeteknek biztosítanak.
7. cikk
Helyhatósági szervek által végzett megfelelőségértékelési eljárások
A területükön működő helyhatósági szervek vonatkozásában:
7.1. A tagok megteszik a tőlük telhető összes ésszerű intézkedést annak biztosítására, hogy ezen szervek eleget tegyenek az 5. és 6. cikk rendelkezéseinek, az 5. cikk 6.2. és 7.1. alpontjaiban foglalt bejelentési kötelezettség kivételével.
7.2. A tagok biztosítják, hogy a közvetlenül a központi kormányzat alatti szinten működő helyhatóságok megfelelőségértékelési eljárásairól az 5. cikk 6.2. és 7.1. alpontjaiban foglalt rendelkezéseknek megfelelően bejelentést tesznek, megjegyezve azonban, hogy ilyen bejelentést nem kell tenniük olyan megfelelőségértékelési eljárások esetén, amelyek technikai tartalma lényegét tekintve megegyezik az érintett tag központi kormányszervei által korábban már bejelentett megfelelőségértékelési eljárásokéval.
7.3. A tagok kérhetik, hogy a kapcsolattartás más tagokkal, beleértve az 5. cikk 6. és 7. pontjaiban foglalt bejelentéseket, információnyújtást, észrevételeket, megbeszéléseket, a központi kormányzaton keresztül történjék.
7.4. A tagok nem tesznek olyan intézkedéseket, melyek arra kötelezik vagy ösztönzik a területükön működő helyhatósági vagy nem állami szerveket, hogy az 5. és 6. cikk rendelkezéseivel össze nem egyeztethető módon cselekedjenek.
7.5. Ezen Megállapodás szerint a tagok teljes mértékben felelősek az 5. és 6. cikk összes rendelkezéseinek betartásáért. A tagok határozott intézkedéseket és mechanizmusokat dolgoznak ki és alkalmaznak annak elősegítésére, hogy az 5. és 6. cikk rendelkezéseit ne csak a központi kormányzati szervek tartsák be.
8. cikk
Nem állami szervek által végzett megfelelőségértékelési eljárások
9. cikk
Nemzetközi és regionális rendszerek
TÁJÉKOZTATÁS ÉS SEGÍTSÉGNYÚJTÁS
10. cikk
Tájékoztatás a technikai szabályzatokról és szabványokról, valamint a megfelelőségértékelési eljárásokról
Minden tag biztosítja olyan tájékoztatási pont létesítését, amely választ tud adni a többi tag, illetve ezen tagok érdekelt feleinek minden ésszerű érdeklődésére, valamint rendelkezésre tudja bocsátani az alábbiakra vonatkozó dokumentációt:
a területén lévő, a központi kormányzati vagy helyhatósági szervek, a technikai szabályzat érvényesítésére törvényesen feljogosított nem állami szervek, vagy az olyan regionális szabványalkotó szervezetek - amelyeknek ezen szervek tagjai vagy résztvevői - által elfogadott vagy javasolt bármely technikai szabályzat;
a területén levő, központi kormányzati vagy helyhatósági szervek, vagy az olyan regionális szabványalkotó szervezetek – amelyeknek ezen szervek tagjai vagy résztvevői – által elfogadott vagy javasolt bármely szabvány;
bármilyen fennálló vagy javasolt megfelelőségértékelési rendszer, amelyet saját területén központi kormányzati vagy helyhatósági szervek, vagy technikai szabályzat érvényesítésére törvényesen feljogosított nem állami szervek, vagy olyan regionális szervezetek - amelyeknek ezen szervek tagjai vagy résztvevői - alkalmaznak;
a tag, vagy a területén működő központi kormányzati vagy helyhatósági szervek nemzetközi és regionális szabványalkotó szervezetekben és megfelelőségértékelési rendszerekben, valamint az e Megállapodás hatálya alá tartozó bilaterális és multilaterális megállapodásokban való tagsága és részvétele; ésszerű információkat kell tudni adniuk ezen rendszerek és megállapodások rendelkezéseiről;
a Megállapodás alapján kiadott közlemények megjelenési helye, vagy tájékoztatás arról, hogy ilyen információt hol lehet beszerezni; és
a 10. cikk 3. pontjában említett tájkoztatási pontok helye.
Minden tag megteszi a tőle telhető összes ésszerű intézkedést annak biztosítására, hogy egy vagy több tájékoztatási pontot hozzon létre, melyek választ tudnak adni minden, a többi tag vagy ezen tagok érdekelt felei részéről nyilvánított ésszerű érdeklődésre, valamint rendelkezésre tudják bocsátani a vonatkozó dokumentumokat, vagy információt tudnak adni arról, hogy az alábbiakat hol lehet beszerezni:
bármilyen szabvány, melyet a területén működő nem állami szabványalkotó szervek vagy olyan regionális szabványalkotó szervezetek, melyeknek ezen szervek tagjai vagy résztvevői, elfogadtak vagy javasoltak; és
bármilyen megfelelőségértékelési eljárás vagy tervezett megfelelőségértékelési eljárás, melyet a területén működő nem állami szervek vagy regionális szervezetek, melyeknek ezen szervek tagjai vagy résztvevői, működtetnek;
a területén működő illetékes nem állami szervek nemzetközi és regionális szabványalkotó szervezetekben és megfelelőségértékelési rendszerekben, valamint az e Megállapodás hatálya alá tartozó bilaterális és multilaterális megállapodásokban való tagsága és részvétele; ésszerű információkat kell tudni adniuk ezen rendszerek és megállapodások rendelkezéseiről.
E Megállapodás egyetlen rendelkezése sem értelmezendő úgy, hogy az megkívánja:
a tag nyelvétől eltérő nyelven szövegek közzétételét;
a tag nyelvétől eltérő nyelven részletek közlését vagy tervezetszövegek biztosítását, kivéve az 5. pontban foglaltakat; vagy
hogy a tagok bármely olyan információt nyújtsanak, amelynek nyilvánosságra hozatala szerintük ellentétes alapvető biztonsági érdekeikkel.
11. cikk
Más tagoknak nyújtott technikai segítség
A tagok, kérésre, megteszik a tőlük telhető összes ésszerű intézkedést annak érdekében, hogy a területükön működő szabályozó szervek tanácsot adjanak más tagoknak, különösen a fejlődő ország tagoknak, és technikai segítséget nyújtsanak nekik kölcsönös megállapodás szerinti feltételek mellett:
szabályozó szervek vagy megfelelelőség értékelést végző szervezetek létrehozásával kapcsolatban; és
azokkal a módszerekkel kapcsolatban, amelyek leginkább alkalmasak arra, hogy megfeleljenek technikai szabályzataiknak.
12. cikk
Különleges és eltérő elbánás a fejlődő ország tagok részére
INTÉZMÉNYEK, KONZULTÁCIÓK ÉS VITARENDEZÉS
13. cikk
A Kereskedelem Technikai Akadályainak Bizottsága
14. cikk
Konzultáció és vitarendezés
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
15. cikk
Záró rendelkezések
Fenntartások
Felülvizsgálat
Mellékletek
1. MELLÉKLET
FOGALMAK ÉS MEGHATÁROZÁSOK E MEGÁLLAPODÁS ALKALMAZÁSÁBAN
Az A Szabványosítással és a kapcsolódó tevékenységekkel összefüggő általános kifejezések és értelmezésük című 2. sz. ISO/IEC útmutató 1991. évi hatodik kiadásában megadott kifejezéseknek, amennyiben e Megállapodásban előfordulnak, azonos a jelentésük azzal, amelyet a fent említett útmutató meghatározásaiban megad, figyelembe véve, hogy a szolgáltatások nem tartoznak e Megállapodás hatálya alá. E Megállapodás alkalmazásában azonban a következő meghatározások használandók:
1. Technikai szabályzat
Olyan okmány, amely meghatározza a termék jellemző ismertetőjegyeit vagy vonatkozó feldolgozási eljárásait és gyártási módszereit, beleértve az alkalmazandó adminisztratív rendelkezéseket, amelyek teljesítése kötelező. Tartalmazhat, vagy kizárólag foglalkozhat termékre, feldolgozási eljárásra vagy gyártási módszerre alkalmazandó terminológiával, jelképekkel, csomagolással, jelöléssel vagy címkézéssel.
Magyarázó megjegyzés
A 2. sz. ISO/IEC útmutatóban található meghatározás önmagában nem teljes, hanem az úgynevezett „építőkocka” rendszeren alapul.
2. Szabvány
Olyan okmány, amelyet egy elismert szervezet fogadott el és amelyet általános és ismételt használatra jóváhagyott; és amely termékre vagy kapcsolódó feldolgozási eljárásokra és gyártási módszerekre vonatkozó szabályokat, iránymutatásokat vagy jellemző ismertetőjegyeket határoz meg, amelyek teljesítése nem kötelező. Tartalmazhat többek között vagy részletesen termékre, feldolgozási eljárásra vagy gyártási módszerre alkalmazandó terminológiát, jelképeket, csomagolást, jelölést vagy címkézést.
Magyarázó megjegyzés
A kifejezések a 2. sz. ISO/IEC útmutatóban meghatározott módon termékekre, feldolgozási eljárásokra és szolgáltatásokra vonatkoznak. E Megállapodás csak termékekre vagy feldolgozási eljárásokra és gyártási módszerekre vonatkozó technikai szabályzatokkal, szabványokkal és megfelelőségértékelési eljárásokkal foglalkozik. A szabványok a 2. sz. ISO/IEC útmutató meghatározása szerint lehetnek kötelezőek vagy önként vállaltak. E Megállapodás alkalmazásában a szabvány önkéntes, a technikai szabályzat pedig kötelező érvényű okmányként van meghatározva. A nemzetközi szabványalkotó közösség által elkészített szabványok konszenzuson alapulnak. E Megállapodás hatálya alá olyan okmányok is tartoznak, amelyek nem alapulnak konszenzuson.
3. Megfelelőségértékelési eljárások
Bármely eljárás, melyet közvetlenül vagy közvetve arra használnak, hogy megállapítsák, hogy a technikai szabályzatokban és szabványokban előírt vonatkozó követelmények teljesülnek-e.
Magyarázó megjegyzés
A megfelelőségértékelési eljárások közé tartoznak többek között a mintavételi, tesztelési, vizsgálati eljárások; a megfelelés értékelése, igazolása és tanúsítása; a regisztráció, akkreditáció, jóváhagyás, valamint ezek kombinációi.
4. Nemzetközi szervezet vagy rendszer
Olyan szervezet vagy rendszer, amely legalább az e Megállapodásban részt vevő összes tag megfelelő szervezetei számára nyitva áll.
5. Regionális szervezet vagy rendszer
Olyan szervezet vagy rendszer, amely csak bizonyos tagok illetékes szervezetei számára áll nyitva.
6. Központi kormányszerv
A központi kormány, annak minisztériumai és annak szervezeti egységei és minden olyan szervezet, amely a kérdéses tevékenység tekintetében a központi kormány felügyelete alá tartozik.
Magyarázó megjegyzés
Az Európai Közösségek esetében a központi kormányszervekre vonatkozó rendelkezések alkalmazandók. Azonban az Európai Közösségeken belül létrehozhatnak regionális szervezeteket vagy megfelelőségértékelési rendszereket és azok ilyen esetekben az e Megállapodás regionális megfelelőségértékelést végző szervezeteire vagy rendszereire vonatkozó rendelkezései alá tartoznak.
7. Helyhatósági szerv
A központi kormányzattól eltérő kormányzatok (pl. egy szövetségi állam tagjai, tartományok, landok, kantonok, községek stb.); ezek minisztériumai vagy szervezeti egységei és minden olyan szervezet, amely a kérdéses tevékenység tekintetében az ilyen kormányzat felügyelete alá tartozik.
8. Nem állami szerv
Nem központi kormányszerv vagy helyhatósági szerv, beleértve azon nem állami szerveket, amelyeknek törvényes joguk van egy technikai szabályzat érvényesítésére.
2. MELLÉKLET
TECHNIKAI SZAKÉRTŐI CSOPORTOK
Az alábbi eljárások alkalmazandók a 14. cikk rendelkezéseinek megfelelően létrehozott technikai szakértői csoportra.
1. A technikai szakértői csoportok a vizsgálócsoport hatáskörébe tartoznak. Feladat- és jogkörleírásuk és részletes munkamódszerük felől a vizsgálócsoport dönt, s a technikai szakértői csoport beszámol a vizsgálócsoportnak.
2. A technikai szakértői csoportokban való részvétel olyan személyekre korlátozódik, akik a szóban forgó területen szakértelemmel és szakmai tapasztalattal rendelkeznek.
3. Azon felek állampolgárai, amelyek a vita részesei, nem lehetnek a technikai szakértői csoport tagjai a vitában részes felek közös egyetértése nélkül, kivéve olyan rendkívüli körülményeket, mikor a vizsgálócsoport úgy ítéli meg, hogy a speciális tudományos szakértelem iránti igény más módon nem teljesíthető. A vitában részes felek kormánytisztviselői nem lehetnek a technikai szakértői csoport tagjai. A technikai szakértői csoportok tagjai egyéni minőségükben tevékenykednek és nem mint kormánytisztviselők vagy mint bármely szervezet képviselői. Ezért a kormányok vagy szervezetek nem adhatnak nekik utasításokat a technikai szakértői csoport elé kerülő ügyekre vonatkozóan.
4. A technikai szakértői csoportok konzultálhatnak és információt, valamint technikai tanácsokat szerezhetnek be bármely általuk megfelelőnek ítélt forrásból. Mielőtt a technikai szakértői csoport ilyen információt vagy technikai tanácsot tartalmazó forráshoz fordul valamely tag fennhatóságán belül, tájékoztatja erről az adott tag kormányát. A technikai szakértői csoport kérésére, az általa szükségesnek és megfelelőnek ítélt információk tekintetében minden tag haladéktalanul és teljes körűen válaszol.
5. A vitában részes felek hozzáférhetnek a technikai szakértői csoport számára megadott minden vonatkozó információhoz, ha az nem bizalmas természetű. A technikai szakértői csoport számára átadott bizalmas természetű információt nem lehet kiadni az azt nyújtó kormány, szervezet vagy személy formális felhatalmazása nélkül. Ha a technikai szakértői csoporttól ilyen információt kérnek, de az ezek nyújtására nem kap felhatalmazást, akkor az ezen információt nyújtó kormány, szervezet vagy személy ezen információkról egy nem bizalmas jellegű összefoglalást ad.
6. A technikai szakértői csoport az érintett tagok részére jelentéstervezetet küld azzal a céllal, hogy ezen tagok észrevételeit megszerezze, és szükség esetén figyelembe vegye azokat a végleges jelentés elkészítésénél, melyet a vizsgálócsoporthoz való benyújtáskor szintén megküld az érintett tagoknak.
3. MELLÉKLET
A SZABVÁNYOK ELKÉSZÍTÉSÉRE, ELFOGADÁSÁRA ÉS ALKALMAZÁSÁRA VONATKOZÓ HELYES GYAKORLAT KÓDEXE
Általános rendelkezések
A. E kódex céljaira az e Megállapodás 1. mellékletében megadott meghatározások alkalmazandók.
B. Ezen kódex a WTO bármely tagja területén működő bármely szabványalkotó szervezet számára – legyen az központi kormányszerv, helyhatósági szerv vagy nem állami szerv –, bármely kormányzati regionális szabványalkotó szervezet, melynek egy vagy több tagja a WTO-nak is tagja, és bármely nem állami regionális szabványalkotó szervezet részére, melynek egy vagy több tagja WTO tag területén működik (e kódexben a továbbiakban együttesen: szabványalkotó szervezetek, egyedileg a szabványalkotó szervezet) nyitva áll az elfogadásra.
C. Azon szabványalkotó szervezetek, amelyek csatlakoztak a kódexhez vagy visszaléptek attól, ezt a lépést bejelentik a genfi ISO/IEC Információs Központnak. A bejelentés tartalmazza az érintett szervezet nevét és címét, ezen kívül jelenlegi, illetve jövőbeni szabványalkotói tevékenységének területét. A bejelentés akár közvetlenül az ISO/IEC Információs Központba is küldhető, vagy az ISO/IEC nemzeti tagszervezetén, de amennyire ez lehetséges inkább az ISONET illetékes nemzeti tagján vagy nemzetközi társult szervezetén keresztül történik, ahogyan az helyénvaló.
Anyagi rendelkezések
D. Szabványok tekintetében a szabványalkotó szervezet egy másik WTO tag területéről származó áru számára nem kevésbé kedvező elbánást biztosít, mint amelyet hazai eredetű vagy bármely más országból származó hasonló termékek részére megad.
E. A szabványalkotó szervezet biztosítja, hogy szabványokat nem készít el, fogad el vagy alkalmaz olyan célból vagy hatással, hogy a nemzetközi kereskedelem szükségtelen akadályát képezzék.
F. Ahol nemzetközi szabványok léteznek, vagy kidolgozásuk befejezése küszöbön áll, a szabványalkotó szervezet ezeket vagy vonatkozó részeiket az általuk kidolgozott szabványok alapjának tekinti, kivéve ahol az ilyen nemzetközi szabványok vagy vonatkozó részeik hatástalanok vagy nem megfelelőek, például a védelem elégtelen szintje, alapvető éghajlati vagy földrajzi tényezők vagy alapvető technológiai problémák miatt.
G. Abból a célból, hogy olyan széles alapon hangolják össze a szabványokat, amennyire csak lehetséges, a szabványalkotó szervezet megfelelő módon, erőforrásai adta lehetőségein belül, teljes mértékben részt vesz azon nemzetközi szabványoknak az illetékes nemzetközi szabványalkotó szervezetek által történő elkészítésében, amelyek olyan ügyre vonatkoznak, amelyre már szabványokat elfogadott, vagy elfogadni készül. Egy tag területén működő szabványalkotó szervezetek számára a részvétel egy adott nemzetközi szabványalkotói tevékenységben, amikor csak lehetséges, egyetlen olyan küldöttségen keresztül történik, amely képviseli az összes olyan szabványalkotó szervezetet, amely szabványokat fogadott el, vagy készül elfogadni a nemzetközi szabványalkotói tevékenység tárgyát képező ügyben.
H. Egy tag területén működő szabványalkotó szervezet minden erőfeszítést megtesz, hogy elkerülje a párhuzamosságot vagy átfedést más, a nemzeti területen működő vagy illetékes nemzetközi vagy regionális szabványalkotó szervezetek munkájával. Szintén minden erőfeszítést megtesz annak érdekében, hogy nemzeti konszenzusra jussanak az általuk kidolgozott szabványok tekintetében. Ehhez hasonlóan a regionális szabványalkotó szervezet is megtesz minden erőfeszítést, hogy elkerülje a párhuzamosságot vagy átfedést az illetékes nemzetközi szabványalkotó szervezet munkájával.
I. Szükség esetén a szabványalkotó szervezet a termékkel szemben támasztott követelményekre épülő szabványokat inkább funkcionálisan, mintsem a konstrukciós vagy leíró jellemzői alapján határozza meg.
J. Legalább hathavonta a szabványalkotó szervezet munkaprogramot jelentet meg, amely tartalmazza nevét és címét, valamint a jelenleg elkészítés alatt álló és a megelőző időszakban általa elfogadott szabványokat. A szabvány elkészítési szakasza a kialakításáról szóló döntés pillanatától annak elfogadásáig tart. Az adott szabványtervezetek címeit kérésre közzé kell tenni angolul, franciául vagy spanyolul. A munkaprogram meglétéről szóló értesítést a szabványalkotói tevékenységekről szóló nemzeti - vagy az adott esettől függően regionális - kiadványokban közzé teszik.
A munkaprogram minden egyes szabványra megadja - a vonatkozó ISONET szabály szerint - az adott ügy osztályozását, a szabvány kidolgozásának eddig megvalósult szintjét és utalást az alapul vett bármely nemzetközi szabványra. Legkésőbb munkaprogramjának közzétételekor a szabványalkotó szervezet tájékoztatja ennek létezéséről a genfi ISO/IEC Információs Központot.
A bejelentés tartalmazza a szabványalkotó szervezet nevét és címét, annak a kiadványnak nevét és kiadását, amelyben a munkaprogramot közzétették, az időszakot, amelyre a munkaprogram vonatkozik, az árát (ha kérnek érte), és azt, hogy hol és hogyan szerezhető be. A bejelentés közvetlenül az ISO/IEC Információs Központba is küldhető, vagy inkább az ISONET illetékes nemzeti tagján vagy nemzetközi társult szervezetén keresztül történik.
K. Az ISO/IEC nemzeti tagja minden erőfeszítést megtesz, hogy az ISONET tagjává váljon, vagy hogy tagnak jelöljön egy másik szervezetet, valamint hogy szert tegyen a legmagasabb szintű tagsági típusra, mely ISONET-tag számára lehetséges. A többi szabványalkotó szervezet minden erőfeszítést megtesz, hogy társuljon az ISONET-taggal.
L. Egy szabvány elfogadása előtt a szabványalkotó szervezet legalább 60 napot bocsát rendelkezésre a WTO tagok területén működő érdekelt feleknek, hogy megtegyék észrevételeiket a szabványtervezetre vonatkozólag. Ez az időszak azonban lerövidíthető, ha sürgős biztonsági, egészségügyi vagy környezeti problémák merülnek fel vagy felmerülésük fenyeget. Az észrevételek benyújtására nyitva álló időszak kezdeténél nem később, a szabványalkotó szervezet értesítést tesz közzé az észrevételek benyújtására nyitva álló időszakra vonatkozólag a j) pontban meghatározott kiadványban. Ezen bejelentés – amennyire lehetséges – tartalmazza azt, hogy a szabványtervezet eltér-e a vonatkozó nemzetközi szabványoktól.
M. A WTO egy tagjának területén működő bármely érdekelt Fél kérésére a szabványalkotó szervezet haladéktalanul rendelkezésre bocsátja azon szabványtervezet szövegét vagy gondoskodik annak rendelkezésre bocsátásáról, amelyet észrevételezésre nyújtott be. Az ezen szolgáltatásért felszámított bármely díj, a kézbesítés tényleges költségeit leszámítva, azonos a hazai és külföldi felek esetében.
N. A szabványalkotó szervezet a szabvány kidolgozásának további szakaszai során figyelembe veszi az észrevételezési időszak alatt beérkezett észrevételeket. Olyan észrevételekre, amelyek azon szabványalkotó szervezeteken keresztül érkeztek, amelyek elfogadták a helyes gyakorlat kódexét, kérésre a lehető leggyorsabban kell válaszolni. A válasz tartalmazza azt, hogy miért van szükség a vonatkozó nemzetközi szabványoktól való eltérésre.
O. Ha a szabványt elfogadták, azt azonnal nyilvánosságra kell hozni.
P. Egy WTO tag területén működő bármely érintett Fél kérésére a szabványalkotó szervezet haladéktalanul rendelkezésre bocsátja legutóbbi munkaprogramja vagy az általa létrehozott szabvány szövegét, vagy gondoskodik rendelkezésre bocsátásáról. Az ezen szolgáltatásért felszámított bármely díj a kézbesítés tényleges költségeit leszámítva azonos a hazai és külföldi felek esetében.
Q. A szabványalkotó szervezet méltányosan megfontolja az olyan konzultációk lehetőségét és megfelelő lehetőséget biztosít ezekre, amelyek tárgya a helyes gyakorlat kódexét elfogadó szabványalkotó szervezetek által ezen kódex működésére vonatkozólag tett bejelentés. A szabványalkotó szervezet minden objektív erőfeszítést megtesz annak érdekében, hogy minden panaszra megoldást találjon.
MEGÁLLAPODÁS A KERESKEDELMI VONZATÚ BERUHÁZÁSI INTÉZKEDÉSEKRŐL
A TAGOK
tekintettel arra, hogy a miniszterek a Punta del Este-i nyilatkozatban megállapodtak, hogy „a GATT-nak a beruházási intézkedések kereskedelmet korlátozó és torzító hatásaira vonatkozó cikkei működésének vizsgálatát követően, tárgyalások útján, amint helyénvaló, további olyan rendelkezéseket dolgoznak ki, amelyek szükségesek lehetnek az ilyen, kereskedelemre hátrányos hatások elkerüléséhez”;
azzal az óhajjal, hogy a világkereskedelem növekedésének és fokozatos liberalizációjának ösztönzését és a nemzetközi határokat átszelő beruházások elősegítését, hogy erősödjön valamennyi kereskedelmi partner, különösen a fejlődő ország tagok, gazdasági növekedése, a szabad verseny biztosítása mellett;
figyelemmel a fejlődő és különösen a legkevésbé fejlett ország tagok sajátos kereskedelmi, fejlesztési és pénzügyi szükségleteire;
elismerve, hogy bizonyos beruházási intézkedések kereskedelmet korlátozó és torzító hatásokkal járhatnak,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Hatály
E Megállapodás kizárólag az árukereskedelemmel kapcsolatos beruházási intézkedésekre vonatkozik (e Megállapodásban a továbbiakban: TRIM-ek).
2. cikk
Nemzeti elbánás és mennyiségi korlátozások
3. cikk
Kivételek
Az 1994. évi GATT szerinti valamennyi kivétel érvényes, amennyiben helyénvaló, e Megállapodás rendelkezéseire.
4. cikk
Fejlődő ország tagok
Valamely fejlődő ország tag olyan mértékben és olyan módon térhet el ideiglenesen a 2. cikk rendelkezéseitől, ahogyan az 1994. évi GATT XVIII. cikke, az 1994. évi GATT fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezéseiről szóló egyetértése és a fizetésimérleg-okokból megtett kereskedelmi intézkedésekről szóló, 1979. november 28-án elfogadott nyilatkozat (BISD 26S/205-209) a tag számára az 1994. évi GATT III. és XI. cikkeinek rendelkezéseitől való eltérésként megengedik.
5. cikk
Bejelentés és átmeneti rendelkezések
6. cikk
Átláthatóság
7. cikk
A Kereskedelmi Vonzatú Beruházási Intézkedések Bizottsága
8. cikk
Konzultáció és vitarendezés
Az e Megállapodás kapcsán felmerülő konzultációkra és viták rendezésére az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezései érvényesek.
9. cikk
Felülvizsgálat az Árukereskedelmi Tanács által
Nem több mint öt évvel a WTO-egyezmény hatálybalépése után az Árukereskedelmi Tanács felülvizsgálja e Megállapodás működését és, amint helyénvaló, javasolja a Miniszteri Konferencia szövegének módosítását. E felülvizsgálat folyamán az Árukereskedelmi Tanács megvizsgálja, hogy a Megállapodást ki kell-e egészíteni a befektetési politikára és a versenypolitikára vonatkozó rendelkezésekkel.
MELLÉKLET
SZEMLÉLTETŐ LISTA
Az 1994. évi GATT III. cikke (4) bekezdésében előírt nemzeti elbánás kötelezettségével összhangban nem álló TRIM-ek magukban foglalják azokat, amelyek kötelezőek vagy a hazai törvények, illetve adminisztratív döntések szerint érvényesíthetők, vagy amelyeknek betartása szükséges valamilyen előny megszerzéséhez, és amelyek megkövetelik:
belföldi származású vagy bármilyen belföldi forrásból származó termék valamely vállalkozás általi megvásárlását vagy felhasználását, függetlenül attól, hogy azt konkrét termékekben, termékek mennyiségében vagy értékében, vagy helyi termelése mennyiségének vagy értékének arányában határozták meg; vagy
hogy valamely vállalkozás import termék vásárlását vagy felhasználását az általa exportált helyi termékek mennyiségéhez vagy értékéhez viszonyított nagyságra korlátozzák.
Az 1994. évi GATT XI. cikkének (1) bekezdésében előírt, a mennyiségi korlátozások általános megszüntetésére vonatkozó kötelezettséggel összhangban nem álló TRIM-ek magukban foglalják azokat, amelyek kötelezőek, vagy a belföldi törvények, illetve adminisztratív döntések szerint érvényesíthetők, vagy amelyek betartása szükséges valamely előny megszerzéséhez, és amelyek
egy vállalkozás helyi termelésében felhasznált vagy ahhoz kapcsolódó termékek általa való importját általában, vagy az általa exportált helyi termelés mennyiségéhez vagy értékéhez kötött nagyságra korlátozzák;
egy vállalkozás helyi termeléshez felhasznált vagy ahhoz kapcsolódó termék importját úgy korlátozzák, hogy a vállalkozás devizához való hozzáférését a vállalkozásnak tulajdonítható külföldi deviza beáramláshoz kapcsolódó összegre korlátozzák; vagy
korlátozzák valamely vállalkozás termék exportját vagy exportra történő eladását, függetlenül attól, hogy azt konkrét termékekben, termékek mennyiségében vagy értékében, vagy helyi termelése mennyiségének vagy értékének arányában határozzák meg.
MEGÁLLAPODÁS A GATT 1994 VI. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL
A TAGOK AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
1. cikk
Elvek
A dömpigellenes intézkedés olyan intézkedés, amely csak az 1994. évi GATT VI. cikkében meghatározott körülmények között, és az e Megállapodás rendelkezéseinek megfelelően kezdeményezett és lefolytatott vizsgálatok után hozható ( 29 ). Az alábbi rendelkezések szabályozzák az 1994. évi GATT VI. cikkének alkalmazását, amennyiben a dömpingellenes törvények vagy rendelkezések alapján eljárásra kerül sor.
2. cikk
A dömping tényének a megállapítása
Az exportáló ország belföldi piacán a hasonló termék értékesítése vagy egy harmadik országnak történő eladás, amely alatta marad az értékesítési, általános és ügyviteli költségekkel növelt egységnyi termék-előállítás (állandó és változó) költségének, az ár miatt nem tekinthető rendes kereskedelmi ügyletnek, és a rendes érték megállapításakor elhanyagolható, ha a hatóságok ( 31 ) megállapítják, hogy az eladások megfelelően hosszú időtartam ( 32 ) alatt történtek, lényeges mennyiségben ( 33 ) és olyan áron, amely ésszerű időn belül nem fedezi az összes költséget. Ha a vizsgálat időtartama alatt az eladásnál a költség alatti termék egységnyi ára magasabb, mint a költségek súlyozott átlaga, úgy ezt az árat egy ésszerű időn belüli, megtérülést fedező árnak kell tekinteni.
A 2. pont alkalmazásában a költségeket általában a vizsgált exportőr vagy termelő által nyilvántartott adatok alapján kell kiszámítani, feltéve, hogy ezek az adatok megfelelnek az exportáló ország általánosan elfogadott számviteli elveinek, és elfogadhatóan tükrözik a vizsgált termék gyártásának, illetve értékesítésének költségeit. A hatóságoknak meg kell vizsgálniuk minden olyan bizonyítékot, amely a megfelelő költségfelosztásról rendelkezésükre áll, beleértve azokat is, amelyeket az exportőr vagy a termelő a vizsgálat során bocsátott rendelkezésükre, feltéve, hogy az exportőr vagy a termelő hagyományosan ilyen költségfelosztást alkalmazott, különös tekintettel a helyes amortizációs és értékcsökkenési időszakok, a tőkeberuházások és az egyéb fejlesztési költségek megállapítására. Amennyiben nem szerepelnek a jelen alpont költségfelosztásról szóló részében, a költségeket megfelelő módon ki kell igazítani azoknál az egyszeri költségtételeknél, amelyek a jelen és/vagy jövőbeli termelést segítik elő, vagy olyan körülmények fennállása esetén, amikor a vizsgálat ideje alatt a költségeket induló tevékenységek befolyásolják ( 34 ).
A 2. pont alkalmazásában az ügyviteli, értékesítési és általános költségeknek, valamint a nyereségnek olyan tényleges adatokon kell alapulniuk, amelyek a vizsgált exportőrnél vagy termelőnél hasonló termék gyártására és értékesítésére vonatkoznak a rendes kereskedelmi forgalomban. Amikor a fenti értékek ilyen módon nem állapíthatóak meg, az értékeket a következőképpen kell meghatározni:
az illető exportőrnél vagy termelőnél ténylegesen felmerült és realizált pénzösszeg, a származási ország belföldi piacán az azonos általános kategóriába tartozó termékek gyártásához és értékesítéséhez viszonyítva;
a többi vizsgált exportőr vagy termelő esetében ténylegesen felmerült és realizált pénzösszegek súlyozott átlaga, a hasonló termékek gyártásához és értékesítéséhez viszonyítva a származási ország belföldi piacán;
bármely egyéb elfogadható módszer, feltéve, hogy az ilyen módon megállapított nyereség nem haladja meg azt a nyereséget, amelyet más exportőrök vagy termelők akkor realizálnak, amikor azonos általános kategóriába tartozó terméket értékesítenek a származási ország belföldi piacán.
Amikor a 4. pontban előírt összehasonlításhoz valutaátváltásra van szükség, ezt az átváltást az eladás napján érvényes valutaárfolyamon kell végrehajtani ( 36 ), azzal a kikötéssel, hogy amennyiben az érintett exportértékesítéshez közvetlenül határidős valutaügylet kapcsolódik, akkor a határidős ügylet átváltási árfolyamát kell alkalmazni. Az árfolyam-ingadozást nem kell figyelembe venni, és a hatóságoknak a vizsgálat során legalább 60 napot kell biztosítaniuk az exportőröknek arra, hogy exportáraikat kiigazíthassák olyan módon, hogy azok tükrözzék a vizsgálat ideje alatti tartós árfolyammozgásokat.
A 4. pont megfelelő összehasonlítást előíró rendelkezéseinek értelmében, a vizsgálat ideje alatt fennálló dömpingkülönbözet létezését általában úgy kell megállapítani, hogy össze kell hasonlítani a rendes érték súlyozott átlagát az összes összehasonlítható exportügylet árainak súlyozott átlagával, vagy pedig úgy, hogy a rendes értéket tranzakciónként kell összevetni az exportárakkal. A súlyozott átlag alapján megállapított rendes értéket akkor lehet összehasonlítani az egyes exportügyletek áraival, ha a hatóságok olyan exportárakat találnak, amelyek jelentősen eltérnek az egyes vásárlók, régiók vagy időszakok esetében, és ha az exportőr magyarázatot nyújt arra nézve, miért nem lehet ezeket a különbségeket megfelelőképpen figyelembe venni a súlyozott átlagonkénti vagy a tranzakciónkénti összehasonlítás alkalmazásakor.
3. cikk
A kár megállapítása ( 37 )
A jelentős kár veszélyének megállapítása nem puszta állításon, feltevésen, vagy távoli eshetőségen, hanem tényeken kell, hogy alapuljon. Világosan előreláthatónak és közelinek kell lennie a körülmények olyan változásának, amely azt a helyzetet idézi elő, amelyben a dömping kárt okoz ( 38 ). A jelentős kárveszély fennállásának megállapításakor a hatóságoknak többek között az alábbi tényezőket kell megvizsgálniuk:
a belföldi piacra érkező dömpingelt importáru mennyiségének emelkedését, amely valószínűsíti a jelentősen megnövekedett importot;
elegendő, szabadon felhasználható kapacitás vagy pedig jelentős, küszöbön álló kapacitásnövekedés megjelenését az exportőrnél, amely arra utal, hogy valószínűleg jelentősen megnövekedett az importáló tag piacára irányuló dömpingelt export, figyelembe véve, hogy az esetleges exporttöbblet befogadására más exportpiacok is rendelkezésre állnak-e;
az importáru olyan áron érkezik-e az országba, amely a belföldi árakra jelentős leszorító vagy lefojtó hatást gyakorol, és amely valószínűleg meg fogja növelni a további import iránti keresletet;
a vizsgálat alatt álló termék raktárkészleteit.
A fenti tényezők közül önmagában egy sem adhat döntő útmutatást, de az összes ismérv jelenléte esetén le kell vonni azt a következtetést, hogy további dömpingelt export várható, és hogy dömpingellenes intézkedések hiányában jelentős kár merül majd fel.
4. cikk
A belföldi iparág meghatározása
E Megállapodás alkalmazásában a „belföldi iparág” kifejezés a hasonló termék belföldi termelőinek összességére vagy közülük azokra vonatkozik, amelyeknek együttes termékkibocsátása a teljes belföldi termelés jelentős hányadát teszi ki, kivéve az alábbiakat:
abban az esetben, amikor a termelők kapcsolt viszonyban állnak ( 39 ) az állítólagos dömpingtermék importőreivel vagy exportőreivel, illetve ha ők maguk importálják a terméket, a „belföldi iparág” értelmezhető a többi termelőre vonatkozó kifejezésként;
kivételes esetekben, a tag területe a vizsgált termelés szempontjából két vagy több versenypiacra osztható, és az egyes piacok termelői külön iparágnak tekinthetők, amennyiben a) az ilyen piac termelői a szóban forgó áruból teljes vagy majdnem teljes termelésüket ezen a piacon értékesítik, és b) a piac keresletének kielégítésében nem játszanak jelentős szerepet a kérdéses terméket az ország más részein előállító termelők. Ilyen körülmények között a károkozás megállapítható még abban az esetben is, amikor a kár nem érinti a teljes belföldi termelés jelentős hányadát, feltéve, hogy a dömpingelt import egy ilyen elszigetelt piacra összpontosul, és ha, ezen túlmenően, a dömpingelt import kárt okoz a piac valamennyi vagy szinte valamennyi termelőjének.
5. cikk
Eljárás kezdeményezése és az azt követő vizsgálat
Az 1. pontban szereplő kérelemnek bizonyítékot kell tartalmaznia a) a dömpingről, b) arról, hogy az 1994. évi GATT 6. cikke értelmében és e Megállapodás értelmezésével összhangban károkozás történt, valamint arról, hogy c) a dömpingelt import és az állítólagos kár között ok-okozati összefüggés áll fenn. Olyan egyszerű állítás, amelyet nem támaszt alá releváns bizonyíték, nem teljesíti a jelen pontban megszabott feltételeket. A kérelemnek tartalmazni kell az alábbi, a kérelmező számára ésszerűen hozzáférhető információt:
a kérelmező nevét, és a kérelmező belföldi termelésének volumenét és értékét a hasonló termék vonatkozásában. Abban az esetben, amikor az írásos kérelmet egy belföldi iparág nevében nyújtják be, a kérelemnek azonosítania kell azt az iparágat, amelynek a nevében a kérelmet benyújtják, azaz közölnie kell a hasonló terméket előállító ismert belföldi termelők (vagy pedig a hasonló terméket előállító belföldi termelők szövetségeinek) névlistáját, és a lehetséges mértékben meg kell határoznia, milyen mennyiségben és értékben állítják elő ezek a termelők a hasonló terméket;
az állítólagos dömpingáru teljes leírását, az érintett származási vagy export országot, esetleg országokat, valamennyi ismert exportőr vagy külföldi termelő nevét, és a kérdéses terméket importáló személyek névsorát;
tájékoztatást a kérdéses termék fogyasztói áráról a származási vagy exportáló országban vagy országokban, (illetve ahol erre mód van, információt arra vonatkozóan, milyen áron adja el a származási vagy exportáló ország vagy országok a terméket egy harmadik országnak esetleg országoknak, vagy információt a termék számított értékéről), információt az exportárakról, vagy ahol erre mód van, arról az árról, amelyen a terméket az importáló tag területén az első független vásárlónak továbbadják;
az állítólagosan dömpingelt import mennyiségének növekedésére vonatkozó információt, valamint tájékoztatást arról, hogy ez az import milyen hatást gyakorol a hasonló termék áraira a belföldi piacon, és ebből következően milyen hatással jár a belföldi iparágra nézve. Az utóbbi hatást a 3. cikk 2. és 4. pontjában felsoroltakhoz hasonló, a hazai iparág állapotát befolyásoló releváns tényezők és mutatók segítségével be kell bizonyítani.
6. cikk
Bizonyíték
A külföldi termelők exportőreinek, akik kézhez kapják a dömpingellenes vizsgálatban használatos kérdőíveket, legalább 30 napot kell biztosítani a válaszadásra ( 43 ). Méltányos elbírálásban kell részesíteni minden, a 30 napos határidő meghosszabbítására irányuló kérelmet, és amennyiben az exportőr kérését megindokolja, a hosszabbítást minden lehetséges esetben meg kell adni.
A bizonyítékokra vonatkozó titoktartási kötelezettséget szem előtt tartva, az érdekelt felek által írásban benyújtott bizonyítékot azonnal hozzáférhetővé kell tenni a vizsgálatban résztvevő többi érdekelt fél számára.
A vizsgálat megindításával egyidőben, a hatóságoknak át kell adniuk az 5. cikk 1. pontjának megfelelően benyújtott írásos kérelem teljes szövegét az ismert exportőröknek ( 44 ), valamint az exportáló tag hatóságainak, és igény esetén hozzáférhetővé kell tenniük azt a többi a vizsgálatban érintett, érdekelt fél számára. Megfelelően tekintettel kell lenniük az 5. pontban említett titoktartási kötelezettségre.
A hatóságoknak fel kell kérniük az érdekelt feleket arra, hogy a nem bizalmas összefoglalók összeállításához bizalmas információt bocsássanak rendelkezésre. Ezeknek az összefoglalóknak megfelelően részletezettnek kell lenniük a rendelkezésre bocsátott titkos információ lényegének elfogadható megértéséhez. Kivételes esetekben az érintett felek közölhetik, hogy az ilyen információ nem alkalmas összefoglaló készítésére. Ilyen kivételes esetekben, az érintett félnek meg kell indokolnia, hogy miért nem lehetséges az összefoglaló készítése.
Amennyiben a hatóságok a bizalmas kezelés iránti kérelmet indokolatlannak tartják, és az információ rendelkezésre bocsátója vonakodik akár az információ közzétételétől, akár attól, hogy engedélyt adjon az információ általános összefoglaló formájában történő feltárására, a hatóságok figyelmen kívül hagyhatják az ilyen információt, kivéve azt az esetet, amikor megfelelő források kielégítően bizonyítják az információ helyességét ( 46 ).
Az exportőrök, a termelők, az importőrök vagy a termékfajták, bármely, jelen pont értelmében képzett csoportjait, lehetőség szerint az érintett exportőrök, termelők vagy importőrök belegyezésével, és velük konzultálva kell összeállítani.
Azokban az esetekben, amikor a hatóságok a jelen pont értelmében korlátozták a vizsgálatot, minden olyan exportőr vagy termelő esetében meg kell határozniuk az egyéni dömpingkülönbözetet, amely előzetesen nem került ugyan kiválasztásra, de időben benyújtotta a szükséges információkat abból a célból, hogy azokat a vizsgálat során figyelembe vegyék, kivéve azt a helyzetet, amikor az exportőrök és a termelők száma olyan magas, hogy az egyéni dömpingkülönbözetek meghatározása túl nagy terhet róna a hatóságokra és megakadályozná azt, hogy a vizsgálatot időben befejezzék. Az önkéntes válaszadás nem utasítható vissza.
E Megállapodás alkalmazásában az „érdekelt felek” az alábbiak:
a vizsgálat tárgyát képező termék exportőre, külföldi előállítója vagy importőre, illetve azok a szakmai vagy üzleti szerveződések, amelyek tagságának nagy részét az ilyen termékek előállítói, termelői vagy importőrei alkotják;
az exportáló tag kormánya; és
azok a termelők, akik az importáló tagban hasonló terméket állítanak elő, illetve azok a szakmai vagy üzleti szerveződések, amelyek tagságának nagy részét azok a termelők alkotják, akik az importáló tagban hasonló terméket állítanak elő.
Ez a lista nem zárja ki azt, hogy a tagok az említetteken kívül más belföldi vagy külföldi feleket is érdekelt félnek tekintsenek.
7. cikk
Ideiglenes intézkedések
Az ideiglenes intézkedések csak akkor alkalmazhatók, ha
az 5. cikk rendelkezéseinek megfelelően vizsgálatot indítottak, ezt közzétették, és az érdekelt felek megfelelő lehetőséget kaptak arra, hogy az információt rendelkezésre bocsássák és észrevételeiket megtegyék;
a dömping tényéről és az általa a hazai iparágnak okozott kárról előzetes, megerősítő határozat született; és
az illetékes hatóságok úgy ítélik meg, hogy az intézkedések szükségesek a vizsgálat alatti károkozás megakadályozására.
8. cikk
Árral kapcsolatos kötelezettségvállalások
9. cikk
A dömpingellenes vám kivetése és behajtása
Amikor a dömpingellenes vám összegét visszamenőleges alapon vetik ki, a dömpingellenes vám kifizetésének végleges kötelezettségét a lehető leghamarabb meg kell állapítani, általában a dömpingellenes vámösszeg végleges meghatározására irányuló kérelem napjától számított 12 hónapon belül, de semmi esetre sem 18 hónapon azon túl ( 48 ). A jelen alpont értelmében, a visszatérítésnek általában a végleges kötelezettség meghatározásától számított 90 napon belül meg kell történnie. Abban az esetben, ha a visszatérítés nem történik meg 90 napon belül a hatóságoknak erre, igény esetén, magyarázatot kell adniuk.
Amikor a dömpingellenes vám összegét a jövőben bekövetkező import vonatkozásában vetik ki, rendelkezést kell hozni arról, hogy igény esetén azonnal visszatérítendő minden olyan vám, amelyet a dömpingkülönbözeten felül fizettek be. Az ilyen, a tényleges dömpingkülönbözet összegén felül befizetett vám visszatérítésének általában a dömpingellenes vám tárgyát képező termék importőre által benyújtott, megfelelő bizonyítékokkal alátámasztott visszatérítési igény keltétől számított 12 hónapon belül meg kell történnie, de semmi esetre sem később 18 hónapnál. Az engedélyezett visszatérítésnek általában a fenti döntéstől számított 90 napon belül meg kell történnie.
Annak meghatározásakor, hogy jár-e, és milyen mértékű visszatérítés, amikor az exportárat a 2. cikk 3. pontjával összhangban állapították meg, a hatóságoknak figyelembe kell venniük a rendes értékben bekövetkezett bármely változást, az import és a viszonteladás között felmerült költségekben bekövetkezett bármely változást, valamint a viszonteladói ár bármely mozgását, amelyet a későbbi értékesítési ár megfelelően tükröz, és amennyiben a fentiekről meggyőző erejű bizonyíték áll rendelkezésükre, az exportárat a kifizetett dömpingellenes vám levonása nélkül kell megállapítaniuk.
Amikor a 6. cikk 10. pontjának második mondata értelmében a hatóságok korlátozzák a vizsgálatot, a vizsgálati mintában nem szereplő exportőrök, illetve importőrök importjára kivetett dömpingellenes vám nem haladhatja meg
a kiválasztott exportőröknél vagy termelőknél megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, vagy
amennyiben a dömpingellenes vámfizetési kötelezettséget a jövőbeli rendes érték alapján számították ki, a kiválasztott exportőrök vagy termelők rendes értékének súlyozott átlaga és az egyedileg nem vizsgált exportőrök vagy termelők exportárai közti különbözetet,
feltéve, hogy e pont céljaira, a hatóságok figyelmen kívül hagynak minden zérus és minimális nagyságú különbözetet, valamint azo kat a különbözeteket, amelyeket a 6. cikk 8. pontjában leírt körülmények között állapítottak meg. A hatóságok egyedi vámokat vagy rendes értékeket kötelesek alkalmazni bármely olyan exportőr vagy termelő importjára, amelyeket nem vontak be a vizsgálatba, és amelyek a vizsgálat során, a 6. cikk 10.2. alpontja rendelkezései szerint, a szükséges információt benyújtották.
10. cikk
Visszamenőleges hatály
Végleges dömpingellenes vám vethető ki azokra a termékekre, amelyek az ideiglenes intézkedések alkalmazásának megkezdése előtt 90 napon belül, fogyasztás céljára érkeztek az országba, és ha a hatóságok a kérdéses dömpingáruról megállapítják, hogy
a dömping már jelentős ideje kárt okoz, vagy pedig az importőr tudott, vagy tudnia kellett volna arról, hogy az exportőr dömpingel és az ilyen dömping kárt okoz, és
a kárt egy termék viszonylag rövid időn belül történő, nagy tömegű importja okozta, amely, figyelembe véve az időzítést és a dömpingelt import volumenét, valamint az egyéb körülményeket (mint például az importáru raktárkészleteinek gyors növekedését), lényegesen rontja az alkalmazandó végleges dömpingellenes vám orvosló hatását, feltéve, hogy az érintett importőrök lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére.
11. cikk
A dömpingellenes vámok és az árral kapcsolatos kötelezettségvállalások időtartama és felülvizsgálata
12. cikk
Közzététel és a határozatok indoklása
A vizsgálat megindításáról szóló közzétételnek tartalmaznia kell, vagy pedig egy külön jelentésben ( 51 ) kell elérhetővé tenni, az alábbiakra vonatkozó, kielégítő információt:
az érintett termék, valamint az exportáló ország vagy országok neve;
a vizsgálat megindításának napja;
a dömping feltételezésének alapja a kérelemben;
a károkozás feltételezésének alapjául szolgáló tényezők összefoglalása;
az a cím, amelyre az érdekelt felek előterjesztéseiket küldhetik;
az a határidő, amelyet az érintett felek álláspontjuk ismertetésére kapnak.
Az ideiglenes intézkedések bevezetéséről szóló közzétételnek megfelelő részletességgel tartalmaznia kell, vagy pedig egy külön jelentésben kell elérhetővé tenni, a dömping tényéről és a károkozásról szóló előzetes döntések indoklását, és hivatkozni kell azokra a tény- és jogkérdésekre, amelyek az érvek elfogadásához vagy elutasításához vezettek. A titoktartási kötelezettséget megfelelő mértékben szem előtt tartva, az ilyen közzétételnek vagy jelentésnek tartalmaznia kell:
a szállítók nevét, vagy ha ez nem lehetséges, az érintett szállító országokat;
a termék vámcélokra elegendő leírását;
a megállapított dömpingkülönbözetet, valamint az exportár és a rendes érték 2. cikk szerinti megállapításához és összehasonlításához használt módszer alkalmazásának teljes körű indoklását;
a kár 3. cikk szerinti meghatározásakor figyelembe vett tényezőket;
a határozathoz vezető legfontosabb okokat.
Abban az esetben, amikor pozitív határozat írja elő a végleges vám kivetését vagy az árral kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadását, a vizsgálat lezárásáról vagy felfüggesztéséről szóló közzétételnek, a titoktartási kötelezettséget szem előtt tartva, tartalmaznia kell, vagy pedig külön jelentésben kell elérhetővé tenni minden olyan, azokra a tényekre, jogkérdésekre és okokra vonatkozó releváns információt, amely a végleges intézkedés bevezetéséhez vagy az árral kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadásához vezetett. Nevezetesen, az értesítésnek vagy jelentésnek tartalmaznia kell a 2.1. alpontban meghatározott információt, az exportőrök és az importőrök vonatkozó érvei és kérései elfogadásának vagy elutasításának indoklását, valamint a 6. cikk 10.2. alpontjának értelmében hozott döntések alapját.
A kötelezettségvállalás 8. cikk szerinti elfogadását követő vizsgálat felfüggesztéséről vagy beszüntetéséről szóló közzétételnek tartalmaznia kell, vagy pedig külön jelentésen kell elérhetővé tenni a kötelezettségvállalás nem titkos részét.
13. cikk
Bírói felülvizsgálat
Minden olyan tagnak, amelynek nemzeti jogrendszere tartalmaz rendelkezéseket a dömpingellenes intézkedésekről, fenn kell tartania bírósági, választott bírósági vagy közigazgatási bíróságait vagy testületeit, illetve eljárásait, többek között a végleges határozatokhoz és a határozatoknak a 11. cikk értelmében történő felülvizsgálatához kapcsolódó közigazgatási intézkedések azonnali felülvizsgálatára. Az ilyen testületeknek vagy eljárásoknak függetleneknek kell lenniük a kérdéses határozatért vagy felülvizsgálatért felelős hatóságoktól.
14. cikk
Harmadik ország nevében végrehajtott dömpingellenes intézkedés
15. cikk
Fejlődő ország tagok
Elismert tény, hogy akkor, amikor e Megállapodás értelmében dömpingellenes intézkedéseket alkalmaznak, a fejlett országok tagoknak különös tekintettel kell lenniük a fejlődő ország tagok különleges helyzetére. A fejlődő ország tagok alapvető érdekeit sértő dömpingellenes vámok kivetése előtt fel kell tárniuk a Megállapodás által biztosított építő jellegű jogorvoslatok alkalmazásának lehetőségét.
II. RÉSZ
16. cikk
A Dömpingellenes Gyakorlatok Bizottsága
17. cikk
Konzultáció és vitarendezés
A panaszos fél kérésére a DSB-nek bizottságot kell létrehoznia, amely az alábbi adatok alapján kivizsgálja a kérdést:
a kérelmet benyújtó tag írásos nyilatkozata arról, miként sérült vagy szűnt meg az e Megállapodásból közvetve vagy közvetlenül származó előnye, illetve miként szenvedett hátrányt e Megállapodás céljainak teljesítése, és
azok a tények, amelyeket a megfelelő belföldi eljárásokkal összhangban az importáló tag hatóságainak rendelkezésére bocsátottak.
Az 5. pontban említett ügy kivizsgálásakor:
a tényállás vizsgálatakor a bizottságnak meg kell bizonyosodnia arról, hogy a hatóságok helyesen állapították-e meg a tényeket, és hogy a tények értékelésekor objektív és elfogulatlan módon jártak-e el. Amennyiben a tényeket helyesen állapították meg, és a tények értékelésekor objektív és elfogulatlan módon jártak el, még abban az esetben sem változtatható meg az értékelés, ha a bizottság attól eltérő következtetésre jutott;
a bizottságnak a Megállapodás vonatkozó rendelkezéseit a nemzetközi közjog általános szabályaival összhangban kell értelmeznie. Ahol a bizottság úgy találja hogy, a Megállapodás egynél többfajta lehetséges értelmezést enged meg, a bizottság akkor nyilváníthatja a hatóságok intézkedését a Megállapodással összhangban állónak, ha az a lehetséges értelmezések egyikére támaszkodik.
III. RÉSZ
18. cikk
Záró rendelkezések
A 9. cikk (3) bekezdésében tárgyalt visszatérítési eljárásokban számított dömpingkülönbözetekre a legutóbb dömping határozat vagy felülvizsgálat során használt szabályok érvényesek.
A 11. cikk 3. pontjának alkalmazásában az érvényben lévő dömpingellenes intézkedések csak a WTO-egyezménynek a tag számára történő hatálybalépéséig tekintendők érvényesnek, kivéve azokat az eseteket, amikor a tag hatályos belföldi jogrendjébe már ezt megelőzően bevezették a pontban tárgyalttal megegyező típusú kikötést.
I. MELLÉKLET
A 6. CIKK 7. PONTJA SZERINT VÉGZETT HELYSZÍNI VIZSGÁLAT ELJÁRÁSAI
A vizsgálat megindításakor az exportáló tag hatóságait és az összes ismert, az ügyben érdekelt céget tájékoztatni kell a helyszíni vizsgálat folytatására irányuló szándékról.
Ha kivételes esetekben a vizsgálóbizottságba nem állami szakértőt is be kívánnak vonni, erről tájékoztatni kell az exportáló tag vállalkozásait és hatóságait. Az ilyen nem kormányzati szakértőkre a titkossági követelmények esetén hathatós szankciókat kell alkalmazni.
A látogatás időpontjának végleges meghatározása előtt, általános gyakorlatként meg kell szerezni az érintett cég kifejezett hozzájárulását.
Az érintett cég hozzájárulásának megszerzését követően, a vizsgálatot végző hatóságoknak azonnal közölniük kell az exportáló tag hatóságaival a felkeresendő cégek nevét és címét, valamint a látogatás kitűzött időpontját.
Az érintett céget a látogatás előtt elegendő idővel értesíteni kell.
A kérdőív magyarázatának céljából csak az exportáló cég kérésére tehető látogatás. Ilyen látogatás csak akkor tehető, ha a) az importáló tag hatóságai értesítik az érintett tag képviselőit, és b) az utóbbiak nem emelnek kifogást a látogatás ellen.
Mivel a helyszíni vizsgálat célja a rendelkezésre bocsátott információ ellenőrzése, illetve további részletek megismerése, a vizsgálatot a kérdőívre adott válasz kézhezvétele után kell lebonyolítani, kivéve, ha a vállalkozás beleegyezik az ettől eltérő idejű látogatásba, és a várható látogatásról a hatóságok az exportáló tag kormányát is értesítik, és az nem emel kifogást ellene; általános gyakorlatnak kell továbbá lennie annak is, hogy az érintett cégeket a látogatást megelőzően tájékoztatják az ellenőrzendő információ általános jellegéről és arról, hogy milyen további információt kell biztosítaniuk, bár ez nem zárja ki azt, hogy a helyszínen az újonnan szerzett információ fényében további részletek kiszolgáltatását kérjék.
Az exportáló tag által feltett, és a helyszíni vizsgálat sikerének szempontjából alapvető kérdésekre és információkérésre, amennyiben lehetséges, a látogatást megelőzően választ kell adni.
II. MELLÉKLET
A 6. CIKK 8. PONTJA SZEMPONTJÁBÓL ELÉRHETŐ LEGJOBB INFORMÁCIÓ
A vizsgálat megindítása után a hatóságoknak a lehető legrövidebb időn belül részletesen meg kell határozniuk, hogy milyen információt kérnek az érdekelt féltől, és azt is, hogy az érintett fél a válaszadáskor milyen módon strukturálja az információt. A hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az érintett fél tudomást szerezzen arról, hogy amennyiben ésszerű időn belül nem szolgáltat információt, a hatóságoknak jogukban áll a rendelkezésükre álló tények alapján határozatot hozni, beleértve azokat a tényeket is, amelyeket a belföldi ipar vizsgálatot kezdeményező kérvénye tartalmaz.
A hatóságok kérhetik azt is, hogy az érdekelt fél egy bizonyos adathordozón (pl. mágnesszalagon) vagy egy bizonyos számítógépes nyelven adjon választ. Amennyiben ilyen igény áll fenn, a hatóságoknak meg kell vizsgálniuk, hogy az érintett fél ésszerűen képes-e a választott adathordozón vagy számítógépes nyelven történő válaszadásra, és nem kérhetik a felet arra, hogy az általa használt számítógépes rendszertől eltérő rendszert használjon a válaszadásra. A hatóság nem ragaszkodhat a számítógépes válaszadáshoz, ha az érdekelt fél nem rendelkezik számítógépes nyilvántartási rendszerrel, és ha az igényelt módon történő válaszadás túl nagy terhet róna az érintett félre, pl. jelentős többletköltséggel és fáradsággal járna. A hatóságok nem ragaszkodhatnak ahhoz, hogy az érintett fél egy bizonyos adathordozón vagy egy bizonyos számítógépes nyelven adjon választ, amennyiben az érintett fél nem a megjelölt adathordozón vagy számítógépes nyelven végzi számítógépes könyvelését, és hogyha az igényelt módon történő válaszadás túl nagy terhet róna az érintett félre, pl. jelentős többletköltséggel és fáradsággal járna.
Minden olyan ellenőrizhető információt, amelyet megfelelő, a vizsgálat során szükségtelen nehézségek nélkül felhasználható formában, megfelelő időben, és amennyiben lehetséges, a hatóságok által igényelt adathordozón vagy számítógépes nyelven nyújtottak be, a határozathozatalkor figyelembe kell venni. Ha az érintett fél nem a meghatározott adathordozón vagy számítógépes nyelven nyújtotta be válaszát, de a hatóságok úgy ítélik meg, hogy 2. pont feltételei teljesülnek, akkor nem mondható, hogy nem megfelelő adathordozón vagy számítógépes nyelven benyújtott válasz jelentősen hátráltatja a vizsgálatot.
Amikor a hatóságok nem tudják az illető adathordozón (pl. mágnesszalagon) benyújtott információt feldolgozni, akkor az információt írott vagy más, a hatóságok számára elfogadható formában kell benyújtani.
Bár előfordulhat, hogy a rendelkezésre bocsátott információ nem minden szempontból ideális, ez nem indokolja azt, hogy a hatóságok azt figyelmen kívül hagyják, feltéve, hogy az érdekelt Fél legjobb képességei szerint járt el.
Amennyiben a bizonyítékot vagy az információt nem fogadják el, az azt benyújtó felet tájékoztatni kell az elutasítás okáról, és a vizsgálat időhatárait megfelelőképpen szem előtt tartva lehetőséget kell számára biztosítani ahhoz, hogy ésszerű időn belül további magyarázatot nyújtson. Amennyiben a hatóságok az ilyen további magyarázatot nem ítélik kielégítőnek, a bizonyíték vagy információ elutasítását minden közzétett határozatban meg kell indokolniuk.
Amikor a hatóságok kénytelenek következtetéseiket, köztük a rendes értékkel kapcsolatos következtetéseket is, másodkézből szerzett információra alapozni, beleértve azt az információt is, amelyeket a vizsgálatot kezdeményező kérvény tartalmaz, rendkívüli körültekintéssel kell eljárniuk. Ilyen esetben, amennyiben ez lehetséges, a hatóságoknak a rendelkezésükre álló független források, például nyilvános árlisták, hivatalos importstatisztikák és vámáru-nyilatkozatok, illetve a vizsgálat során a többi érdekelt féltől szerzett információk alapján ellenőrizniük kell az információ valódiságát. Nyilvánvaló azonban, hogy az a helyzet, amikor az érdekelt fél nem hajlandó együttműködni, és releváns információt tart vissza a hatóságoktól, olyan eredményhez vezethet, amely az érintett fél számára kedvezőtlenebb annál, amely készséges közreműködése esetén születhetett volna.
MEGÁLLAPODÁS AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY VII. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRA
ÁLTALÁNOS BEVEZETŐ MEGJEGYZÉSEK
1. E Megállapodás szerint a vámérték elsődleges alapja az „ügyleti érték” úgy, ahogyan azt az 1. cikk meghatározza. Az 1. cikk a 8. cikkel együtt értelmezendő, amely rendelkezik többek között a ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár kiigazításáról azon esetekben, amikor a vevő számára felmerülnek bizonyos olyan specifikus elemek, amelyek a vámcélokra történő értékmegállapítás részének tekintendők, de amiket az importált áruért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árba nem foglaltak bele. A 8. cikk rendelkezik arról is, hogy az ügyleti értékbe bele kell számítani bizonyos olyan ellenszolgáltatásokat is, amelyek nem pénz, hanem meghatározott termékek vagy szolgáltatások formájában kerülhetnek a vevőtől az eladóhoz. A 2-7. cikkek rendelkeznek a vámérték meghatározásának módszereiről mindazon esetben, amikor az az 1. cikk rendelkezései szerint nem lehetséges.
2. Amikor a vámérték nem határozható meg az 1. cikk rendelkezései szerint, rendes körülmények között konzultációra kerül sor a vámhatóság és az importőr között azzal a céllal, hogy a 2. vagy a 3. cikk rendelkezései szerint megállapodjanak a vámérték alapját illetően. Előfordulhat például, hogy az importőr olyan információval rendelkezik azonos vagy hasonló importáruk vámértékéről, amely a vámhatóság számára az import helyén azonnal nem hozzáférhető. Másrészt a vámhatóságnak is lehet olyan információja azonos vagy hasonló importáruk vámértékéről, amely az importőr számára nem hozzáférhető. A két fél közötti konzultációs folyamat lehetővé teszi az üzleti titoktartás követelményeinek megfelelő információcserét azzal a céllal, hogy a vám céljaira szolgáló érték megfelelő alapját meghatározzák.
3. Az 5. és 6. cikk két bázist állapít meg a vámérték azon esetekben való meghatározásához, amikor az az importáru vagy az importáruval azonos vagy hasonló importáru ügyleti értéke alapján nem határozható meg. Az 5. cikk (1) bekezdése szerint a vámértéket annak az árnak alapján határozzák meg, amelyen az árukat az importáló országban egy, az eladótól független vevőnek abban az állapotban értékesítik, ahogyan azok importra kerülnek. Az importőrnek joga van ahhoz is, hogy az import után továbbfeldolgozásra kerülő áruk értékét az 5. cikk szerint határoztassa meg, amennyiben azt kéri. A 6. cikk szerint a vámérték a számított érték alapján kerül megállapításra. Mindkét módszer bizonyos nehézségekkel jár, ezért az importőrnek a 4. cikk rendelkezései szerint joga van választani a két módszer alkalmazási sorrendje között.
4. A 7. cikk rögzíti, hogyan kell a vámértéket meghatározni azokban az esetekben, amikor az egyik előző cikk rendelkezései alapján sem határozható meg.
A TAGOK,
tekintettel a többoldalú kereskedelmi tárgyalásokra,
azon óhajtól vezérelve, hogy előmozdítsák az 1994. évi GATT céljainak megvalósítását és további előnyöket biztosítsanak a fejlődő országok nemzetközi kereskedelmének,
elismerve az 1994. évi GATT VII. cikke rendelkezéseinek fontosságát, és azon óhajtól vezérelve, hogy azok alkalmazására, végrehajtásuk fokozottabb egységessége és bizonyossága céljából, szabályokat dolgozzanak ki,
elismerve annak szükségességét, hogy az áruk vámérték-megállapítási rendszere igazságos, egységes és semleges legyen, ami kizárja önkényes vagy fiktív vámértékek alkalmazását,
elismerve, hogy az áruk vámérték-megállapításának alapja a lehető legteljesebb mértékben az értékelendő áru ügyleti értéke kell legyen,
elismerve, hogy a vámértéknek egyszerű és méltányos, a kereskedelmi gyakorlattal összhangban álló feltételeken kell alapulnia, és hogy az értékelési eljárásnak általánosan, a beszerzési források közötti különbségtétel nélkül, alkalmazottnak kell lennie,
elismerve, hogy az értékelési eljárások nem használhatók fel a dömping elleni harcban,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
A VÁMÉRTÉK-MEGÁLLAPÍTÁS SZABÁLYAI
1. cikk
Az importált áruk vámértéke az ügyleti érték, vagyis az az ár, kiigazítva a 8. cikk rendelkezéseinek megfelelően, amelyet az importáló országba irányuló export célú eladás során az árukért ténylegesen fizettek vagy fizetni fognak, feltéve, hogy
a vevő számára az áru feletti rendelkezésre vagy az általa történő felhasználásra vonatkozóan nincsenek egyéb korlátozások, mint
amiket az importáló ország törvényei vagy állami hatóságai előírnak vagy megkövetelnek,
amik behatárolják azt a földrajzi területet, amelyen belül az áruk viszonteladásra kerülhetnek, vagy
amik az áruk értékét lényegesen nem érintik;
az eladás vagy az ár nem függ olyan feltételektől vagy ellenszolgáltatásoktól, amelyek értéke az értékelendő áru vonatkozásában nem határozható meg;
az áruk vevő általi későbbi viszonteladásából, átruházásából vagy felhasználásából származó haszon semmilyen része nem jut közvetlenül vagy közvetve az eladóhoz, kivéve, ha megfelelő kiigazítás tehető a 8. cikk rendelkezései szerint; és
a vevő és az eladó független egymástól, illetve, amennyiben nem függetlenek, hogy az ügyleti érték a 2. pont szerint vámcélokra elfogadható.
Annak meghatározásakor, hogy az ügyleti érték elfogadható-e e cikk (1) bekezdésének céljaira, az a tény, hogy a vevő és az eladó a 15. cikk értelmezése szerint nem független egymástól, önmagában nem elegendő alap arra, hogy az ügyleti értéket elfogadhatatlannak tekintsék. Ilyen esetben megvizsgálják az eladás sajátos körülményeit, és elfogadják az ügyleti értéket, amennyiben a kapcsolat nem befolyásolta az árat. Amennyiben az importőr által nyújtott vagy más forrásokból szerzett információ alapján a vámszervek alapos okkal úgy ítélik meg, hogy a kapcsolat befolyásolta az árat, indokaikat közlik az importőrrel, és megfelelő lehetőséget adnak a válaszadásra. Amennyiben az importőr kéri, az indokok közlése írásban történik.
Az egymástól nem független felek közötti eladáskor az ügyleti érték elfogadásra kerül, és az áruk értékelése a jelen cikk (1) bekezdése rendelkezései szerint történik, ha az importőr bizonyítja, hogy a szóban forgó érték szorosan megközelíti az egy időben vagy közel azonos időben előforduló alábbi értékek egyikét:
azonos vagy hasonló áruk ugyanazon importáló országba való exportra történő, független vevőknek való eladásának ügyleti értékét;
azonos vagy hasonló áruknak az 5. cikk rendelkezései szerint meghatározott vámértékét;
azonos vagy hasonló áruknak a 6. cikk rendelkezései szerint meghatározott vámértékét;
A fenti vizsgálatok alkalmazásakor megfelelően figyelembe veszik a kereskedelmi szintek és a mennyiségi szintek között kimutatott különbségeket, a 8. cikkben felsorolt tényezőket, valamint azokat a költségeket, amelyeket az eladó a független vevőknek történő eladások esetén visel, de amelyek a nem független vevőknek történő eladások esetén nem merülnek fel számára.
A jelen cikk (2) b) pontjában leírt vizsgálatok az importőr kezdeményezésére és kizárólag összehasonlítási célokból alkalmazandók. Helyettesítő értékek nem állapíthatók meg a jelen cikk (2) b) pontja alapján.
2. cikk
Ha az importált áruk vámértéke az 1. cikk rendelkezései alapján nem állapítható meg, a vámérték az ugyanazon importáló országba irányuló exportra eladott és az értékelendő áruval egy időben vagy közel azonos időben exportált azonos áruk ügyleti értéke lesz.
A jelen cikk alkalmazásánál a vámérték meghatározása azoknak az azonos áruknak az ügyleti értékén alapul, amelyeket ugyanazon a kereskedelmi szinten és lényegében ugyanakkora mennyiségben adtak el, mint az értékelendő árukat. Amennyiben ilyen eladást nem találnak, azoknak az azonos áruknak az ügyleti értékét alkalmazzák, amelyeket más kereskedelmi szinten és/vagy más mennyiségekben adtak el, kiigazítva azt, hogy figyelembe vegyék a kereskedelmi szintnek és/vagy mennyiségeknek tulajdonítható eltéréseket, feltéve, hogy az ilyen kiigazítások olyan bemutatott bizonyítékok alapján történnek, amelyekből, függetlenül attól, hogy a kiigazítás értéknövekedést vagy értékcsökkenést eredményez, világosan megállapítható a kiigazítás indokoltsága és pontossága.
3. cikk
Ha az importált áruk vámértéke az 1. és 2. cikk rendelkezései alapján nem állapítható meg, a vámérték az ugyanazon importáló országba irányuló exportra eladott és az értékelendő áruval egy időben vagy közel azonos időben exportált hasonló áruk ügyleti értéke lesz.
Jelen cikk alkalmazásánál a vámérték meghatározása azoknak a hasonló áruknak az ügyleti értékén alapul, amelyeket ugyanazon kereskedelmi szinten és lényegében ugyanakkora mennyiségben adtak el, mint az értékelendő árukat. Amennyiben ilyen eladást nem találnak, azoknak a hasonló áruknak az ügyleti értékét alkalmazzák, amelyeket más kereskedelmi szinten és/vagy más mennyiségekben adtak el, kiigazítva azt, hogy figyelembe vegyék a kereskedelmi szintnek és/vagy mennyiségeknek tulajdonítható eltéréseket, feltéve, hogy az ilyen kiigazítások olyan bemutatott bizonyítékok alapján történnek, amelyekből, függetlenül attól, hogy a kiigazítás értéknövekedést vagy értékcsökkenést eredményez, világosan megállapítható a kiigazítás indokoltsága és pontossága.
4. cikk
Ha az importált áruk vámértéke az 1., 2., és 3. cikk rendelkezései alapján nem állapítható meg, a vámértéket az 5. cikk rendelkezései alapján határozzák meg, vagy ha a vámérték azon cikk alapján sem határozható meg, akkor a 6. cikk rendelkezései szerint; az importőr kívánságára azonban az 5. és 6. cikk alkalmazási sorrendjét megfordítják.
5. cikk
Ha az importált áruk, illetve az azonos vagy hasonló importált áruk változatlan állapotban kerülnek értékesítésre az importáló országában, az importált áruk vámértéke, a jelen cikk szerint, azon az egységáron alapul, amelyen az importált árukat, illetve az azonos vagy hasonló importált árukat az értékelendő áruk importjával egy időben vagy azzal közel azonos időben, a legnagyobb aggregált mennyiségben, az eladóktól független személyeknek értékesítenek; az alábbiak azonban levonhatók az egységárból:
szokásosan fizetett vagy megállapodás szerinti jutalékok, vagy a szokásos nyereség és az általános költségek fedezésére szolgáló kiadások, amelyek abban az országban az azonos osztályú vagy fajtájú áruk eladásakor merülnek fel;
a szokásos szállítási, biztosítási és járulékos költségek, amelyek az importáló országban felmerülnek;
ahol helyénvaló, a 8. cikk (2) bekezdésében említett költségek és díjak; és
a vámok és egyéb nemzeti adók, amelyeket az importáló országban az áruk behozatala vagy értékesítése miatt fizetni kell.
Ha sem az importált árukat, sem azonos vagy hasonló importált árukat nem értékesítenek az értékelendő áru importjával egy időben vagy azzal közel azonos időben, akkor az egyébként az 1. a) pont rendelkezései szerint meghatározandó vámérték azon az egységáron alapul, amelyen az importált árukat, illetve az azonos vagy hasonló importált árukat az importáló országban az értékelendő áru importját követő legkorábbi időpontban, de 90 napon belül, változatlan állapotban értékesítenek.
6. cikk
A jelen cikk rendelkezései szerint az importált áruk vámértéke számított értéken alapul. A számított érték az alábbiakból tevődik össze:
az importált áruk előállításakor alkalmazott anyagok és gyártási műveletek vagy más feldolgozás költsége vagy értéke;
a nyereség és az általános kiadások összege, amely egyenlő azzal az összeggel, ami az exportáló ország termelői által az importáló országba irányuló exportra gyártott és az értékelendő árukkal azonos osztályú vagy fajtájú áruk értékesítésekor általában felmerül;
minden más kiadás költsége vagy értéke, amely szükséges a tag által a 8. cikk (2) bekezdése alapján választott értékmegállapítási mód tükrözéséhez.
7. cikk
A vámérték nem állapítható meg a jelen cikk rendelkezései alapján az alábbiak szerint:
az importáló országban gyártott áruk eladási ára az importáló országban;
olyan rendszer, amely két lehetséges érték közül vámcélokra a magasabb elfogadását irányozza elő;
áruknak az exportáló ország belföldi piacán alkalmazott ára;
az azonos vagy hasonló áruknak a 6. cikk rendelkezései szerint meghatározott számított értékétől eltérő termelési költség;
más importáló országba irányuló exportra eladott áruk ára;
minimum-vámértékek; vagy
önkényes vagy fiktív értékek.
8. cikk
A vámértéknek az 1. cikk rendelkezései alapján történő meghatározásánál az importált árukért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árhoz hozzáadják:
az alábbi tényezőket, olyan mértékben, ahogyan azokat a vevő viseli, de az árukért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árba nem számították bele:
jutalékok és ügynöki jutalék, kivéve a vásárlási jutalékot,
a göngyölegek költsége, amelyek vámszempontból egy tekintet alá esnek a szóban forgó áruval,
csomagolási költség, amely mind a munkabért, mind az anyagköltséget magában foglalja;
az alábbi termékek és szolgáltatások megfelelőképpen arányosan megosztott értékét, ha azokat a vevő közvetve vagy közvetlenül, ingyenesen vagy csökkentett költséggel az importált áruk előállításával és exportra való értékesítésével kapcsolatos felhasználáshoz nyújtja, olyan mértékben, ahogyan az ilyen értéket a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árba nem számították bele:
az importált áruba beépített anyagok, alkatrészek, részek és hasonló elemek,
importált áruk előállítása során használt szerszámok, présminták, öntőformák és hasonló elemek,
az importált áruk előállítása során felhasznált anyagok,
mérnöki tervezés, fejlesztés, művészi munka, formatervezés, valamint tervrajzok, vázlatok, amelyek nem az importáló országban készültek és az importált áruk előállításához szükségesek;
az értékelendő árukhoz kapcsolódó azon jogdíjakat és licencdíjakat, amelyeket közvetve vagy közvetlenül, az értékelendő áruk eladásának feltételeként a vevő köteles kiegyenlíteni, olyan mértékben, ahogyan az ilyen jogdíjakat és licencdíjakat a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árba nem számították bele;
az importált áruk későbbi viszonteladásából, átengedéséből vagy felhasználásából származó haszon bármely részének értékét, amely közvetve vagy közvetlenül az eladóhoz jut.
Jogszabályai kidolgozásakor minden tag olyan rendelkezéseket alkot, amelyek a vámértékbe részben vagy egészben beszámítják, illetve abból kizárják az alábbiakat:
az importált áruk szállítási költségét a behozatali kikötőig vagy helyig;
az importált áruknak a behozatali kikötőig vagy helyig való szállításával kapcsolatos be- és kirakási, valamint anyagmozgatási költségét; és
a biztosítási költséget.
9. cikk
10. cikk
Minden természeténél fogva bizalmas vagy a vámérték-meghatározás céljaira bizalmas jelleggel szolgáltatott információt az érintett hatóságok szigorúan bizalmasként kezelnek, és azokat az információt nyújtó személy vagy kormány kifejezett engedélye nélkül nem fedik fel, kivéve amilyen mértékben az információ kiadását egy bírósági eljárással összefüggésben megkövetelhetik.
11. cikk
12. cikk
Az e Megállapodást hatályba léptető törvényeket, szabályozásokat, bírósági döntéseket és általánosan alkalmazandó adminisztratív határozatokat az érintett importáló ország az 1994. évi GATT X. cikkével összhangban közzéteszi.
13. cikk
Ha az importált áruk vámértékének meghatározása során szükségessé válik ezen érték végleges meghatározásának elhalasztása, az importőr mégis kivonhatja az árukat a vámfelügyelet alól, feltéve, hogy amennyiben azt megkövetelik tőle, elegendő garanciát nyújt óvadék, letét vagy egyéb megfelelő eszköz útján, fedezve az áruk után később fizetendő vám összegét. A tagok jogszabályainak tartalmazniuk kell ilyen körülményekre alkalmazandó rendelkezéseket.
14. cikk
Az e Megállapodás I. mellékletében található megjegyzések e Megállapodás szerves részét képezik, és e Megállapodás cikkei a rájuk vonatkozó megjegyzésekkel együtt értelmezendők és alkalmazandók. A II. és a III. melléklet szintén a Megállapodás szerves részét képezi.
15. cikk
E Megállapodás alkalmazásában:
az „importált áruk vámértéke” kifejezés az áruknak azt az értékét jelenti, amelyet az érték százalékában kifejezett (érték szerinti) vámoknak az importált árukra történő kivetése céljából határoznak meg;
az „importáló ország” azt az országot vagy vámterületet jelenti, amelyre a behozatal történik; és
az „előállított” kifejezés a termesztettet, gyártottat és bányászottat is jelenti.
E Megállapodásban:
az „azonos áruk” kifejezés olyan árukat jelöl, amelyek minden tekintetben, beleértve a fizikai tulajdonságokat, a minőséget és a hírnevet is, ugyanolyanok. A meghatározásnak egyébként megfelelő áruk kisebb külső megjelenési eltérései nem zárják ki, hogy ezeket az árukat azonosnak tekintsék;
a „hasonló áruk” kifejezés olyan árukat jelöl, amelyek bár nem minden tekintetben egyezőek, de hasonló tulajdonságaik vannak és hasonló anyagokból állnak, ami lehetővé teszi, hogy ugyanazon funkciókat lássák el és a kereskedelemben egymást helyettesítők legyenek. Az áruk hasonlóságának megállapításakor a figyelembe veendő tényezők közé tartozik azok minősége, hírneve és az is, hogy rendelkeznek-e védjeggyel;
az „azonos áruk” vagy „hasonló áruk” kifejezés nem foglalja magában azokat az árukat, amelyek tervezői, fejlesztési, iparművészeti, formatervezői munkát, valamint olyan terveket és vázlatokat testesítenek meg vagy tükröznek, amelyekre nézve a 8. cikk 1. b) iv. pontja rendelkezései alapján semmiféle kiigazítást nem eszközöltek, mivel ezeket az elemeket az importáló országban készítették;
áruk kizárólag akkor tekintendők „azonos árunak” vagy „hasonló árunak”, ha azokat ugyanabban az országban állították elő, mint az értékelendő árut;
más személy által gyártott áruk kizárólag akkor vehetők figyelembe, ha nincsenek olyan azonos vagy hasonló áruk, amelyeknek a gyártója azonos az értékelendő áruk gyártójával.
E Megállapodás alkalmazásában személyek kizárólag akkor tekintendők egymástól nem függetlennek, ha
tisztségviselői vagy igazgatói egymás üzleti vállalkozásának;
jogilag elismert üzlettársak;
alkalmazói és alkalmazotti viszonyban vannak egymással;
bárki, közvetve vagy közvetlenül, tulajdonában tartja, ellenőrzi vagy birtokolja mindkettőjük szavazati jogot biztosító részvényeinek vagy részesedéseinek legalább 5 %-át vagy annál többet;
egyikük, közvetve vagy közvetlenül irányítja, ellenőrzi a másikat;
egy harmadik személy, közvetve vagy közvetlenül mindkettőjüket irányítja, ellenőrzi;
közvetve vagy közvetlenül együtt irányítanak, ellenőriznek egy harmadik személyt; vagy
ugyanannak a családnak a tagjai.
16. cikk
Írásban benyújtott kérésre az importőr jogosult az importáló ország vámhatóságaitól írásos magyarázatot kapni az importált áruk vámértéke meghatározásának módjáról.
17. cikk
E Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy az korlátozná vagy megkérdőjelezné a vámhatóságok jogát, hogy meggyőződjenek a vámérték-meghatározás céljából tett vagy benyújtott bármely kimutatás, okmány vagy nyilatkozat igazságtartalmáról vagy pontosságáról.
II. RÉSZ
ADMINISZTRÁCIÓ, KONZULTÁCIÓ ÉS VITARENDEZÉS
18. cikk
Intézmények
19. cikk
Konzultáció és vitarendezés
III. RÉSZ
KÜLÖNLEGES ÉS ELTÉRŐ ELBÁNÁS
20. cikk
IV. RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
21. cikk
Fenntartások
A többi tag jóváhagyása nélkül e Megállapodás egyetlen rendelkezésével kapcsolatban sem tehetők fenntartások.
22. cikk
Nemzeti jogszabályok
23. cikk
Felülvizsgálat
A bizottság évente felülvizsgálja e Megállapodás végrehajtását és működését, szem előtt tartva annak céljait. A bizottság évente tájékoztatja az Árukereskedelmi Tanácsot a felülvizsgálati időszak alatti fejleményekről.
24. cikk
Titkárság
E Megállapodás titkársági feladatait a WTO Titkárság látja el, kivéve a külön a Technikai Bizottságra ruházott feladatokat, amelyekkel kapcsolatos titkársági teendőket a CCC Titkársága látja el.
I. MELLÉKLET
MAGYARÁZÓ MEGJEGYZÉSEK
Általános megjegyzés
Az értékelési módszerek sorrendben történő alkalmazása
Az 1–7. cikkek meghatározzák, hogy a jelen Megállapodás rendelkezéseinek megfelelően az importált áruk vámértéke hogyan állapítandó meg. Az értékelési módszerek az alkalmazás sorrendjében szerepelnek. A vámérték meghatározásának elsődleges módszerét az 1. cikk határozza meg és az importált áruk e cikk rendelkezései szerint értékelendők, amikor az abban leírt feltételek teljesülnek.
Amikor a vámérték nem határozható meg az 1. cikk rendelkezései alapján, a meghatározást az utána következő cikkek közül sorrendben az első olyan cikk alapján kell végezni, amely alapján a vámérték meghatározható. A 4. cikkben foglaltak kivételével, kizárólag akkor lehet a sorrendben következő cikk rendelkezéseit alkalmazni, ha az adott cikk szerint a vámérték nem állapítható meg.
Ha az importőr nem kéri, hogy az 5. és 6. cikk sorrendjét fordítsák meg, a rendes sorrend követendő. Ha azonban az importőr azt kéri, de a vámérték meghatározása a 6. cikk rendelkezései alapján később lehetetlennek bizonyul, a vámérték az 5. cikk rendelkezései szerint állapítandó meg, amennyiben az lehetséges.
Amikor a vámérték az 1-6. cikkek rendelkezései alapján nem határozható meg, az a 7. cikk rendelkezései alapján határozandó meg.
Általánosan elfogadott számviteli elvek alkalmazása
Az „általánosan elfogadott számviteli elvek” megjelölés egy országon belül, egy bizonyos időpontban, az arra vonatkozó általános egyetértést vagy mérvadó szakmai támogatottsággal rendelkező álláspontot jelenti, hogy milyen gazdasági erőforrásokat és kötelezettségeket tartsanak eszközként és forrásként nyilván, az eszközökben és forrásokban mely változásokat tartsák nyilván, hogyan vegyék számba az eszközöket és forrásokat és ezek változásait, mely információkat és milyen módon adjanak közre és milyen pénzügyi beszámolókat készítsenek. Ezek a standardok lehetnek általánosan alkalmazott, szélesen megfogalmazott iránymutatások és részletesen meghatározott gyakorlatok vagy eljárások is.
E Megállapodás alkalmazásában az egyes tagok vámszervei olyan információkat használnak, amelyeket a kérdéses cikkben foglaltaknak megfelelő országban általánosan elfogadott számviteli elvekkel összhangban készítettek. Például a szokásos nyereségnek és az általános költségeknek az 5. cikk rendelkezései szerinti meghatározásánál olyan információt használnának fel, ami összhangban van az importáló országban általánosan elfogadott számviteli elvekkel. Másrészt a szokásos nyereségnek és az általános költségeknek a 6. cikk rendelkezései szerinti meghatározásánál a termelő országban általánosan elfogadott számviteli elvekkel összhangban készített információt használnák fel. További példa, hogy a 8. cikk (1) b) ii. pontjában leírt elemnek az importáló országban való meghatározása az abban az országban általánosan elfogadott számviteli elvekkel összhangban készített információ felhasználásával történne.
Megjegyzés az 1. cikkhez
Ténylegesen megfizetett vagy fizetendő ár
A ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár az az összes fizetés, amelyet a vevő az importált áruért az eladónak vagy az eladó javára eszközölt vagy eszközöl. A fizetés nem szükségszerűen ölti pénzátutalás formáját. A fizetés történhet akkreditívvel vagy forgatható okmány útján. A fizetés történhet közvetlenül vagy közvetve. Például közvetett fizetésnek minősül, ha a vevő részben vagy egészben kiegyenlíti az eladó valamely tartozását.
A vevő által saját számlára végzett tevékenységek, azok kivételével, amelyekre a 8. cikk érték kiigazítást ír elő, nem minősülnek az eladónak történő indirekt fizetésnek, annak ellenére, hogy úgy tekinthetők, hogy az eladónak haszna származik belőlük. Az ilyen tevékenységek költségeit ezért, a vámérték meghatározásánál nem adják hozzá a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árhoz.
A vámérték nem tartalmazza a következő díjakat vagy költségeket, feltéve, hogy azok elkülönülnek az importált árukért ténylegesen fizetett vagy fizetendő ártól:
a bevitel után az importált terméken, mint például ipari létesítményen, gépen vagy berendezésen végzett építés, felállítás, összeszerelés, karbantartás vagy technikai segítségnyújtás díjai;
a bevitel utáni szállítási költségek;
az importáló ország illetékei és adói.
A ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár az importált áru árára vonatkozik. Így az osztalékok és a vevő eladónak eszközölt egyéb kifizetései, amelyek nincsenek kapcsolatban az importált árukkal, nem képezik a vámérték részét.
1. a) iii. pont
Azon korlátozások között, amelyek a fizetett vagy fizetendő árat nem teszik elfogadhatatlanná, olyanok találhatók, amelyek lényegesen nem érintik az áruk értékét. Példa ilyen korlátozásokra az az eset, amikor az eladó azt követeli meg a gépkocsikat vásárló vevőtől, hogy ne értékesítse vagy ne állítsa ki azokat egy meghatározott időpont előtt, amely időpont a modell év kezdetét jelenti.
1. b) pont
Amennyiben az eladás vagy az ár bizonyos feltétel vagy ellenszolgáltatás függvénye, amelynek értékét nem lehet meghatározni az értékelendő áruk vonatkozásában, az ügyleti érték vámcélokra nem fogadható el. Néhány példa erre:
az eladó az importált áru árát azzal a feltétellel állapítja meg, hogy a vevő meghatározott mennyiségben, más árukat is fog vásárolni;
az importált termék ára függ attól az ártól vagy áraktól, amelyen az importált áruk vevője más terméket elad az importált áru eladójának;
az árat olyan fizetési forma alapján határozzák meg, amely idegen az importált árutól, mint például, amikor az importált áru félkész termék és eladó azzal a feltétellel értékesíti, hogy meghatározott mennyiséget kap a késztermékből.
Mindazonáltal az importált áru előállítására vagy marketingjére vonatkozó feltételek vagy ellenszolgáltatások nem feltétlenül eredményezik az ügyleti érték elvetését. Például az a tény, hogy a vevő biztosítja az eladónak a mérnöki tervezést és terveket, amelyek az importáló országban készültek, nem vonja maga után az ügyleti értéknek az 1. cikk céljai szempontjából való elvetését. Hasonlóképpen, ha a vevő saját számlájára, bár az eladóval való megegyezés alapján az importált termék marketingjével kapcsolatos tevékenységeket vállal, ezek értéke nem képezi a vámérték részét és az ilyen tevékenységek nem eredményezik az ügyleti érték elvetését sem.
2. pont
A 2. a) és 2. b) pontok az ügyleti érték elfogadhatósága megállapításának különféle eszközeit írják le.
A 2. a) pont úgy rendelkezik, hogy amikor a vevő és az eladó nem független egymástól, az ügylet körülményeit meg kell vizsgálni, és az ügyleti értéket a vámérték alapjául akkor kell elfogadni, ha a kapcsolat nem befolyásolja az árat. Nem cél, hogy minden olyan esetben megvizsgálják a körülményeket, ahol a vevő és az eladó nem független egymástól. Ilyen jellegű vizsgálat kizárólag akkor szükséges, ha kétségek merülnek fel az ár elfogadhatóságát illetően. Amikor a vámszerveknek nincsen kétségük az ár elfogadhatósága felől, az árat az importőrtől való további információkérés nélkül kell elfogadni. Például lehet, hogy a vámszervek korábban megvizsgálták a kapcsolatot, vagy már részletes információk birtokában lehetnek az eladóról és a vevőről, és az ilyen vizsgálatok, illetve információk alapján a korábbiak során már meggyőződhettek arról, hogy a kapcsolat nem befolyásolja az árat.
Amikor a vámszerveknek további vizsgálat nélkül nem áll módjukban az ügyleti értéket elfogadni, lehetőséget kell adjanak az importőrnek olyan további részletes információk szolgáltatására, amelyek szükségesek lehetnek ahhoz, hogy a vámszervek képesek legyenek az eladás körülményeinek megvizsgálására. Ezzel összefüggésben a vámszerveknek késznek kell lenniük az ügylet lényegi vonatkozásainak megvizsgálására, beleértve azt is, hogy a vevő és az eladó hogyan szervezi kereskedelmi kapcsolatait és a kérdéses árhoz milyen módon jutottak el, azért, hogy el tudják dönteni, hogy kapcsolatuk befolyásolta-e az árat. Amikor kimutatható, hogy a vevő és az eladó, bár a 15. cikk szerint egymástól nem függetlenek, úgy ad el egymásnak és vásárol egymástól, mintha függetlenek lennének, ez azt bizonyítja, hogy az árat nem befolyásolta a kapcsolat. Például, ha az árat a szóban forgó iparág szokásos árképzési gyakorlatának megfelelően alakították ki, vagy az eladó olyan árat állapít meg, mint amilyet a tőle független vevők számára, ez azt bizonyítja, hogy az árat nem befolyásolta a kapcsolat. Egy további példa: amikor kimutatható, hogy az ár biztosítja minden költség megtérülését és a nyereséget, amely nyereség megfelel egy reprezentatív időszak alatt (például éves szinten) realizált vállalati nyereség átlagos szintjének, olyan termékek eladásánál, amelyek ugyanabba az osztályba vagy fajtához tartoznak, mint az értékelendő áru, ez azt bizonyítja, hogy az árat nem befolyásolta a kapcsolat.
A 2. b) pont lehetőséget ad az importőrnek annak bizonyítására, hogy az ügyleti érték szorosan megközelíti a vámszervek által korábban elfogadott „vizsgálati” értéket, és ezért az 1. cikk rendelkezései szerint elfogadható. Ha a 2. b) pont szerinti vizsgálat eredménye megfelelő, nincs szükség a 2. a) pont szerinti befolyásolás kérdésének megvizsgálására. Ha a vámszerveknek elegendő információ áll rendelkezésükre további részletes tájékozódás nélkül arról, hogy a 2. b) pontban leírt vizsgálatok egyikének eredménye megfelelő, nincs okuk annak megkövetelésére, hogy az importőr bizonyítsa be, hogy a vizsgálatnak megfelelne. A 2. b) pontban a „független vevők” kifejezés olyan vevőket jelöl, akik bármely konkrét esetben függetlenek az eladótól.
2. b) pont
Számos tényező figyelembevétele szükséges annak meghatározásához, hogy egy érték „szorosan megközelít”-e egy másik értéket. Ezek a tényezők magukban foglalják az importált áru és maga az iparág jellegét, azt az évszakot, amikor az árukat importálják és azt, hogy az értékbeli eltérés kereskedelmileg számottevő-e. Mivel e tényezők esetről esetre változhatnak, lehetetlen lenne egy egységes standardot, például egy rögzített százalékot alkalmazni minden esetre. Például, míg egy bizonyos típusú áru esetében egy kisebb értékbeni eltérés elfogadhatatlan, egy másik típusú áru esetében tapasztalható nagy eltérés elfogadható lehet annak megállapításánál, hogy az ügyleti érték szorosan megközelíti-e az 1. cikk 2. b) pontjában meghatározott „vizsgálati” értékeket.
Megjegyzés a 2. cikkhez
A 2. cikk alkalmazásánál a vámszervek, amikor lehetséges, az értékelendő árukkal azonos áruk, azonos kereskedelmi szinten és lényegében azonos mennyiségekben történő értékesítését veszik alapul. Amikor ilyen eladást nem találnak, azonos áruknak az alábbi három feltétel bármelyike mellett történő értékesítése felhasználható:
azonos kereskedelmi szinten, de eltérő mennyiségekben történő értékesítés;
eltérő kereskedelmi szinten, de lényegében azonos mennyiségekben történő értékesítés; vagy
eltérő kereskedelmi szinten és eltérő mennyiségekben történő értékesítés.
Amennyiben találtak olyan értékesítést, amely a fenti három feltétel valamelyikének megfelel, az esettől függően, kiigazításokat tesznek:
kizárólag a mennyiségi tényezőkre vonatkozóan;
kizárólag a kereskedelmi szint tényezőire vonatkozóan; vagy
mind a mennyiség, mind pedig a kereskedelmi szint tényezőire vonatkozóan.
Az „és/vagy” kifejezés lehetővé teszi a rugalmasságot az értékesítések felhasználása és a fent leírt három feltétel bármelyikénél a szükséges kiigazítások elvégzése tekintetében.
A 2. cikk alkalmazásában az azonos importált termék ügyleti értéke olyan, az 1. b) és a 2. pont rendelkezései szerint kiigazított, vámértéket jelent, amelyet az 1. cikk szerint már elfogadtak.
Az eltérő kereskedelmi szintből vagy mennyiségekből eredő kiigazítás egyik feltétele, függetlenül attól, hogy az az érték növekedéséhez vagy annak csökkenéséhez vezet, hogy az kizárólag olyan bemutatott bizonyíték alapján történjék, amely világosan kimutatja a kiigazítás indokoltságát és pontosságát, például a különböző szintekre vagy mennyiségekre vonatkozó árakat tartalmazó érvényes árlisták. A fentiekre példa, hogy ha az értékelendő importált áru 10 egységből álló szállítmány és az egyetlen azonos importált áru, amelyre vonatkozóan ügyleti érték áll rendelkezésre, egy 500 egységből álló szállítmány és ismert, hogy az eladó mennyiségi engedményt ad, akkor a kívánt kiigazítás úgy történhet, hogy az eladó árlistája alapján az abban 10 egységre érvényes árat alkalmazzák. Ez nem teszi azonban szükségessé azt, hogy az eladás 10 egységnyi mennyiségekben történjék, ha az árlistát úgy alakították ki, hogy az más mennyiségekben történő eladásnál is érvényes. Ilyen objektív mérce hiányában azonban a vámérték 2. cikk alapján történő meghatározása nem megfelelő.
Megjegyzés a 3. cikkhez
A 3. cikk alkalmazásánál a vámszervek, amikor lehetséges, az értékelendő árukhoz hasonló áruk, azonos kereskedelmi szinten és lényegében azonos mennyiségekben történő értékesítését veszik alapul. Amikor ilyen eladást nem találnak, hasonló áruknak az alábbi három feltétel bármelyike mellett történő értékesítése felhasználható:
azonos kereskedelmi szinten, de eltérő mennyiségekben történő értékesítés;
eltérő kereskedelmi szinten, de lényegében azonos mennyiségekben történő értékesítés; vagy
eltérő kereskedelmi szinten és eltérő mennyiségekben történő értékesítés.
Amennyiben találtak olyan értékesítést, amely a fenti három feltétel valamelyikének megfelel, az esettől függően, kiigazításokat tesznek:
kizárólag a mennyiségi tényezőkre vonatkozóan;
kizárólag a kereskedelmi szint tényezőire vonatkozóan; vagy
mind a mennyiség, mind pedig a kereskedelmi szint tényezőire vonatkozóan.
Az „és/vagy” kifejezés lehetővé teszi a rugalmasságot az értékesítések felhasználása és a fent leírt három feltétel bármelyikénél a szükséges kiigazítások elvégzése tekintetében.
A 3. cikk alkalmazásában a hasonló importált termék ügyleti értéke olyan, az 1. b) és a 2. pont rendelkezései szerint kiigazított vámértéket jelent, amelyet az 1. cikk szerint már elfogadtak.
Az eltérő kereskedelmi szintből vagy mennyiségekből eredő kiigazítás egyik feltétele, függetlenül attól, hogy az az érték növekedéséhez vagy annak csökkenéséhez vezet, hogy az kizárólag olyan bemutatott bizonyíték alapján történjék, amely világosan kimutatja a kiigazítás indokoltságát és pontosságát, például a különböző szintekre vagy mennyiségekre vonatkozó árakat tartalmazó érvényes árlisták. A fentiekre példa, hogy ha az értékelendő importált áru 10 egységből álló szállítmány és az egyetlen hasonló importált áru, amelyre vonatkozóan ügyleti érték áll rendelkezésre, egy 500 egységből álló szállítmány és ismert, hogy az eladó mennyiségi engedményt ad, akkor a kívánt kiigazítás úgy történhet, hogy az eladó árlistája alapján az abban 10 egységre érvényes árat alkalmazzák. Ez nem teszi azonban szükségessé azt, hogy az eladás 10 egységnyi mennyiségekben történjék, ha az árlistát úgy alakították ki, hogy az más mennyiségekben történő eladásnál is érvényes. Ilyen objektív mérce hiányában azonban a vámérték 3. cikk alapján való meghatározása nem megfelelő.
Megjegyzés az 5. cikkhez
Az „egységár, amelyen.… az árukat a legnagyobb aggregált mennyiségben értékesítették” kifejezés azt az árat jelenti, amelyen az egységeket legnagyobb számban értékesítették olyan személyeknek, akik függetlenek azoktól a személyektől, akiktől ilyen árukat vásárolnak, a behozatal utáni első olyan kereskedelmi szinten, amelyen ilyen eladások történnek.
Például az árukat olyan árlista szerint értékesítik, amely kedvezőbb egységárakat biztosít nagyobb mennyiségekben történő vásárlásokra.
Értékesítési mennyiség |
Egységár |
Értékesítések száma |
Az egyes árakon értékesített összmennyiség |
1-10 egység |
100 |
10 értékesítés 5 egységenként5 értékesítés 3 egységenként |
65 |
11-25 egység |
95 |
5 értékesítés 11 egységenként |
55 |
25 egység felett |
90 |
1 értékesítés 30 egységenként 1 értékesítés 50 egységenként |
80 |
A legnagyobb számú egység, amelyet egy áron értékesítettek 80; ezért a legnagyobb aggregált mennyiség egységára 90.
Másik példa erre: két értékesítés történik. Az elsőben 500 egységet adnak el, egyenként 95 valutaegységért. A másodikban 400 egységet, egyenként 90 valutaegységért. Ebben a példában az egy bizonyos áron értékesített legnagyobb mennyiség 500; ezért a legnagyobb aggregált mennyiség egységára 95.
Egy harmadik példa a következő eset, amikor különböző mennyiségeket értékesítenek különböző árakon.
Értékesítések
Értékesítési mennyiség |
Egységár |
40 egység |
100 |
30 egység |
90 |
15 egység |
100 |
50 egység |
95 |
25 egység |
105 |
35 egység |
90 |
5 egység |
100 |
Összesen
Értékesítési mennyiség |
Egységár |
65 egység |
90 |
50 egység |
95 |
60 egység |
100 |
25 egység |
105 |
Ebben a példában a legnagyobb számú, egy bizonyos áron értékesített egység 65; ezért a legnagyobb aggregált mennyiség egységára 90.
Az importáló országban, a fenti 1. pontban foglaltak szerinti, bármely értékesítés, amely olyan személy számára történik, aki közvetve vagy közvetlenül, ingyenesen vagy csökkentett áron az importált áru előállításával és exportra történő értékesítésével kapcsolatban való felhasználáshoz, a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott valamely elemet szállítja, nem vehető figyelembe az egységárnak az 5. cikk céljaira való megállapításánál.
Megjegyzendő, hogy az 5. cikk (1) bekezdésében említett „nyereség és általános költségek” egy egésznek tekintendők. E levonás összegét az importőr által vagy megbízásából adott információk alapján kell meghatározni, kivéve, ha az importőr adatai nincsenek összhangban az importált termékkel azonos osztályú vagy fajtájú importált áruknak az importáló országban való értékesítésekor nyert adatokkal. Amikor az importőr adatai nincsenek összhangban ezekkel az adatokkal, a nyereség és az általános költségek összege, az importőr vagy megbízottja által adott információk helyett, más idevágó információkra is alapozható.
Az „általános költségek” magukban foglalják a szóban forgó áru közvetett és közvetlen marketing költségeit.
Az áruk értékesítése miatt fizetendő helyi adók, amelyek tekintetében az 5. cikk (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja rendelkezései szerint nem történik levonás, az 5. cikk (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja alapján kerülnek levonásra.
A jutalékoknak, illetve a szokásos nyereségnek és általános költségeknek az 5. cikk (1) bekezdése rendelkezései szerint történő meghatározásánál az a kérdés, hogy bizonyos áruk „azonos osztályúak vagy fajtájúak”-e mint mások, esetenként, a körülmények figyelembevételével döntendő el. Az azonos osztályú vagy fajtájú importált áruk legszűkebb csoportjának vagy skálájának, amely magában foglalja az értékelendő árukat, és amelyre vonatkozóan a szükséges információk beszerezhetők, az importáló országban történő értékesítése vizsgálandó meg. Az 5. cikk alkalmazásában az „azonos osztályú vagy fajtájú áru” magában foglal olyan árukat, amelyeket ugyanabból az országból importáltak mint az értékelendő árut, valamint egyéb országokból importált árukat is.
Az 5. cikk (1) bekezdése b) pontja alkalmazásában „legkorábbi időpont” az az időpont, ameddig az importált árut vagy az azonos vagy hasonló importált árut, az egységár megállapítása szempontjából, megfelelő mennyiségben értékesítenek.
Az 5. cikk (2) bekezdése szerinti módszer alkalmazásakor, a további feldolgozásból eredő hozzáadott érték levonása az ilyen munka költségére vonatkozó objektív és számszerűsíthető adatok alapján történik. A számítások alapját elfogadott ipari formulák, receptek, konstrukciós módszerek és egyéb ipari gyakorlatok képezik.
Elismert tény, hogy az 5. cikk (2) bekezdésének rendelkezéseiben foglalt értékelési módszer rendes körülmények között nem alkalmazható, ha a további feldolgozás eredményeként az importált termékek elveszítik identitásukat. Lehetnek azonban olyan esetek, hogy bár az importált áru identitása elveszett, a feldolgozás során hozzáadott értéket pontosan, túlzott nehézség nélkül meg lehet határozni. Másrészt lehetnek olyan esetek is, amikor az importált áruk megőrzik ugyan identitásukat, de az importáló országban értékesített áruk olyan kis elemét képezik, hogy indokolatlan lenne ezen értékelési eljárás használata. A fentiek miatt, minden egyes ilyen jellegű esetet külön-külön kell megfontolni.
Megjegyzés a 6. cikkhez
A vámérték e Megállapodás alapján való meghatározása, általános szabályként, az importáló országban egyszerűen hozzáférhető információk alapján történik. A számított érték meghatározása céljából azonban szükséges lehet az értékelendő áruk termelési költségeinek és más olyan információknak a megvizsgálása, amelyeket az importáló országon kívülről kell beszerezni. Továbbá, az áru termelője legtöbb esetben az importáló ország hatóságainak illetékességén kívül esik. A számított érték módszer használata általában azokra az esetekre korlátozódik, amikor az eladó és a vevő nem független egymástól, és a termelő kész átadni az importáló ország hatóságainak a szükséges költségadatokat és lehetőséget nyújtani bármely esetleg szükséges későbbi igazoló vizsgálatra.
A 6. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett „költség vagy érték” az értékelendő áruk termelésére vonatkozó és a termelő által vagy nevében szolgáltatott információk alapján határozandó meg. Annak a termelő üzleti könyvelésén kell alapulnia, feltéve, hogy az összhangban van az árukat előállító országban általánosan elfogadott számviteli elvekkel.
A „költség vagy érték” magában foglalja a 8. cikk (1) bekezdése a) pontjának ii.-iii. alpontjában meghatározott elemek költségeit is. Ugyancsak tartalmazza a 8. cikkre vonatkozó megjegyzésben foglaltak szerint megfelelően megosztva, a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott, a vevő által közvetve vagy közvetlenül, az importált áru előállításával kapcsolatban való felhasználásra szállított bármely elem értékét. A 8. cikk (1) bekezdése b) pontjának iv. alpontjában meghatározott olyan elemek értéke, amelyeket az importáló országban készítenek, kizárólag olyan mértékben számít bele az értékbe, amilyen mértékben azok költségei a termelőt terhelik. Természetesen a számított érték meghatározásánál az ebben a pontban említett elemek értékét vagy költségét nem lehet duplán felszámítani.
A 6. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett „nyereség és az általános költségek összege” a termelő által vagy nevében rendelkezésre bocsátott információk alapján kerül meghatározásra, kivéve, ha ezek az adatok nincsenek összhangban az exportáló ország termelői által az importáló országba való exportra termelt, az értékelendő árukkal azonos osztályú vagy fajtájú áruk értékesítésében általában megjelenő adatokkal.
Ezzel összefüggésben megjegyzendő, hogy a „nyereség és az általános költségek összege” egy egésznek tekintendő. Ebből következik, hogy ha egy konkrét esetben a termelő nyereség adata alacsony és általános költségei magasak, a kettő összeadva mégis összhangban lehet az ugyanolyan osztályú vagy fajtájú áruk eladásában általában megjelenő összegüknek. Ilyen helyzet következhet be, például egy terméknek az importáló országban való bevezetésénél, amikor a termelő nulla vagy alacsony nyereséget vállal a piaci bevezetéssel járó magas általános költségek ellensúlyozására. Ha a termelő bizonyítani tudja, hogy az importált termék eladásából, sajátos kereskedelmi körülmények miatt alacsony a nyeresége, a termelő tényleges nyereség adatait kell figyelembe venni, feltéve, hogy a termelőnek valós kereskedelmi okai vannak az adatok igazolására és árpolitikája tükrözi az érintett iparágon belüli szokásos árpolitikát. Ilyen helyzet fordulhat elő például akkor, amikor a termelők, a kereslet előre nem látható esése miatt, ideiglenesen árcsökkentésre kényszerülnek, vagy amikor valamely, az importáló országban gyártott termékcsaládot kiegészítő árut értékesítenek és versenyképességük megőrzése érdekében alacsony nyereséggel is megelégszenek. Ha a termelő saját nyereség- és általános költség adatai nincsenek összhangban az exportáló ország termelői által az importáló országba való exportra termelt, az értékelendő árukkal azonos osztályú vagy fajtájú áruk értékesítésénél általában tükröződő ilyen adatokkal, a nyereség és az általános költségek összege az áru termelője által vagy nevében adott információk helyett más idevágó információkra is alapozható.
Ha a számított érték meghatározásához nem a termelő által vagy nevében adott információkat használják fel, az importőr kérésére, az importáló ország hatóságai a 10. cikk rendelkezéseit figyelembe véve, tájékoztatják az importőrt az ilyen információ forrásáról, a felhasznált adatokról és az azok alapján végzett számításokról.
A 6. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett „általános költségek” magukban foglalják az export áru előállításának és értékesítésének azon közvetett vagy közvetlen költségeit, amelyek nem tartoznak a 6. cikk (1) bekezdésének a) pontja alá.
Azt, hogy bizonyos áruk más árukkal „azonos osztályúak vagy fajtájúak”-e, a körülmények figyelembevételével, eseti alapon kell meghatározni. A szokásos nyereségnek és általános költségeknek a 6. cikk rendelkezései szerinti meghatározásánál az áruk legszűkebb, az értékelendő árukat magában foglaló csoportjának vagy skálájának, az importáló országba történő azon eladásait kell megvizsgálni, amelyekre vonatkozóan a szükséges információk hozzáférhetők. A 6. cikk alkalmazásában az „azonos osztályú vagy fajtájú áruk”-nak ugyanabból az országból kell származniuk, mint az értékelendő áruknak.
Megjegyzés a 7. cikkhez
A 7. cikk rendelkezései szerint meghatározott vámértékeknek, a lehető legteljesebb mértékben, korábban meghatározott vámértékeken kell alapulniuk.
A 7. cikk szerint az 1-6. cikkekben lefektetett értékelési módszerek alkalmazandók, de e módszerek ésszerűen rugalmas alkalmazása összhangban van a 7. cikk céljaival és rendelkezéseivel.
Néhány példa az ésszerű rugalmasságra:
Azonos áruk - az a követelmény, hogy az azonos áruk exportjának időpontja az értékelendő áruk exportjának időpontjával megegyezzen vagy azt megközelítse, rugalmasan értelmezhető; azonos importált áruk, amelyeket nem abban az országban állítottak elő, amelyben az értékelendő árukat, alapul szolgálhatnak a vámérték megállapításához; azonos importált áruknak az 5. és 6. cikk rendelkezései alapján megállapított vámértékei felhasználhatók.
Hasonló áruk - az a követelmény, hogy a hasonló áruk exportjának időpontja az értékelendő áruk exportjának időpontjával megegyezzen vagy azt megközelítse, rugalmasan értelmezhető; hasonló áruk, amelyeket nem abban az országban állítottak elő, amelyben az értékelendő árukat, alapul szolgálhatnak a vámérték megállapításához; hasonló importált áruknak az 5. és 6. cikk rendelkezései alapján megállapított vámértékei felhasználhatók.
Következtetéses módszer - az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti követelmény, hogy az importált áruk „változatlan állapotban” kerülnek értékesítésre, rugalmasan értelmezhető; a „90 napos” kritériumot lehet rugalmasan alkalmazni.
Megjegyzés a 8. cikkhez
Az (1) bekezdés a) pontjának i. alpontjához
A „vételi jutalék” kifejezés olyan díjat jelent, amelyet valamely importőr ügynökének azért a szolgáltatásért fizet, hogy az őt külföldön, az értékelendő áru megvásárlásakor képviseli.
Az (1) bekezdés b) pontjának ii. alpontjához
A 8. cikk 1. b) ii. pontjában meghatározott elemeknek az importált árukra történő arányos megosztása két tényezőt foglal magában – magát az elem értékét és azt a módot, ahogyan ez az érték az importált árukra vetítve arányosan megosztandó. Ezen elemek arányos megosztását ésszerű módon, a körülményeknek megfelelően és az általánosan elfogadott számviteli elvekkel összhangban kell elvégezni.
Az elem értékét illetően, amennyiben azt az importőr meghatározott költséggel, tőle független eladótól szerzi be, az elem értéke ez a költség lesz. Ha az elemet az importőr vagy egy tőle nem független személy állította elő, az elem értéke az előállítási költség lesz. Ha az elemet az importőr korábban már használta, tekintet nélkül arra, hogy ő szerezte-e be vagy állította-e elő, az elem értékének meghatározása céljából az eredeti beszerzési árat vagy előállítási költséget oly módon kell lefelé kiigazítani, hogy az tükrözze a használatot.
Miután az elem értékét meghatározták, azt az importált árukra vetítve arányosan meg kell osztani. Különböző lehetőségek vannak. Például az értéket lehet az első szállítmányra arányosan megosztani, ha az importőr a vámot egyszerre kívánja megfizetni a teljes értékre. Másik példa: az importőr kérheti, hogy az értéket az első szállítás időpontjáig legyártott egységekre vetítve arányosan osszák meg. További példa: az importőr kérheti, hogy az értéket a várható teljes termelésre vetítve arányosan osszák meg, amennyiben erre a termelésre szerződés vagy egyedi kötelezettségvállalás van. Az arányos megosztás módszere az importőr által szolgáltatott dokumentációtól függ.
A fentiek szemléltetésére: egy importőr a termelő rendelkezésére bocsát egy, az importált termék gyártásánál használandó öntőformát és szerződést köt vele 10,000 egység megvételére. Az első 1,000 egységnyi szállítmány megérkezéséig a termelő már 4,000 egységet gyártott le. Az importőr kérheti a vámszerveket, hogy az öntőforma értékét arányosan osszák meg az 1,000 egységre, a 4,000 vagy a 10,000 egységre vetítve.
Az (1) bekezdés b) pontjának iv. alpontjához
A 8. cikk 1. b) iv. pontjában meghatározott elemek miatti hozzáadásokat objektív és számszerűsíthető adatokra kell alapozni. Az importőrnek és a vámszerveknek a hozzáadandó érték meghatározásával kapcsolatos terhei minimalizálása céljából, amilyen mértékig lehetséges, a vevő üzleti könyvelési rendszerében rendelkezésre álló adatokat kell felhasználni.
A vevő által szállított, általa vásárolt vagy lízingelt, elemek esetében a hozzáadandó érték az elem vásárlási vagy lízingelési költsége lesz. A közjavat képező, mindenki számára hozzáférhető elemek után az érték kizárólag ezen elemek példányainak megszerzési költségeivel növelhető.
A hozzáadandó értékek kiszámításának könnyűsége a konkrét vállalkozás szerkezetétől és vezetési gyakorlatától, valamint számviteli módszereitől függ.
Lehetséges például, hogy egy vállalkozás, amely különböző termékeket importál különböző országokból, az importáló országon kívüli tervezőközpontja könyvelését oly módon vezeti, hogy pontosan ki tudja mutatni az egyes termékeknek tulajdonítható költségeket. Ilyen esetekben megfelelő módon, közvetlen kiigazítás tehető a 8. cikk rendelkezései szerint.
Más esetben egy vállalkozás az importőr országon kívüli tervezőközpontja költségeit általános költségként is viselheti anélkül, hogy azt az egyes termékekre megosztaná. Ebben az esetben a 8. cikk rendelkezései szerint, az importált termékekre vonatkozóan, megfelelő kiigazítás tehető úgy, hogy a tervezőközpont teljes költségét arányosan megosztják azon teljes termelésre, amely haszonélvezője a tervezőközpont tevékenységének és az így megosztott költséget adják egység alapon az importhoz.
A fenti körülmények változásai, természetesen, a költségmegosztás megfelelő módszerének meghatározásakor különböző tényezők figyelembevételét követelik meg.
Azokban az esetekben, amikor a kérdéses elem termelésében bizonyos időszakon át több ország vesz részt, a kiigazítást arra az értékre kell korlátozni, amit ténylegesen hozzáadtak a szóban forgó elemhez az importáló országon kívül.
Az (1) bekezdés c) pontjához
A 8. cikk 1. c) pontjában említett jogdíjak és licencdíjak, többek között, magukban foglalhatják a szabadalmakért, védjegyekért és szerzői jogokért fizetendő összegeket. Azonban az importált árunak az importáló országban való sokszorosítási jogáért fizetendő díjakat, a vámérték meghatározása során, nem adják hozzá az importált áruért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árhoz.
Az importált áruk elosztási vagy viszonteladási jogáért a vevő által fizetett összeget nem adják hozzá az importált áruért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árhoz, ha az ilyen fizetések nem képezik feltételét az importált áruknak az importáló országba való export célú eladásának.
A 3. ponthoz
A 8. cikk rendelkezései által megkövetelt hozzáadáshoz szükséges objektív és számszerűsíthető adatok hiányában az ügyleti érték nem határozható meg az 1. cikk rendelkezései szerint. Ennek szemléltetésére: jogdíjat fizetnek egy bizonyos termék literének az importáló országban való eladási ára alapján, a terméket kilogrammonként importáljak és abból oldatot készítenek a beérkezés után. Amennyiben a jogdíj alapja részben az importált áru, részben pedig más, az importált árutól független tényezők (mint amikor az importált árut hazai anyagokkal keverik és az már külön, önmagában nem azonosítható, vagy amikor a jogdíj nem különíthető el a vevő és az eladó közötti, speciális pénzügyi rendezésektől) helytelen lenne megkísérelni a jogdíj hozzáadását. Ha azonban a jogdíj kizárólag az importált terméken alapul és könnyen számszerűsíthető, a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árhoz hozzáadható.
Megjegyzés a 9. cikkhez
A 9. cikk céljaira az „import időpontja” magában foglalhatja a vámkezelés időpontját.
Megjegyzés a 11. cikkhez
A 11. cikk jogorvoslati lehetőséget biztosít az importőrnek az értékelendő árura vonatkozó, a vámszervek által a vámérték tekintetében hozott határozatokkal szemben. A fellebbezés benyújtható először egy magasabb fokú vámszervhez, de az importőrnek joga van végső lépésként a bírósághoz is fordulni.
A „bírságmentes” azt jelenti, hogy az importőrt nem bírságolhatják meg, vagy számára nem helyezhetnek bírságot kilátásba csupán azért, mert élt fellebbezési jogával. A szokásos bírósági eljárási költség és az ügyvédi díj nem tekinthető bírságnak.
Mindazonáltal a 11. cikkben semmi sem gátolja a tagot abban, hogy megkövetelje a kiszabott vám megfizetését a fellebbezés benyújtását megelőzően.
Megjegyzés a 15. cikkhez
4. pont
A cikk céljaira a „személy” kifejezés, ahol szükséges, a jogi személyt is magában foglalja.
4. e) pont
Jelen Megállapodás céljaira valamely személy akkor gyakorol ellenőrzést egy másik felett, ha az előbbi jogilag vagy gyakorlatilag olyan helyzetben van, hogy az utóbbit korlátozza vagy irányítja.
II. MELLÉKLET
VÁMÉRTÉK TECHNIKAI BIZOTTSÁG
A jelen Megállapodás 18. cikkének megfelelően létre kell hozni a Vámérték Technikai Bizottságot a Vámegyüttműködési Tanács fennhatósága alatt, abból a célból, hogy az technikai szinten biztosítsa a Megállapodás értelmezésének és alkalmazásának egységességét.
A Technikai Bizottság feladatköre a következőket foglalja magában:
felülvizsgálja azokat a technikai problémákat, amelyek a tagok vámérték-meghatározási rendszereiben a napi alkalmazás során felmerülnek és a benyújtott tények alapján tanácsot ad a megfelelő megoldásokra;
felkérésre tanulmányozza az Egyezménnyel összefüggő értékelésre vonatkozó törvényeket, eljárásokat és gyakorlatot, és jelentést készít az ilyen tanulmányok eredményeiről;
jelentéseket készít és küld szét a jelen Megállapodás működésének technikai vonatkozásairól és helyzetéről;
a bizottság vagy bármely tag felkérésére tájékoztatást nyújt és tanáccsal szolgál az importált áru vámértéke megállapításával kapcsolatos bármely kérdésben. Az ilyen tájékoztatás és tanácsadás történhet tanácsadói vélemény, megjegyzés vagy magyarázó megjegyzések formájában;
felkérésre technikai segítséget nyújt a tagoknak a jelen Megállapodás nemzetközi elfogadtatásának előmozdításában;
vizsgálatot végez a jelen Megállapodás 19. cikkében leírt vizsgáló bizottság által hozzá utalt ügyben; és
minden más olyan kötelezettségnek eleget tesz, amelyet a bizottság ráruház.
Általános rendelkezés
A Technikai Bizottság törekedjék arra, hogy a speciális témákkal - különösen azokkal, amelyeket a tagok, a bizottság vagy valamely vizsgálóbizottság hozzá utal - kapcsolatos munkáját rövid időn belül befejezze. A 19. cikk 4. pontja rendelkezései szerint valamely vizsgálóbizottság meghatározza azt a határidőt, amin belül a Technikai Bizottság jelentését be kell nyújtani és a Technikai Bizottság köteles azt ezen a határidőn belül elkészíteni.
A Vámegyüttműködési Tanács Titkársága, amikor szükséges, segítséget nyújt a Technikai Bizottság tevékenységéhez.
Képviselet
Minden tag jogosult képviseltetni magát a Technikai Bizottságban. Minden tag a Technikai Bizottságba egy képviselőt és egy vagy több helyettest jelölhet ki. A Technikai Bizottságban így képviselt tagra e melléklet mint a Technikai Bizottság tagjára hivatkozik. A Technikai Bizottság tagjainak képviselőit tanácsadók segíthetik. Megfigyelői státuszban a WTO Titkárság is részt vehet az üléseken.
A Vámegyüttműködési Tanács azon tagjai, amelyek nem tagjai a WTO-nak, egy küldöttel és egy vagy több helyettessel vehetnek részt a Technikai Bizottság ülésein. Ezek a küldöttek megfigyelői minőségben vesznek részt az üléseken.
A Technikai Bizottság elnökének jóváhagyásával a Vámegyüttműködési Tanács főtitkára (a továbbiakban: főtitkár) meghívhatja olyan kormányok képviselőit is, amelyek sem a WTO-egyezménynek, sem a Vámegyüttműködési Tanácsnak nem tagjai, valamint meghívhatja nemzetközi kormányközi és kereskedelmi szervezetek képviselőit a Technikai Bizottság ülésein megfigyelőként való részvételre.
A küldötteknek, a helyetteseknek és a tanácsadóknak a Technikai Bizottság üléseire történő kijelölését a főtitkárnak kell bejelenteni.
A Technikai Bizottság ülései
A Technikai Bizottság szükség szerint, de legalább évenként kétszer tartja üléseit. Minden ülés időpontját a Technikai Bizottság előző ülésén rögzítik. Az ülés időpontja változhat akár a Technikai Bizottság bármely tagjának javaslatára – a Technikai Bizottság tagjainak egyszerű többsége hozzájárulásával –, akár az elnök kezdeményezésére, sürgős kivizsgálást igénylő esetekben. Az ezen pont első mondatában foglalt rendelkezés mellett a Technikai Bizottságnak szükség szerint üléseznie kell, hogy megvizsgálja azon ügyeket, melyeket valamely, a jelen Megállapodás 19. cikke szerint létrehozott vizsgálóbizottság a Technikai Bizottság elé utal.
A Technikai Bizottság üléseit, ha más döntés nem születik, a Vámegyüttműködési Tanács székhelyén tartják.
A főtitkár a Technikai Bizottság minden tagját, valamint a 6. és 7. pontokban felsoroltakat, legalább 30 nappal korábban – a sürgős eseteket kivéve – tájékoztatja a Technikai Bizottság ülése megnyitásának időpontjáról.
Napirend
A főtitkár minden ülésre napirendtervezetet készít, és azt eljuttatja a Technikai Bizottság minden tagjához, valamint a 6. és 7. pontban felsoroltakhoz a sürgős eseteket kivéve legalább 30 nappal az ülés megkezdése előtt. Ez a napirend minden olyan témát felölel, amelynek felvételét a Technikai Bizottság előző ülésén jóváhagyta, továbbá, amelyet az elnök maga kezdeményez, és amelynek felvételét a főtitkár, a bizottság vagy a Technikai Bizottság bármely tagja kéri.
A Technikai Bizottság napirendjét az ülés megnyitásakor fogadja el. Az ülésszak alatt a Technikai Bizottság bármikor megváltoztathatja a napirendet.
Tisztségviselők és ügyvitel
A Technikai Bizottság a küldöttek közül egy elnököt és egy vagy több alelnököt választ. Az elnök és az alelnökök egyéves időtartamra viselik tisztségüket. A leköszönő elnök és alelnökök újraválaszthatók. Azon elnök vagy alelnök, aki már nem képvisel tagot a Technikai Bizottságban, automatikusan elveszti mandátumát.
Ha az elnök az ülésen vagy annak egy részén nincs jelen, akkor az alelnök elnököl. Ilyen esetben az utóbbinak jogai és kötelességei azonosak az elnökével.
Az ülés elnöke nem mint a Technikai Bizottság egy tagjának képviselője, hanem mint elnök vesz részt a Technikai Bizottság eljárásaiban.
Ezen szabályok által ráruházott jogok gyakorlásán kívül az elnök megnyitja és bezárja az üléseket, vezeti a vitát, megadja a felszólalási jogot és a jelen szabályok értelmében ellenőrzi az eljárást. Az elnök jogosult a felszólalót rendre utasítani, ha annak megjegyzései nem relevánsak.
A küldöttek bármely kérdés tárgyalása során eljárási kérdést vethetnek fel. Ebben az esetben az elnök késedelem nélkül állást foglal. Ha ezt az állásfoglalást kifogásolják, az elnök azt az ülés elé terjeszti határozathozatalra és az érvényben marad, ha meg nem változtatják.
A főtitkár vagy a Titkárság általa kijelölt tisztségviselői ellátják a Technikai Bizottság üléseinek titkársági teendőit.
Határozatképesség és szavazás
A határozatképességhez a Technikai Bizottság képviselőinek egyszerű többsége szükséges.
A Technikai Bizottság minden tagjának egy szavazata van. A Technikai Bizottság a jelen lévő tagok legalább kétharmados szavazati többségével hoz határozatot. Egy bizonyos ügyben a szavazás kimenetelésre tekintet nélkül a Technikai Bizottság szabadon előterjesztheti arra vonatkozó jelentését a bizottság és a Vámegyüttműködési Tanács elé, megjelölve az üggyel kapcsolatos eltérő véleményeket is. E pont rendelkezéseinek sérelme nélkül valamely bizottság által elé utalt ügyekben a Technikai Bizottság konszenzussal határoz. Ha a valamely vizsgálóbizottság által elé utalt ügyben a Technikai Bizottság nem jut egyezségre, a Technikai Bizottság jelentést készít az ügy részleteiről, megjelölve a tagok álláspontját.
Hivatalos nyelvek és jegyzőkönyvek
A Technikai Bizottság hivatalos nyelve az angol, francia és a spanyol nyelv. E három nyelv bármelyikén elmondott beszédeket vagy nyilatkozatokat késedelem nélkül lefordítják a többi hivatalos nyelvre, kivéve, ha az összes küldött eltekint a fordítástól. Más nyelveken előadott beszédeket vagy nyilatkozatokat ugyanilyen feltételek mellett angolra, franciára és spanyolra lefordítják; de ebben az esetben az érintett delegációnak kell elkészítenie az angol, francia vagy spanyol nyelvű fordítást. Kizárólag angol, francia és spanyol nyelv használható a Technikai Bizottság hivatalos anyagaiban. Emlékeztetők és a Technikai Bizottság levelezése kizárólag a hivatalos nyelvek egyikén történhet.
A Technikai Bizottság minden üléséről jelentést és - ha az elnök szükségesnek tartja - jegyzőkönyvet vagy összefoglaló beszámolót készít. Az elnök vagy megbízottja a Technikai Bizottság munkájáról jelentést tesz a bizottság és a Vámegyüttműködési Tanács minden ülésén.
III. MELLÉKLET
A Megállapodás rendelkezései végrehajtásának, a 20. cikk (1) bekezdése szerinti, a fejlődő ország tagok általi, 5 évvel való elhalasztása a gyakorlatban egyes fejlődő ország tagok számára kevésnek bizonyulhat. Ilyen esetekben valamely fejlődő ország tag a 20. cikk (1) bekezdésében említett időtartam lejárta előtt kérheti ezen időtartam meghosszabbítását; egyetértés van arról, hogy, azokban az esetekben, amikor a kérdéses fejlődő ország tag megalapozott indokkal szolgál, a tagok jóindulatú megfontolás tárgyává teszik az ilyen kérést.
Azok a fejlődő országok, amelyek jelenleg hivatalosan megállapított legkisebb értékek alapján értékelik az árukat, fenntartással élhetnek, hogy lehetőségük legyen ezen értékek korlátozott és átmeneti alapon való megtartására, olyan feltételek mellett, amelyekhez a tagok hozzájárulnak.
Azon fejlődő országok, amelyek számára az alkalmazási sorrendnek az importőr kívánságára történő, a Megállapodás 4. cikke rendelkezései alapján való megfordítása komoly nehézséget jelenthet, a 4. cikkre vonatkozóan fenntartással élhetnek, a következő megfogalmazás szerint:
„A … Kormánya fenntartja a jogot annak elrendelésére, hogy a Megállapodás 4. cikkének vonatkozó rendelkezése kizárólag akkor kerül alkalmazásra, ha a vámhatóságok beleegyeznek az 5. és 6. cikkek sorrendjének megfordításába.”
Amennyiben fejlődő országok ilyen fenntartással élnek, a tagok ehhez, a Megállapodás 21. cikke alatt beleegyezésüket adják.
Fejlődő országok fenntartással élhetnek a Megállapodás 5. cikkének 2. pontjára vonatkozóan, a következő megfogalmazás szerint:
„A… Kormánya fenntartja a jogot annak elrendelésére, hogy a Megállapodás 5. cikkének (2) bekezdése a vonatkozó megjegyzés rendelkezéseivel összhangban kerüljön alkalmazásra, függetlenül attól, hogy az importőr ezt így kívánja, vagy sem. Amennyiben fejlődő országok ilyen fenntartással élnek, a tagok ehhez, a Megállapodás 21. cikke alatt beleegyezésüket adják.”
Bizonyos fejlődő országok esetében problémák merülhetnek fel a Megállapodás 1. cikkének végrehajtása során, az országukba történő, kizárólagos képviselők, kizárólagos forgalmazók és kizárólagos engedményezettek által lebonyolított importra vonatkozóan. Ha ilyen problémák merülnek fel a Megállapodást alkalmazó fejlődő ország tagokban, e tagok kérésére, e kérdésről tanulmányt készítenek abból a célból, hogy megfelelő megoldásokat találjanak.
A 17. cikk elismeri, hogy a Megállapodás alkalmazása során szükséges lehet, hogy a vámszervek vizsgálatot folytassanak a vámérték meghatározása céljából számukra benyújtott bármely nyilatkozat, okmány vagy bevallás helytállóságával vagy pontosságával kapcsolatosan. A cikk így elismeri, hogy vizsgálat folytatható például annak igazolása céljából, hogy a vámérték-meghatározással kapcsolatban bevallott vagy a vámszerveknek benyújtott értékelemek teljesek és helyesek-e. A tagok, nemzeti törvényeik és eljárásaik keretei között, jogosultak elvárni az importőrök teljes közreműködését az ilyen vizsgálatok során.
A ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár magában foglal minden olyan fizetést, amely, az importált áruk eladásának feltételeként, a vevő által az eladó részére vagy a vevő által harmadik Fél részére az eladó kötelezettségének kiegyenlítésére, ténylegesen teljesítésre került vagy kerül.
MEGÁLLAPODÁS AZ ELŐZETES ÁRUVIZSGÁLATRÓL
A TAGOK
figyelembe véve, hogy 1986. szeptember 20-án a Miniszterek megállapodtak arról, hogy a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának célja „a világkereskedelem további liberalizálása és kiterjesztése”, „a GATT szerepének erősítése” és „a GATT rendszer, a nemzetközi gazdasági környezet fejlődésének megfelelő, válaszkészségének növelése”;
figyelembe véve, hogy számos fejlődő ország tag az előzetes áruvizsgálathoz folyamodik;
elismerve, hogy a fejlődő országoknak szükséges ezt tenniük, mindaddig és olyan mértékben, amíg ez az importáruk minőségének, mennyiségének és árának igazolásához szükséges;
ügyelve arra, hogy az ilyen programokat, felesleges késedelem vagy egyenlőtlen elbánás okozása nélkül kell végrehajtani;
megjegyezve, hogy az áruvizsgálat, annak természetéből adódóan, az exportőr tagok területén történik;
elismerve annak szükségességét, hogy az alkalmazó és az exportőr tagok jogait és kötelezettségeit megállapító, egyezményes nemzetközi kereteket hozzanak létre;
elismerve, hogy az 1994. évi GATT elvei és kötelezettségei az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek azon tevékenységeire vonatkoznak, amelyekkel WTO tagok kormányai bízták meg őket;
elismerve azt, hogy kívánatos az átláthatóság biztosítása, az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek működése, valamint az előzetes áruvizsgálatra vonatkozó törvények és szabályozások vonatkozásában;
azon óhajtól vezérelve, hogy biztosítsák gyors, hatékony és méltányos megoldások születését az exportőrök és az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek között, jelen Megállapodás alapján felmerülő vitás ügyekben;
EZENNEL AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Alkalmazási kör - meghatározások
2. cikk
Az alkalmazó tagok kötelezettségei
Megkülönböztetésmentesség
Kormányzati követelmények
Az áruvizsgálat helyszíne
Szabványok
Átláthatóság
A bizalmas üzleti információk védelme
Az alkalmazó tagok biztosítják, hogy az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek nem kérnek információt az exportőröktől az alábbiakról:
gyártási adatok, amelyek szabadalmazott, licenccel átengedett vagy fel nem fedett eljárásokra vonatkoznak, vagy olyanokra, amelyek szabadalmaztatása folyamatban van;
közzé nem tett műszaki adatok, kivéve azokat, amelyek szükségesek a műszaki szabályozásoknak vagy szabványoknak való megfelelés igazolásához;
belső árképzés, beleértve a termelési költségeket is;
haszonkulcsok;
az exportőrök és szállítók közötti szerződések feltételei, hacsak az áruvizsgálatot végző szervezet számára a kérdéses vizsgálat lefolytatása másképpen nem lehetséges. Ilyen esetekben a szervezet kizárólag az ehhez a célhoz szükséges információt kéri.
Összeférhetetlenség
Az alkalmazó tagok biztosítják, hogy az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek, figyelembe véve a 9-13. pontokban foglalt, a bizalmas üzleti információk védelméről szóló rendelkezéseket is, eljárásokat tartanak fenn az összeférhetetlenség elkerülésére:
előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek és bármely más szervezet között, amely a kérdéses előzetes áruvizsgálatot végző szervezetektől nem független, ideértve mindazokat, amelyekben az utóbbiaknak pénzügyi vagy üzleti érdekeltsége van, illetve azokat a szervezeteket, amelyeknek a kérdéses előzetes áruvizsgálatot végző szervezetekben pénzügyi érdekeltsége van, és amelyeknek szállítmányait az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetnek vizsgálnia kell;
előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek és bármely más szervezetek között, ideértve az előzetes áruvizsgálat alá eső egyéb szervezeteket, az áruvizsgálatokra szerződő vagy arra utasítást adó kormányzati szervezetek kivételével;
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek azon osztályaival, amelyek az áruvizsgálati eljárás elvégzéséhez szükségestől eltérő tevékenységet végeznek.
Késedelmek
Az ár igazolása
Az alkalmazó tagok biztosítják, hogy a túl- vagy alulszámlázás és csalás elkerülése érdekében, az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek árigazolást végeznek ( 56 ) az alábbi iránymutatások szerint:
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek csak akkor utasítják el a szerződéses árat, amiben az exportőr és importőr megegyezett, ha be tudják bizonyítani, hogy a nem megfelelő árra vonatkozó ténymegállapításuk olyan igazolási eljáráson alapszik, amely összhangban van a b)-e) alpontokban lefektetett kritériumokkal;
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezet az exportár igazolására folytatott ár-összehasonlítást azonos vagy hasonló, ugyanazon exportőr országból, azonos vagy közel azonos időben, versenyhelyzetben és összehasonlítható értékesítési feltételek között, a szokásos kereskedelmi gyakorlattal összhangban és az alkalmazott szokásos árengedmények levonásával, exportra kínált áruk ára(i)ra alapozza:
csak valós összehasonlítási alapot adó árakat használnak, figyelembe véve az importáló országra, illetve az ár-összehasonlításra használt országra vagy országokra vonatkozó releváns gazdasági tényezőket,
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezet nem támaszkodik a más importáló országokba exportra kínált termékek árára abból a célból, hogy a szállítmányra, önkényesen, a legalacsonyabb árat állapítsa meg,
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezet figyelembe veszi a c) alpontban felsorolt konkrét elemeket,
a fent leírt folyamat bármely szakaszában az előzetes áruvizsgálatot végző szervezet alkalmat biztosít az exportőrnek az ár megmagyarázására;
az árigazolás elvégzése során az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek megfelelően figyelembe veszik az adásvételi szerződés feltételeit és az ügyletre vonatkozó, általánosan alkalmazandó korrekciós tényezőket; ezek a tényezők magukban foglalják, de nem korlátozódnak az értékesítés kereskedelmi szintjére és mennyiségére, a szállítási határidőkre és feltételekre, az áreszkalációs záradékokra, a minőségi specifikációkra, különleges formatervezési jellemzőkre, különleges szállítási vagy csomagolási specifikációkra, a megrendelés nagyságára, az eladás azonnali jellegére, szezonális hatásokra, licenc- vagy más szellemi tulajdonhoz kapcsolódó díjakra, a szerződés részét képező szolgáltatásokra, ha ezeket szokásosan nem külön számlázzák; a tényezők magukban foglalnak bizonyos, az exportőrök áraira vonatkozó elemeket is, mint például az exportőr és az importőr közötti szerződéses kapcsolat;
a fuvardíjak igazolása kizárólag a szállítási mód exportőr országban való megállapodás szerinti árára, amint azt az adásvételi szerződés tartalmazza, vonatkozik;
az alábbiak árigazolási célokra nem kerülnek felhasználásra:
az importőr országban gyártott áruk eladási árai az importőr országban;
az exportáló országtól eltérő országból exportra szánt áruk ára;
a termelés költsége;
önkényes vagy fiktív árak, illetve értékek.
Fellebbezési eljárások
Az alkalmazó tagok biztosítják, hogy az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek eljárásokat hoznak létre az exportőrök panaszainak fogadására, megvizsgálására és a vonatkozó döntések meghozatalára, valamint, hogy az ilyen eljárásokra vonatkozó információt, a 6. és 7. pontok rendelkezéseivel összhangban, az exportőrök számára hozzáférhetővé teszik. Az alkalmazó tagok biztosítják, hogy az eljárásokat a következő iránymutatások szerint alakítják ki és tartják fenn:
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek kijelölnek egy vagy több tisztviselőt, akik a rendes munkaidő alatt, minden városban vagy kikötőben, ahol e szervezetek előzetes áruvizsgálati adminisztrációs irodát tartanak fenn, rendelkezésre állnak abból a célból, hogy fogadják, megvizsgálják az exportőrök fellebbezéseit és panaszait és azokról döntéseket hozzanak;
az exportőrök a kijelölt tisztviselőkkel írásban közlik a kérdéses konkrét ügyletre vonatkozó tényeket, a panasz természetét és a javasolt megoldást;
a kijelölt tisztviselők az exportőrök panaszait jóindulatúan bírálják el, és a b) alpontban említett dokumentumok kézhezvétele után, amint lehetséges, döntést hoznak.
Részleges hatálytalanítás
3. cikk
Az exportőr tagok kötelezettségei
Megkülönböztetésmentesség
Átláthatóság
Technikai segítségnyújtás
4. cikk
Független felülvizsgálati eljárások
A tagok ösztönzik az előzetes áruvizsgálatot végző szervezeteket és exportőröket vitáik együttes megoldására. Azonban a panasznak a 2. cikk 21. pontjával összhangban való beterjesztését követő második munkanapon bármely Fél a vitát független felülvizsgálat elé utalhatja. A tagok, lehetőségeik határain belül, ésszerű intézkedéseket hoznak, hogy biztosítsák az alábbi eljárások e célból való kialakítását és fenntartását:
ezen eljárásokat független szervezet működteti, amelyet egy, az előzetes áruvizsgálatot végző szervezeteket képviselő, valamint egy, az exportőröket képviselő szervezet közösen hoz létre jelen Megállapodás céljaira;
az a) pontban említett független szervezet szakértői listát állít össze az alábbiak szerint:
az előzetes áruvizsgálatot végző szervezeteket képviselő szervezet által jelölt tagok csoportja,
az exportőröket képviselő szervezet által jelölt tagok csoportja,
az a) pontban említett független szervezet által jelölt független kereskedelmi szakértők csoportja.
A listán szereplő szakértők földrajzi megoszlása olyan kell, hogy legyen, hogy lehetővé váljon az ezen eljárások során felmerülő bármilyen vita gyors rendezése. Ezt a listát a WTO-egyezmény hatálybalépését követő két hónapon belül összeállítják és évenként felfrissítik. A lista nyilvános, azt a Titkárságra bejelentik és minden tagnak megküldik;
amennyiben egy exportőr vagy egy előzetes áruvizsgálatot végző szervezet vitát kíván kezdeményezni, érintkezésbe kell lépnie az a) alpontban említett független szervezettel és kérnie kell egy vizsgálócsoport létrehozását. A független szervezet felelős a vizsgálócsoport létrehozásáért. A vizsgálócsoport három tagból áll. A vizsgálócsoport tagjait úgy választják ki, hogy elkerüljék a felesleges költségeket és késedelmeket. Az első tagot a fenti lista i. csoportjából az érintett előzetes áruvizsgálatot végző szervezet választja ki, azzal a feltétellel, hogy a tag nem áll üzleti kapcsolatban az adott szervezettel. A második tagot a fenti lista ii. csoportjából az érintett exportőr választja, azzal a feltétellel, hogy ez a tag nem áll üzleti viszonyban az exportőrrel. A harmadik tagot az a) pontban említett független szervezet választja a fenti lista iii. csoportjából. Semmilyen kifogás nem emelhető a fenti lista iii. csoportjából választott független kereskedelmi szakértők ellen;
a fenti lista iii. csoportjából választott független kereskedelmi szakértő tevékenykedik a vizsgálócsoport elnökeként. A független kereskedelmi szakértő meghozza a szükséges döntéseket annak biztosítására, hogy a vizsgálócsoport gyorsan rendezze a vitát, például, hogy az esetre vonatkozó tények megkívánják-e a vizsgálócsoport tagjainak találkozását, és amennyiben igen, ezt a találkozót hol tartsák meg, figyelembe véve a kérdéses áruvizsgálat helyszínét;
ha a vitában részt vevő felek úgy egyeznek meg, az a) alpontban említett független szervezet kiválaszthat egy független kereskedelmi szakértőt a fenti lista iii. csoportjából, hogy felülvizsgálja a kérdéses vitát. Ez a szakértő meghozza a szükséges döntéseket a vita gyors rendezésének biztosítására, például figyelembe véve a kérdéses áruvizsgálat helyszínét;
a felülvizsgálat tárgya annak megállapítása, hogy a vitatott áruvizsgálat során a vitában részt vevő felek betartották-e jelen Megállapodás rendelkezéseit. Az eljárást gyorsan folytatják le, és lehetőséget adnak mindkét Fél számára, hogy véleményüket személyesen vagy írásban közöljék;
a háromtagú vizsgálócsoport döntéseit szavazattöbbséggel hozza. A vitáról szóló döntést a független felülvizsgálatra vonatkozó kérés benyújtásától számított nyolc munkanapon belül hozzák meg, és arról értesítik a vitában részt vevő feleket. Ez az időkorlát a vitában részt vevő felek hozzájárulásával meghosszabbítható. A vizsgálócsoport vagy a független kereskedelmi szakértő a költségeket az ügy megalapozottsága alapján osztja fel;
a vizsgálócsoport döntése a vitában részt vevő, előzetes áruvizsgálatot végző szervezetre és az exportőrre nézve kötelező érvényű.
5. cikk
Bejelentés
A tagok benyújtják a Titkársághoz azon törvényeik és szabályozásaik példányait, amelyek által a jelen Megállapodást hatályba léptetik, valamint az előzetes áruvizsgálatra vonatkozó bármely egyéb törvényük és szabályozásuk példányait akkor, amikor az érintett tag tekintetében a WTO-egyezmény hatályba lép. Az előzetes áruvizsgálatra vonatkozó törvények és szabályozások változásainak betartását nem kényszerítik ki az ilyen változások hivatalos közzététele előtt. A változásokat, közzétételüket követően, azonnal bejelentik a Titkárságnak. A Titkárság tájékoztatja a tagokat ezen információk rendelkezésre állásáról.
6. cikk
Felülvizsgálat
A WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított második év végén és azután háromévenként a Miniszteri Konferencia felülvizsgálja jelen Megállapodás rendelkezéseit, végrehajtását és működését, figyelembe véve annak céljait és működésének tapasztalatait. Az ilyen felülvizsgálat eredményeként a Miniszteri Konferencia módosíthatja a Megállapodás rendelkezéseit.
7. cikk
Konzultáció
A tagok, felkérésre, az e Megállapodásban foglaltak érvényesülését érintő bármilyen ügyre vonatkozóan konzultációt folytatnak más tagokkal. Az ilyen esetekben az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni e Megállapodásra.
8. cikk
Vitarendezés
A tagok között felmerülő, az e Megállapodásban foglaltak érvényesülésére vonatkozó bármely vitás kérdés esetében az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXIII. cikke rendelkezései irányadók.
9. cikk
Záró rendelkezések
MEGÁLLAPODÁS A SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOKRÓL
A TAGOK,
figyelembe véve, hogy 1986. szeptember 20-án a Miniszterek megállapodtak arról, hogy a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának célja „a világkereskedelem további liberalizálása és kiterjesztése”, „a GATT szerepének erősítése” és „a GATT-rendszer, a nemzetközi gazdasági környezet fejlődésének megfelelő, válaszkészségének növelése”;
azon óhajtól vezérelve, hogy előmozdítsák az 1994. évi GATT céljainak megvalósítását;
elismerve, hogy az egyértelmű és kiszámítható származási szabályok és azok alkalmazása megkönnyíti a nemzetközi kereskedelem áramlását;
azon óhajtól vezérelve, hogy biztosítsák, hogy maguk a származási szabályok nem alkotnak szükségtelen akadályokat a kereskedelem útjában;
azon óhajtól vezérelve, hogy biztosítsák, hogy a származási szabályok nem hatástalanítják vagy hatásukban nem gyengítik a tagoknak az 1994. évi GATT szerinti jogait;
elismerve, hogy kívánatos a származási szabályokkal kapcsolatos törvények, szabályozások és gyakorlatok átláthatóságának biztosítása;
azon óhajtól vezérelve, hogy biztosítsák, hogy a származási szabályok megalkotása és alkalmazása pártatlan, átlátható, kiszámítható, következetes és semleges módon történik;
elismerve, hogy a jelen Megállapodás kapcsán felmerülő vitás kérdések gyors, hatékony és méltányos rendezésére konzultációs mechanizmus és eljárás áll rendelkezésre;
azon óhajtól vezérelve, hogy összehangolják és tisztázzák a származási szabályokat;
EZENNEL AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
MEGHATÁROZÁSOK ÉS ALKALMAZÁSI KÖR
1. cikk
Származási szabályok
II. RÉSZ
A SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK ALKALMAZÁSÁRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
2. cikk
Az átmeneti időszakra vonatkozó szabályok
A származási szabályok összehangolásának a IV. részben lefektetett munkaprogramja befejezéséig, a tagok biztosítják, hogy
amikor általános érvényű adminisztratív határozatokat bocsátanak ki, egyértelműen meghatározzák a teljesítendő követelményeket. Nevezetesen:
azokban az esetekben, amelyekben a vámtarifa-besorolás megváltozásának kritériumát alkalmazzák, az ilyen származási szabálynak, illetve az alóla való bármely kivételnek, világosan meg kell határoznia a vámtarifa-nómenklatúra azon vámtarifaszámait vagy alszámait, amelyekre a szabály vonatkozik;
azokban az esetekben, amelyekben az érték szerinti százalék kritériumát alkalmazzák, ezen százalék kiszámításának módszerét is jelezni kell a származási szabályokban;
azokban az esetekben, amelyekben a gyártási vagy feldolgozási művelet kritériumát írják elő, a vonatkozó árunak származó státuszt biztosító műveletet pontosan meg kell határozni;
függetlenül attól, hogy milyen kereskedelempolitikai intézkedéshez vagy eszközhöz kapcsolódnak, származási szabályaikat nem használják fel kereskedelmi célok közvetlen vagy közvetett elérését szolgáló eszközként;
maguknak a származási szabályoknak ne legyen korlátozó, torzító vagy bomlasztó hatásuk a nemzetközi kereskedelemre. Nem állítanak indokolatlanul szigorú követelményeket, illetve nem követelik meg a származási ország meghatározásának előfeltételeként, olyan feltétel teljesítését, amely nem a gyártásra vagy feldolgozásra vonatkozik. Azonban a gyártáshoz vagy feldolgozáshoz nem közvetlenül kapcsolódó költségek beszámíthatók, amikor egy érték szerinti százalék kritériumot az a) alpontnak megfelelően alkalmaznak;
azok a származási szabályok, amelyeket az importra és az exportra alkalmaznak, nem szigorúbbak azon származási szabályoknál, amelyeket annak meghatározására alkalmaznak, hogy az áru hazai-e vagy sem, és nem tesznek különbséget más tagok között, függetlenül az érintett áru gyártójának hovatartozásától ( 59 );
származási szabályaikat következetesen, egységesen, pártatlanul és ésszerűen alkalmazzák;
származási szabályaik pozitív standardon alapulnak. Azon származási szabályok, amelyek megállapítják, hogy mi nem biztosít származó státuszt valamely árunak (negatív standard), megengedettek valamely pozitív standard magyarázatának részeként vagy olyan egyedi esetekben, amelyekben nem szükséges a származás határozott megállapítása;
a származási szabályokra vonatkozó törvényeiket, szabályozásaikat, bírósági döntéseiket és általános érvényű adminisztratív határozataikat az 1994. évi GATT X. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel összhangban teszik közzé, mintha azok hatálya alá esnének;
valamely exportőr, importőr vagy bármely más személy kellően indokolt kérésére, az arra vonatkozó értékeléseket, hogy milyen származást tulajdonítanának valamely árunak, mihamarabb, de legkésőbb az ilyen értékelésre vonatkozó kérést követő 150 napon belül kiadják ( 60 ), feltéve, hogy minden szükséges elem benyújtása megtörtént. Az ilyen értékelésre vonatkozó kérelmeket, azt megelőzően, hogy a szóban forgó áruval folytatott kereskedelem megkezdődik, el kell fogadni és el lehet fogadni bármely későbbi időpontban. Az ilyen értékelések három évig maradnak érvényesek, feltéve, hogy a tények és feltételek, köztük a származási szabályok, amelyek alapján az értékelések készültek, összehasonlíthatóak maradnak. Feltéve, hogy az érintett feleket előzetesen értesítik, az ilyen értékelések elvesztik érvényüket, amikor a j) alpontban említett felülvizsgálat során az értékeléssel ellentétes döntés születik. Az ilyen értékelések nyilvános hozzáférhetőségét, a k) alpont rendelkezéseinek figyelembevételével, biztosítják;
amikor származási szabályaikat megváltoztatják vagy új származási szabályokat vezetnek be, az ilyen változásokat törvényeiknek és szabályozásaiknak megfelelően, és azok sérelme nélkül, nem alkalmazzák visszaható hatállyal;
bármely olyan adminisztratív intézkedés, amelyet a származás megállapítására vonatkozóan tesznek, azonnal felülvizsgálható a megállapítást kibocsátó hatóságtól független bírósági, választottbírósági vagy adminisztratív testületek vagy eljárások által, és ezek módosíthatják vagy érvényteleníthetik a megállapítást;
a származási szabályok alkalmazásának céljából szolgáltatott valamennyi természeténél fogva bizalmas vagy bizalmas alapon adott információt az érintett hatóságok szigorúan bizalmasan kezelik, és azokat az információt benyújtó személy vagy kormány külön engedélye nélkül nem fedik fel, kivéve, amilyen mértékben az információ kiadását egy bírósági eljárással összefüggésben megkövetelhetik.
3. cikk
Az átmeneti időszak utáni szabályok
Tekintettel minden tag azon céljára, hogy a IV. részben lefektetett harmonizációs munkaprogram eredményeként, összehangolt származási szabályokat alakítsanak ki, a tagok, a harmonizációs munkaprogram eredményeinek bevezetését követően, biztosítják, hogy
a származási szabályokat minden célra egyformán alkalmazzák, ahogyan azt az 1. cikk lefekteti;
származási szabályaik szerint egy bizonyos áru származási országának vagy azt az országot tekintik, amelyben az árut teljes egészében előállították, vagy ha a termék termelésében több ország érintett, azt az országot, amelyben az utolsó lényeges átalakítást végezték;
azok a származási szabályok, amelyeket az importra és az exportra alkalmaznak, nem szigorúbbak azon származási szabályoknál, amelyeket annak meghatározására alkalmaznak, hogy az áru hazai-e vagy sem, és nem tesznek különbséget más tagok között, függetlenül az érintett áru gyártójának hovatartozásától;
származási szabályaikat következetesen, egységesen, pártatlanul és ésszerűen alkalmazzák;
a származási szabályokra vonatkozó törvényeiket, szabályozásaikat, bírósági döntéseiket és általános érvényű adminiszt ratív határozataikat az 1994. évi GATT X. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel összhangban teszik közzé, mintha azok hatálya alá esnének;
valamely exportőr, importőr vagy bármely más személy kellően indokolt kérésére, az arra vonatkozó értékeléseket, hogy milyen származást tulajdonítanának valamely árunak, mihamarabb, de legkésőbb az ilyen értékelésre vonatkozó kérést követő 150 napon belül kiadják, feltéve, hogy minden szükséges elem benyújtása megtörtént. Az ilyen értékelésre vonatkozó kérelmeket, azt megelőzően, hogy a szóban forgó áruval folytatott kereskedelem megkezdődik, el kell fogadni és el lehet fogadni bármely későbbi időpontban. Az ilyen értékelések három évig maradnak érvényesek, feltéve, hogy a tények és feltételek, köztük a származási szabályok, amelyek alapján az értékelések készültek, összehasonlíthatóak maradnak. Feltéve, hogy az érintett feleket előzetesen értesítik, az ilyen értékelések elvesztik érvényüket, amikor a h) alpontban említett felülvizsgálat során az értékeléssel ellentétes döntés születik. Az ilyen értékelések nyilvános hozzáférhetőségét, az i) alpont rendelkezéseinek figyelembevételével, biztosítják;
amikor származási szabályaikat megváltoztatják vagy új származási szabályokat vezetnek be, az ilyen változásokat törvényeiknek és szabályozásaiknak megfelelően, és azok sérelme nélkül, nem alkalmazzák visszaható hatállyal;
bármely olyan adminisztratív intézkedés, amelyet a származás megállapítására vonatkozóan tesznek, azonnal felülvizsgálható a megállapítást kibocsátó hatóságtól független bírósági, választottbírósági vagy adminisztratív testületek vagy eljárások által, és ezek módosíthatják vagy érvényteleníthetik a megállapítást;
a származási szabályok alkalmazásának céljából szolgáltatott valamennyi természeténél fogva bizalmas vagy bizalmas alapon adott információt az érintett hatóságok szigorúan bizalmasan kezelik, és azokat az információt benyújtó személy vagy kormány külön engedélye nélkül nem fedik fel, kivéve, amilyen mértékben az információ kiadását egy bírósági eljárással összefüggésben megkövetelhetik.
III. RÉSZ
ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK A BEJELENTÉSRŐL, FELÜLVIZSGÁLATRÓL, KONZULTÁCIÓRÓL ÉS VITARENDEZÉSRŐL
4. cikk
Intézmények
5. cikk
A származási szabályok módosításával és új származási szabályok bevezetésével kapcsolatos információ és eljárások
6. cikk
Felülvizsgálat
7. cikk
Konzultáció
E Megállapodásra az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni.
8. cikk
Vitarendezés
E Megállapodásra az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXIII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni.
IV. RÉSZ
A SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK HARMONIZÁCIÓJA
9. cikk
Célok és elvek
Azzal a céllal, hogy a származási szabályokat harmonizálják és, hogy többek között nagyobb biztonságot teremtsenek a világkereskedelemben, a Miniszteri Konferencia a Vámegyüttműködési Tanáccsal együtt, az alábbiakban lefektetett munkaprogramba kezd, a következő elvek alapján:
a származási szabályokat minden célra, ahogyan azt az 1. cikk lefekteti, egyformán kell alkalmazni;
a származási szabályoknak rendelkezniük kell arról, hogy egy bizonyos áru származási országának vagy az az ország tekintendő, amelyben az árut teljes egészében előállították, vagy ha a termék termelésében több ország érintett, az az ország, amelyben az utolsó lényeges átalakítást végezték;
a származási szabályoknak objektívnek, érthetőnek és kiszámíthatónak kell lenniük;
függetlenül attól, hogy milyen kereskedelempolitikai intézkedéshez vagy eszközhöz kapcsolódnak, a származási szabályokat ne használják fel kereskedelmi célok közvetlen vagy közvetett elérését szolgáló eszközként. Maguknak a származási szabályoknak ne legyen korlátozó, torzító vagy bomlasztó hatásuk a nemzetközi kereskedelemre. Ne állítsanak indokolatlanul szigorú követelményeket, illetve ne követeljék meg a származási ország meghatározásának előfeltételeként, olyan feltétel teljesítését, amely nem a gyártásra vagy feldolgozásra vonatkozik. A gyártáshoz vagy feldolgozáshoz nem közvetlenül kapcsolódó költségek azonban beszámíthatók egy érték szerinti százalék kritérium alkalmazásának céljaira;
a származási szabályoknak következetesen, egységesen, pártatlanul és ésszerűen működtethetőnek kell lenniük;
a származási szabályoknak koherensnek kell lenniük;
a származási szabályoknak pozitív standardokon kell alapulniuk. A negatív standardok arra használhatók, hogy világossá tegyék a pozitív standardokat.
A munkaprogram
A munkaprogramot a WTO-egyezmény hatálybalépését követően mihamarabb megkezdik és a megkezdést követő három éven belül befejezik.
A 4. cikk rendelkezései szerint létrehozott bizottság és Technikai Bizottság lesz a munka irányítására illetékes testület.
Annak érdekében, hogy a Vámegyüttműködési Tanács részletes inputot adjon, a bizottság felkéri a Technikai Bizottságot, hogy az alábbiakban leírt munka eredményeként, az 1. pontban felsorolt elvek alapján, kialakult értelmezéseket és véleményeket átadja. Annak érdekében, hogy a harmonizációs munkaprogram időben befejeződjék, az ilyen munkát termékcsoportok szerint a Harmonizált Rendszer (HR) nómenklatúrájának különböző fejezetei és részei tekintetében kell lefolytatni.
A teljes egészében egy adott országban előállított áru, illetve a minimális műveletek vagy eljárások
A Technikai Bizottság összehangolt meghatározásokat alakít ki a következőkről:
E munka eredményeit a bizottság kérésének vételét követő három hónapon belül a bizottság elé terjesztik.
Lényeges átalakítás – a vámtarifa-besorolás megváltozása
Lényeges átalakítás – kiegészítő kritériumok
Miután az ii. alpont szerinti munka befejeződött, a Technikai Bizottság minden egyes termékcsoport vagy egyedi termékkategória vonatkozásában, amelyre nézve a HR-nómenklatúra kizárólagos használata nem teszi lehetővé a lényeges átalakítás kifejezését,
A bizottság szerepe
Az 1. pontban felsorolt elvek alapján:
a bizottság időszakosan, a 2. c) pont i., ii. és iii. alpontjában előírt időhatároknak megfelelően megvizsgálja a Technikai Bizottság értelmezéseit és véleményét annak eldöntése érdekében, hogy ezen értelmezéseket és véleményeket támogatja-e. A bizottság felkérheti a Technikai Bizottságot, hogy finomítsa és részletesebben dolgozza ki munkáját és/vagy, hogy új megközelítéseket dolgozzon ki. A Technikai Bizottság segítése céljából a bizottság indokolja a további munkára vonatkozó kérését, és ha helyénvaló, alternatív megközelítéseket javasol;
a 2. c) pont i., ii. és iii. alpontjában meghatározott összes munka befejezésekor, a bizottság átfogó koherenciájuk szempontjából megvizsgálja az eredményeket.
A harmonizációs munkaprogram eredményei és az azt követő munka
I. MELLÉKLET
A SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK TECHNIKAI BIZOTTSÁGA
Feladatok
A Technikai Bizottság folyamatos feladatai magukban foglalják az alábbiakat:
a Technikai Bizottság bármely tagjának kérésére megvizsgálja a tagok származási szabályainak napi alkalmazásában felmerülő konkrét technikai problémákat és a bemutatott tények alapján tanácsot ad a megfelelő megoldásokról;
valamely tag vagy a bizottság esetleges kérésére, információt és tanácsot ad bármely, az áru származásának meghatározását érintő ügyben;
időszaki jelentéseket készít és köröztet a jelen Megállapodás működésének és állapotának technikai vonatkozásairól; és
évenként felülvizsgálja a jelen Megállapodás II. és III. része végrehajtásának és működésének technikai vonatkozásait.
A Technikai Bizottság egyéb olyan feladatokat is ellát, amelyre a bizottság felkéri.
A Technikai Bizottság megkísérli ésszerűen rövid időn belül elvégezni a konkrét ügyekkel, különösen a tagok vagy a bizottság által elé terjesztettekkel, kapcsolatos munkáját.
Képviselet
Minden tagnak joga van képviseltetnie magát a Technikai Bizottságban. Minden tag egy küldöttet és egy vagy több helyettest jelölhet képviselőjének a Technikai Bizottságba. A Technikai Bizottságban ily módon képviselt tag a továbbiakban a Technikai Bizottság „tagja”. A Technikai Bizottság tagjainak képviselőit a Technikai Bizottság ülésein tanácsadók segíthetik. A WTO Titkársága megfigyelőként vehet részt az ilyen üléseken.
A Vámegyüttműködési Tanács azon tagjai, amelyek nem tagjai a WTO-nak, egy küldöttel és egy vagy több helyettessel képviseltethetik magukat a Technikai Bizottság ülésein. Ezek a képviselők megfigyelőként vesznek részt a Technikai Bizottság ülésein.
A Technikai Bizottság elnökének jóváhagyásával a Vámegyüttműködési Tanács főtitkára (e mellékletben a továbbiakban: „főtitkár”) meghívhatja olyan kormányok képviselőit, amelyek sem a WTO-nak, sem a Vámegyüttműködési Tanácsnak nem tagjai, és meghívhatja nemzetközi kormányzati és kereskedelmi szervezetek képviselőit, hogy megfigyelőként vegyenek részt a Technikai Bizottság ülésein.
A küldötteknek, a helyetteseknek és tanácsadóknak a Technikai Bizottság üléseire történő kijelölését a főtitkárnak jelentik be.
Ülések
A Technikai Bizottság szükség szerint, de legalább évenként egyszer ülésezik.
Eljárások
A Technikai Bizottság megválasztja saját elnökét és kidolgozza eljárásait.
II. MELLÉKLET
KÖZÖS NYILATKOZAT A PREFERENCIÁLIS SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOKRÓL
Elismerve, hogy bizonyos tagok preferenciális, a nem preferenciális származási szabályoktól eltérő származási szabályokat alkalmaznak, a tagok ezennel a következőkről állapodnak meg.
A jelen Közös Nyilatkozat céljaira preferenciális származási szabályoknak azok a törvények, szabályozások és általános érvényű adminisztratív határozatok minősülnek, amelyeket bármely tag annak megállapítására alkalmaz, hogy áruk jogosultak-e a szerződéses vagy autonóm kereskedelmi rendszerek keretében nyújtott preferenciális elbánásra, amely az 1994. évi GATT I. cikke (1) bekezdésének alkalmazásán túlmenő vámpreferenciák megadásához vezet.
A tagok megállapodnak annak biztosításáról, hogy
amikor általános érvényű adminisztratív határozatokat bocsátanak ki, egyértelműen meghatározzák a teljesítendő követelményeket. Nevezetesen:
azokban az esetekben, amelyekben a vámtarifa-besorolás megváltozásának kritériumát alkalmazzák, az ilyen preferenciális származási szabálynak, illetve az alóla való bármely kivételnek világosan meg kell határoznia a vámtarifa-nómenklatúra azon vámtarifaszámait vagy alszámait, amelyekre a szabály vonatkozik;
azokban az esetekben, amelyekben az érték szerinti százalék kritériumát alkalmazzák, ezen százalék kiszámításának módszerét is jelzik a preferenciális származási szabályokban;
azokban az esetekben, amelyekben a gyártási vagy feldolgozási művelet kritériumát írják elő, pontosan meghatározzák a vonatkozó árunak preferenciális származó státuszt biztosító műveletet;
preferenciális származási szabályaik pozitív standardon alapulnak. Azon származási szabályok, amelyek megállapítják, hogy mi nem biztosít preferenciális származó státuszt valamely árunak (negatív standard), megengedettek valamely pozitív standard magyarázatának részeként vagy olyan egyedi esetekben, amelyekben nem szükséges a származás határozott megállapítása;
a preferenciális származási szabályokra vonatkozó törvényeiket, szabályozásaikat, bírósági döntéseiket és általános érvényű adminisztratív határozataikat az 1994. évi GATT X. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel összhangban teszik közzé, mintha azok hatálya alá esnének;
valamely exportőr, importőr vagy bármely más személy kellően indokolt kérésére, az arra vonatkozó értékeléseket, hogy preferenciális származást tulajdonítanának-e valamely árunak, mihamarabb, de legkésőbb az ilyen értékelésre vonatkozó kérést követő 150 napon belül kiadják ( 63 ), feltéve, hogy minden szükséges elem benyújtása megtörtént. Az ilyen értékelésre vonatkozó kérelmeket, azt megelőzően, hogy a szóban forgó áruval folytatott kereskedelem megkezdődik, el kell fogadni és el lehet fogadni bármely későbbi időpontban. Az ilyen értékelések három évig maradnak érvényesek, feltéve, hogy a tények és feltételek, köztük a preferenciális származási szabályok, amelyek alapján az értékelések készültek, összehasonlíthatóak maradnak. Feltéve, hogy az érintett feleket előzetesen értesítik, az ilyen értékelések elvesztik érvényüket, amikor az f) alpontban említett felülvizsgálat során az értékeléssel ellentétes döntés születik. Az ilyen értékelések nyilvános hozzáférhetőségét, a g) alpont rendelkezéseinek figyelembevételével, biztosítják;
amikor preferenciális származási szabályaikat megváltoztatják vagy új preferenciális származási szabályokat vezetnek be, az ilyen változásokat törvényeiknek és szabályozásaiknak megfelelően, és azok sérelme nélkül nem alkalmazzák visszaható hatállyal;
bármely olyan adminisztratív intézkedés, amelyet a preferenciális származás megállapítására vonatkozóan tesznek, azonnal felülvizsgálható a megállapítást kibocsátó hatóságtól független bírósági, választottbírósági vagy adminisztratív testület vagy eljárások által, és ezek módosíthatják vagy érvényteleníthetik a megállapítást;
a preferenciális származási szabályok alkalmazásának céljából szolgáltatott valamennyi természeténél fogva bizalmas vagy bizalmas alapon adott információt az érintett hatóságok szigorúan bizalmasan kezelik, és azokat az információt benyújtó személy vagy kormány külön engedélye nélkül nem fedik fel, kivéve, amilyen mértékben az információ kiadását egy bírósági eljárással összefüggésben megkövetelhetik.
A tagok megállapodnak abban, hogy haladéktalanul benyújtják a Titkárságnak preferenciális származási szabályaikat, beleértve azon preferenciális rendelkezések felsorolását, amelyekre ezeket alkalmazzák, valamint azokat a preferenciális származási szabályokra vonatkozó bírósági határozataikat és általános érvényű adminisztratív rendeleteiket, amelyek a WTO-egyezménynek az érintett tag vonatkozásában való hatálybalépése időpontjában érvényben vannak. Továbbá, a tagok megállapodnak arról, hogy preferenciális származási szabályaik módosításait, illetve új preferenciális származási szabályaikat, amint lehetséges, benyújtják a Titkárságnak. A Titkárságnak átadott és annál hozzáférhető információk listáit a Titkárság megküldi a tagoknak.
MEGÁLLAPODÁS AZ IMPORTENGEDÉLYEZÉSI ELJÁRÁSOKRÓL
A TAGOK
figyelembe véve a többoldalú kereskedelmi tárgyalásokat;
azon óhajtól vezérelve, hogy előmozdítsák az 1994. évi GATT céljainak megvalósítását;
tekintetbe véve a fejlődő ország tagok sajátos kereskedelmi, fejlesztési és pénzügyi szükségleteit;
elismerve az automatikus importengedélyezés bizonyos célokra való hasznosságát, valamint azt, hogy az ilyen engedélyezést nem szabad a kereskedelem korlátozására használni;
elismerve, hogy importengedélyezés alkalmazható olyan intézkedések működtetésére, amelyeket az 1994. évi GATT vonatkozó rendelkezései alapján hoztak;
elismerve az 1994. évi GATT rendelkezéseit, amint azok az importengedélyezési eljárásokra vonatkoznak;
azon óhajtól vezérelve, hogy az importengedélyezési eljárásokat ne alkalmazzák az 1994. évi GATT alapelveivel és kötelezettségeivel ellentétes módon;
elismerve, hogy az importengedélyezési eljárások nem megfelelő alkalmazása akadályozhatja a nemzetközi kereskedelmet;
meggyőződve arról, hogy az importengedélyezést, különösen a nem automatikus importengedélyezést, átlátható és kiszámítható módon kell alkalmazni;
elismerve, hogy a nem automatikus engedélyezési eljárások nem szabad, hogy nagyobb adminisztrációs terhet jelentsenek, mint ami feltétlenül szükséges a vonatkozó intézkedés működtetéséhez;
azon óhajtól vezérelve, hogy a nemzetközi kereskedelemben alkalmazott adminisztratív eljárásokat és gyakorlatokat egyszerűsítsék és átláthatóvá tegyék, valamint, hogy biztosítsák ezen eljárások és gyakorlatok igazságos és méltányos alkalmazását és működtetését;
azon óhajtól vezérelve, hogy biztosítsanak egy konzultációs mechanizmust, és biztosítsák a jelen Megállapodás alapján adódó viták gyors, hatékony és méltányos megoldását;
EZENNEL AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Általános rendelkezések
A kérelmek benyújtási eljárására vonatkozó szabályokat és minden információt, beleértve személyek, cégek és intézmények ilyen kérelmek benyújtására való jogosultságát, az illetékes, megkeresendő közigazgatási szerv(ek)et és az engedélyezési kötelezettség alá eső termékek listáit, olyan módon kell nyilvánosságra hozni azokban a forrásokban, amelyeket a 4. cikk szerinti Importengedélyezési Bizottságnak (e Megállapodásban a továbbiakban: bizottság) bejelentenek, hogy azokat a kormányok ( 66 ) és kereskedők megismerhessék. Az ilyen közzététel, amikor lehetséges, 21 nappal az előírás hatálybalépését megelőzően, de semmiképpen sem a hatálybalépést követően történik. Az engedélyezési eljárás szabályaiban vagy az importengedé lyezés alá eső termékek listájában bekövetkező bármely változást, az alóli kivételt vagy attól való eltérést szintén a fentiekben meghatározott módon és időhatárokon belül teszik közzé. E kiadványok példányait a Titkárság számára is hozzáférhetővé teszik.
Azok a tagok, amelyek írásban észrevételt kívánnak tenni, kérésre lehetőséget kapnak ezen észrevételek megvitatására. Az érintett tag kellő megfontolás tárgyává teszi ezeket az észrevételeket és a róluk folytatott megbeszélés eredményeit.
2. cikk
Automatikus importengedélyezés ( 67 )
Az 1. cikk (1)-(11) bekezéseiben és e cikk (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseken kívül az alábbi rendelkezések ( 68 ) érvényesek az automatikus importengedélyezési eljárásokra:
Az automatikus importengedélyezési eljárásokat nem működtetik úgy, hogy azok korlátozó hatással legyenek az automatikus engedélyezés alá eső importra. Az automatikus engedélyezési eljárás kereskedelemkorlátozó hatásúnak tekintendő, kivéve egyebek között, ha
bármely személy, cég vagy intézmény, amely eleget tesz az importőr tag automatikus importengedélyezés alá eső termékekkel kapcsolatos importműveletek végzésére vonatkozó jogszabályi előírásainak, egyformán jogosult importengedély kérésére és elnyerésére,
az engedélykérelmeket az áruk vámkezelése előtti bármelyik munkanapon be lehet nyújtani,
az engedélykérelmeket, amennyiben azokat megfelelően és teljes formában nyújtották be, a kézhezvétel után, az adminisztratív lehetőségek szerint azonnal, de legfeljebb tíz munkanapon belül jóváhagyják.
A tagok elismerik, hogy amikor más megfelelő eljárások nem állnak rendelkezésre, automatikus importengedélyezésre lehet szükség. Az automatikus importengedélyezés fenntartható, amíg a bevezetéséhez vezető körülmények fennállnak, és amíg az alapjául szolgáló adminisztrációs célokat nem lehet megfelelőbb módon elérni.
3. cikk
Nem automatikus importengedélyezés
Bármely tag kérésére, amely érdekelt az érintett termék kereskedelmében, a tagok minden releváns információt megadnak az alábbiakról:
a korlátozások működtetése;
egy közelmúltbeli időszakban kiadott importengedélyek;
az ilyen engedélyek szállító országok közötti megoszlása;
ahol megvalósítható, az importengedélyezés alá eső termékekre vonatkozó importstatisztikák (ún. érték és/vagy mennyiség). A fejlődő ország tagoktól nem várják el, hogy emiatt többlet adminisztrációs vagy pénzügyi terhet vállaljanak.
Azon tagok, amelyek kvótákat engedélyezéssel működtetnek, az 1. cikk (4) bekezdésében meghatározott időszakokon belül olyan módon teszik közzé az alkalmazásra kerülő kvóták teljes nagyságát, mennyiség és/vagy érték szerint, a kvóták megnyitásának és zárásának időpontját és az azokban bekövetkező bármely változást, hogy azokat a kormányok és kereskedők megismerhessék.
A szállító országok között felosztott kvóták esetében a korlátozásokat alkalmazó tag azonnal tájékoztatja az érintett termék szállításában érdekelt összes többi tagot az egyes szállító országoknak a legutóbb felosztásra került kvótából, mennyiség vagy érték szerint, elkülönített részesedéséről, és ezt az információt olyan módon teszi közzé az 1. cikk (4) bekezdésében meghatározott időszakokon belül, hogy azt a kormányok és kereskedők megismerhessék.
Amennyiben olyan helyzet adódik, amely szükségessé teszi korai kvótamegnyitási időpont megállapítását, az 1. cikk (4) bekezdésében említett információt az 1. cikk (4) bekezdésében meghatározott időszakokon belül olyan módon teszik közzé, hogy azt a kormányok és kereskedők megismerhessék.
Az importáló tag jogi és adminisztratív előírásainak eleget tevő bármely személy, cég vagy intézmény egyformán jogosult arra, hogy engedélykérelmet nyújtson be és azt elbírálják. Ha az engedélyt nem adják meg, a kérelmezővel kérésére közlik ennek indoklását. A kérelmezőnek joga van fellebbezni vagy felülvizsgálatot kérni, az importáló tag jogszabályainak vagy eljárásainak megfelelően.
A kérelmek feldolgozásának ideje, kivéve, ha ez a tagnak fel nem róható okok miatt nem lehetséges, nem haladja meg a 30 napot, ha a kérelmeket beérkezésüknek megfelelően, pl. érkezési sorrendben bírálják el, és nem haladja meg a 60 napot, ha valamennyi kérelmet egyidejűleg bírálnak el. Az utóbbi esetben a kérelmek feldolgozásának kezdő időpontja a bejelentett kérelmezési időszak zárónapját követő nap.
Az engedélyek érvényességi idejét ésszerűen állapítják meg, az nem lehet olyan rövid, hogy kizárja az importot. Az engedély érvényességi ideje nem zárhatja ki a távoli forrásból származó importot, kivéve azokat a különleges eseteket, amikor a behozatal előre nem látott rövid távú igény kielégítéséhez szükséges.
A kvóták működtetésekor a tagok nem akadályozzák meg az importnak a kiadott engedélyek szerinti lebonyolítását és nem gátolják a kvóták teljes kihasználását.
Az engedélyek kiadásánál a tagok figyelembe veszik annak kívánatos voltát, hogy az engedélyeket ne gazdaságilag jelentéktelen mennyiségű termékre adják ki.
Az engedélyek elosztásánál a tagok figyelembe veszik a kérelmező importteljesítményét. E vonatkozásban tekintetbe veszik, hogy a kérelmezők a múltban számukra kiadott engedélyeket egy közelmúltbeli reprezentatív időszakban teljesen kihasználták-e. Azokban az esetekben, amikor az engedélyeket nem használták ki teljesen, a tag megvizsgálja ennek okait, és az új engedélyek elosztásánál ezen okokat figyelembe veszi. Figyelmet szentelnek annak biztosítására is, hogy az új importőröknek kiadott engedélyek ésszerűen kerüljenek elosztásra, figyelembe véve annak kívánatos voltát, hogy az engedélyeket ne gazdaságilag jelentéktelen mennyiségű termékekre adják ki. E tekintetben különös figyelmet fordítanak azon importőrökre, amelyek fejlődő és különösképpen a legkevésbé fejlett ország tagokból származó termékeket importálnak.
Az engedélyek segítségével működtetett, szállító országok között fel nem osztott kvóták esetében, az engedély birtokosai ( 69 ) szabadon választhatnak az import forrásai között. A szállító országok között felosztott kvóták esetében az engedély világosan meghatározza az országot vagy országokat.
Az 1. cikk 8. pontjának alkalmazásakor kompenzációs kiigazítás tehető az engedélyek jövőbeni elosztása során, amikor az import meghaladott egy korábbi engedélyszintet.
4. cikk
Intézmények
Ezennel létrejön az Importengedélyezési Bizottság, amely az egyes tagok képviselőiből áll. A bizottság megválasztja saját elnökét és alelnökét, és szükség szerint ülésezik azzal a céllal, hogy alkalmat nyújtson a tagoknak a Megállapodás működésére vagy céljainak előmozdítására vonatkozó bármely ügyben való konzultációra.
5. cikk
Bejelentés
Az importengedélyezési eljárások bevezetéséről szóló bejelentések tartalmazzák a következő információkat:
az engedélyezési eljárás alá eső termékek listája;
a jogosultságról szóló információk beszerzési helye;
az adminisztratív szerv(ek), ahová a kérelmek benyújthatók;
a kiadvány neve és kelte, amelyben az engedélyezési eljárások közzétételre kerülnek;
annak jelzése, hogy az engedélyezési eljárás a 2. és 3. cikk meghatározásai szerint automatikus vagy nem automatikus;
az automatikus importengedélyezési eljárások esetén, azok adminisztratív célja;
a nem automatikus importengedélyezési eljárások esetén az engedélyezési eljáráson keresztül végrehajtott intézkedés jelzése; és
az engedélyezési eljárás várható időtartama, ha az bizonyos valószínűséggel megbecsülhető; amennyiben ez nem tehető meg, annak indoklása, hogy ez az információ miért nem adható meg.
6. cikk
Konzultáció és vitarendezés
Az e Megállapodásban foglaltak érvényesülésére ható bármely üggyel kapcsolatos konzultációkra és viták rendezése tekintetében az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezései érvényesek.
7. cikk
Felülvizsgálat
8. cikk
Záró rendelkezések
Fenntartások
Nemzeti jogszabályok
Minden tag biztosítja, hogy törvényi, rendeleti előírásai és közigazgatási eljárásai legkésőbb a WTO-egyezménynek a tag vonatkozásában történő hatálybalépéséig összhangba kerüljenek e Megállapodás rendelkezéseivel.
Minden tag tájékoztatja a bizottságot az e Megállapodással összefüggő törvényi és rendeleti előírásait, valamint az azok végrehajtását érintő változásokról.
MEGÁLLAPODÁS A TÁMOGATÁSOKRÓL ÉS KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEKRŐL
A TAGOK AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
A támogatás meghatározása
E Megállapodás alkalmazásában támogatásnak minősül, ha
a tag területén a kormány vagy más állami szerv (a továbbiakban: kormány) pénzügyi támogatást folyósít, azaz, ha
a kormány gyakorlata magában foglalja a közvetlen transzfereket (például vissza nem térítendő támogatás, hitelek és tőkeinjekciók) a pénzeszközök vagy források potenciális közvetlen átadását (például hitelgaranciát),
a kormányt megillető jövedelmek elengedése vagy be nem szedése (például fiskális ösztönzők adókedvezmény formájában) ( 71 ) következik be,
a kormány - az általános infrastruktúra biztosításán túl - árukat vagy szolgáltatásokat nyújt vagy vásárol,
a kormány pénzösszegeket fizet valamely finanszírozási rendszerbe, vagy valamely magánszervezetet bíz meg vagy utasít arra, hogy a fenti i.-iii. alpontokban illusztrált funkciók közül egyet vagy többet ellásson, ami rendszerint a kormány feladata volna és ez a gyakorlat semmilyen valóságos értelemben nem különbözik a kormányok szokásos gyakorlatától;
vagy
az 1994. évi GATT XVI. cikke értelmében a jövedelem- vagy ártámogatás bármelyik formája merül fel;
és
ez által a kedvezményezett előnyhöz jut.
2. cikk
Egyediség
Annak megállapításakor, hogy az 1. cikk 1 pontjában meghatározott támogatás egyedi-e, valamely vállalkozás vagy iparág, vagy vállalkozások vagy iparágak csoportja (a továbbiakban: meghatározott vállalkozás) tekintetében a támogatást nyújtó hatóság illetékességi körén belül az alábbi alapelveket kell alkalmazni:
Ha a támogatást nyújtó hatóság vagy az e hatóság működését meghatározó törvény kifejezetten a meghatározott vállalkozásokra korlátozza a támogatáshoz való hozzáférést, az ilyen támogatás egyedinek minősül.
Ha a támogatást nyújtó hatóság vagy az a törvény, amelynek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik, objektív ismérveket vagy feltételeket ( 72 ) fektet le, amelyek irányadók a támogatásra való jogosultságra, valamint a támogatás összegére nézve, a támogatás nem minősül egyedinek, feltéve, hogy a jogosultság automatikus és az ilyen ismérveket és feltételeket szigorúan alkalmazzák. Az ismérveket vagy feltételeket világosan meg kell határozni törvényben, jogszabályban vagy más hivatalos okmányban oly módon, hogy igazolásuk lehetséges legyen.
Ha az a)-b) alpontokban lefektetett elvek alkalmazása azt eredményezi, hogy látszólag a támogatás nem tűnik egyedinek, mégis oka van azt hinni, hogy a támogatás a valóságban egyedi, más tényezőket is figyelembe lehet venni. Ilyen tényezők: ha egy támogatási programot csak egy korlátozott számú meghatározott vállalkozás vesz igénybe, ha lényegében a meghatározott vállalkozások veszik azt igénybe, ha meghatározott vállalkozásoknak a támogatásból aránytalanul nagy összegeket nyújtanak, illetve az a mód, amely szerint a diszkrecionális jogokat a támogatást nyújtó hatóság a támogatás odaítélésére vonatkozó döntés során alkalmazza ( 73 ). A jelen alpont alkalmazása során figyelembe kell venni a támogatást nyújtó hatóság hatáskörén belül a gazdasági tevékenységek diverzifikációjának mértékét, valamint a támogatási program működésének időtartamát.
II. RÉSZ
TILTOTT TÁMOGATÁSOK
3. cikk
Tiltás
1. cikkben meghatározott jelentésű támogatások tiltottak:
az importált termékekkel szemben hazai termékek felhasználásától függő támogatások, függetlenül attól, hogy ez egyetlen feltétel vagy több más feltétel közül csak egy.
4. cikk
Jogorvoslatok
III. RÉSZ
FELRÓHATÓ TÁMOGATÁSOK
5. cikk
Hátrányos hatások
Egyetlen tag sem okozhat az 1. cikk 1. és 2. pontjaiban említett bármely támogatás alkalmazásának révén más tagok érdekeit érintő hátrányos hatásokat, azaz
kárt valamely másik tag hazai iparának ( 81 ),
az 1994. évi GATT szerint más tagoknak közvetlenül vagy közvetetten járó előnyök hatálytalanítását vagy gyengítését, különös tekintettel az 1994. évi GATT II. cikke szerint lekötött engedmények előnyeire ( 82 ),
valamely más tag érdekeinek súlyos sérelmét ( 83 ),
A jelen cikk nem vonatkozik a mezőgazdaságról szóló megállapodás 13. cikke szerinti mezőgazdasági termékekre fenntartott támogatásokra.
6. cikk
Súlyos sérelem
Az 5. cikk c) pontjának értelmében súlyos sérelem fennállásának minősül az az eset, amikor
valamely iparág által tartósan elszenvedett működési veszteségek fedezetére szolgálnak a támogatások;
valamely vállalkozás által tartósan elszenvedett működési veszteségek fedezetére nyújtanak támogatásokat, kivéve az egyszeri intézkedéseket, amelyek nem ismételhetők meg az adott vállalkozás számára, és amelyeket kizárólag azzal a céllal nyújtanak, hogy időt adjanak a hosszú távú megoldások kidolgozására és súlyos szociális problémák elkerülésére;
közvetlen adósságelengedés történik, azaz az állammal szembeni adósságok elengedése, illetve az adósság visszafizetésének fedezetére nyújtott vissza nem térítendő támogatás ( 86 ).
Az 5. cikk c) pontja értelmében súlyos sérelem merülhet fel bármely esetben, amelyekre az alább felsoroltak egyike vagy közülük több vonatkozik:
a támogatás hatása az, hogy valamely más tag hasonló termékének importját a támogatást nyújtó tag piacáról kiszorítja vagy az ilyen importot akadályozza;
a támogatás hatása az, hogy egy másik tag hasonló termékének exportját egy harmadik ország piacáról kiszorítja vagy az ilyen exportot akadályozza;
a támogatás hatása, hogy a támogatott termék lényegesen leszorítja az árakat, összehasonlítva egy másik tag hasonló termékének árával ugyanazon piacon, vagy lényegesen lenyomja az árakat vagy értékesítési lehetőségek elvesztését okozza ugyanazon a piacon;
a támogatás hatása a támogatást nyújtó tag világpiaci részesedésének növekedése egy adott támogatott elsődleges termék vagy árucikk ( 87 ) tekintetében ahhoz az átlagos piaci részesedéshez képest, amivel az előző hároméves időszak során rendelkezett és ez a növekmény következetes tendenciát mutat egy olyan időszakban, amikor a tag a támogatásokat nyújtotta.
Súlyos sérelmet eredményező kiszorítás vagy akadályozás nem merül fel a 3. pont szerint, amennyiben az alábbi körülmények bármelyike fennáll ( 88 ) a releváns időszak alatt:
a panasztevő tag hasonló terméke exportjának tiltása vagy korlátozása, vagy a panasztevő tagtól származó, érintett harmadik ország piacára irányuló import tiltása vagy korlátozása;
az érintett termékben külkereskedelmi monopóliumot vagy állami külkereskedelmet működtető importáló kormány olyan döntése, hogy nem kereskedelmi okoknál fogva a panasztevő tagtól más országra vagy más országokra tereli át az importot;
természeti katasztrófák, sztrájkok, szállítási fennakadások vagy más vis maior, ami lényegesen befolyásolja a panasztevő tagtól származó exportra rendelkezésre álló termékek termelését, minőségét, mennyiségét vagy árait;
a panasztevő országtól származó export korlátozására vonatkozó megállapodások léte;
az érintett termék exportra történő rendelkezésre állásának önkéntes csökkentése a panasztevő tagnál (ideértve többek között azt a helyzetet, amikor a panasztevő tag cégei autonóm módon átirányították e termék exportját új piacokra);
az importáló ország szabványainak vagy más jogszabályi követelményeinek be nem tartása.
7. cikk
Jogorvoslat
IV. RÉSZ
NEM FELRÓHATÓ TÁMOGATÁSOK
8. cikk
A nem felróható támogatások meghatározása
Az alábbi támogatások nem minősülnek felróhatónak ( 93 ):
a 2. cikk értelmezése szerint egyedinek nem minősülő támogatások;
a 2. cikk értelmezése szerint egyedinek minősülő támogatások, amelyek azonban megfelelnek az alábbi 2. pont a), b) vagy c) alpontjában felsorolt összes feltételnek.
A III. és V. részek rendelkezései mellett az alábbi támogatások nem felróhatóak:
cégek által folytatott vagy a felsőoktatás vagy kutatóintézetek által cégekkel kötött szerződés alapján folytatott kutatási tevékenység támogatása, ha: ( 94 ) ( 95 ) ( 96 ) a támogatás ( 97 ) az ipari kuta tás ( 98 ) költségeinek nem több mint 75 %-át, illetve a verseny előtti fejlesztési tevékenység ( 99 ) költségeinek nem több mint 50 %-át fedezi ( 100 ),és feltéve, hogy az ilyen támogatás kizárólag az alábbiakra korlátozódik:
személyi jellegű költségekre (kutatók, technikusok és más kisegítő alkalmazottak, akiket kizárólag a kutatási tevékenység céljaira foglalkoztatnak);
kizárólagosan és állandóan a kutatási tevékenység céljaira használt eszközök, berendezések, föld és épületek költségeire (kivéve, amikor azokat üzleti alapon elidegenítik);
a kizárólag kutatási tevékenység céljaira használt tanácsadói és ezzel egyenértékű szolgáltatások költségeire, ideértve a kívülről megvásárolt kutatást, műszaki tudást, szabadalmakat stb.;
a kutatási tevékenység eredményeként közvetlenül felmerülő addicionális általános költségekre;
egyéb működési költségekre (például anyagköltségek, fogyóeszközök és hasonlók), amelyek közvetlenül a kutatási tevékenység eredményeként merülnek fel.
a regionális fejlesztés általános keretein ( 101 ) belül nyújtott támogatás a tag területén belüli hátrányos helyzetű régióknak, valamint a 2. cikk értelmezése szerinti nem egyedi támogatás az arra jogosult régióknak, feltéve, hogy
minden hátrányos helyzetű régiónak világosan elhatárolt, összefüggő földrajzi területnek kell lennie, meghatározható gazdasági és közigazgatási identitással;
a régiót semleges és objektív ismérvek ( 102 ) alapján minősítik hátrányos helyzetűnek, jelezve, hogy a régió nehézségei nem pusztán átmeneti körülményekből adódnak; az ilyen ismérveket világosan meg kell határozni törvényben, jogszabályban vagy más hivatalos okmányban oly módon, hogy az igazolható legyen;
az ismérvek magukban foglalják a gazdasági fejlettség mérését, ami az alábbi tényezők legalább egyikére kell, hogy épüljön:
hároméves időtartam alatt mérve; az ilyen mérések azonban lehetnek összetettek és tartalmazhatnak más tényezőket is.
meglévő berendezések ( 103 ) a törvény vagy jogszabály által bevezetett új környezetvédelmi követelményekhez történő igazodásának elősegítésére nyújtott támogatás, amely a cégek számára súlyosabb korlátokat és nagyobb pénzügyi terhet jelent, feltéve, hogy a támogatás
egyszeri és vissza nem térő intézkedés, valamint
az adaptációs költségek 20 %-ára korlátozódik, valamint
nem fedezi a támogatott berendezés pótlásának vagy működésének költségét, melyet teljes mértékben a cégeknek kell viselniük, valamint
közvetlenül kapcsolódik zavaroknak és környezetszennyezésnek a cég által tervezett csökkentéséhez, azzal arányos és nem fedez semmilyen termelési költségmegtakarítást, amely ezáltal elérhető, valamint
minden olyan cég rendelkezésére áll, amely az új berendezéseket és/vagy termelési eljárásokat képes befogadni.
9. cikk
Konzultációk és jóváhagyott jogorvoslatok
V. RÉSZ
KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
10. cikk
A GATT 1994 VI. cikkének alkalmazása ( 105 )
A tagok kötelesek minden szükséges intézkedést megtenni, hogy biztosítsák, hogy az a kiegyenlítő vám ( 106 ), amelyet bármely tag területéről bármely más tag területére importált termékre kivetnek, összhangban álljon az 1994. évi GATT VI. cikk rendelkezéseivel, valamint az Egyezmény feltételeivel. Kiegyenlítő vámok kizárólag az Egyezmény és a Mezőgazdasági Egyezmény rendelkezései szerint kezdeményezett ( 107 ) és lefolytatott vizsgálatok alapján vethetők ki.
11. cikk
Kezdeményezés és a rákövetkező vizsgálat
Az 1. pont szerinti kérelemnek elegendő bizonyítékot kell tartalmaznia a) a támogatás létéről, és ha lehetséges, annak összegéről; b) az 1994. évi GATT VI. cikkének értelmében az e Megállapodás értelmezése szerinti kár létéről; valamint c) a támogatott import és a vélelmezett kár közötti okozati összefüggésről. A releváns bizonyítékkal alá nem támasztott egyszerű nyilatkozat nem tekinthető elegendőnek a jelen pont követelményeinek kielégítésére. A kérelemnek tartalmaznia kell mindazt az információt, ami a kérelmező számára ésszerűen rendelkezésre áll, az alábbiakkal kapcsolatban:
a kérelmező kiléte és a hasonló termék hazai előállítása volumenének és értékének leírása a kérelmező által. Amikor az írásos kérelmet a hazai iparág nevében nyújtják be, a kérelemnek meg kell jelölnie azt az iparágat, amelynek nevében a kérelmet benyújtották a hasonló termék minden ismert belföldi előállítójának listájával (vagy a hasonló termék belföldi előállítóinak szövetségei listájával) és, amennyire lehetséges, az ilyen termelők által a hasonló termékből belföldön előállított mennyiség volumenének és értékének leírása;
a vélelmezetten támogatott termék teljes leírása, az érintett származási vagy exportáló ország vagy országok nevei, minden egyes ismert exportőr vagy külföldi termelő kiléte, és egy lista az összes ismert személyről, akik az érintett terméket importálják;
bizonyíték a kérdéses támogatás létére, összegére és jellegére;
bizonyíték, hogy a belföldi iparágat ért vélelmezett kárt a támogatott import okozta a támogatások hatásai révén; az ilyen bizonyíték tartalmazzon információt a vélelmezetten támogatott import volumenének alakulásáról, ezen importnak a hasonló terméknek a hazai piacon lévő áraira gyakorolt hatásáról, és ennek következtében az importnak a hazai iparágra gyakorolt hatásáról, ahogyan azt a hazai iparág állapotát bemutató releváns tényezők és indexek bizonyítják, mint például amelyek a 15. cikk 2. és 4. pontjaiban felsorolásra kerültek.
12. cikk
Bizonyíték
Válaszadásra legalább 30 napot ( 110 ) kell adni a kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálat során alkalmazott kérdőíveket megkapó exportőröknek, külföldi gyártóknak vagy érdekelt tagoknak. Megfelelően figyelembe kell venni a 30 napos határidő meghosszabbítására irányuló kérelmet, és indokok bemutatása esetén, amikor gyakorlatilag lehetséges, a meghosszabbítás iránti kérelmet teljesíteni kell.
A bizalmas információ védelmének követelménye fenntartásával valamely érdekelt tag vagy érdekelt fél által írásban benyújtott bizonyítékot azonnal a többi, a vizsgálatban résztvevő, érdekelt tag vagy érdekelt fél rendelkezésére kell bocsátani.
Amint a vizsgálatot megindították, a hatóságok kötelesek a 11. cikk (1) bekezdése alapján kézhez vett írásos kérelem teljes szövegét az ismert exportőröknek ( 111 ) és az exportáló tag hatóságainak megküldeni, és kérésre az érintett más érdekelt feleknek is rendelkezésre bocsátani. Megfelelő figyelemmel kell lenni a bizalmas információ védelmére, ahogyan azt a 4. pont elrendeli.
A hatóságok kötelesek megkövetelni a bizalmas információt nyújtó érdekelt tagoktól vagy érdekelt felektől, hogy ezekről nem bizalmas összegzést is nyújtsanak be. Az ilyen összegzéseket elegendő részletezettséggel kell elkészíteni ahhoz, hogy a bizalmasan benyújtott információ lényegét ésszerű határokon belül meg lehessen érteni. Kivételes körülmények között az ilyen tagok vagy felek jelezhetik, hogy az ilyen információt nem lehetséges összegezni. Ilyen kivételes körülmények között nyilatkozatot kell adni arról, hogy miért nem lehetséges az ilyen összegzés.
Ha a hatóságok úgy találják, hogy a bizalmas kezelésre irányuló kérelem nem indokolt, és ha az információ előterjesztője vagy nem hajlandó az információt nyilvánosságra hozni, vagy felhatalmazást adni annak általánosított vagy összegzett formában történő közzétételére, a hatóságok figyelmen kívül hagyhatják az ilyen információt, kivéve, ha számukra meggyőzően bizonyítható, más helyénvaló forrásokból, hogy az információ helyes ( 113 ).
Az Egyezmény alkalmazásában az „érdekelt felek” magukban foglalják:
a vizsgálat tárgyát képező termék exportőrét vagy külföldi gyártóját vagy importőrét, vagy azt a kereskedelmi vagy üzleti szövetséget, melynek a tagjainak a többsége az ilyen termék gyártója, exportőre vagy importőre, valamint
a hasonló termék előállítóit az importáló tagban, vagy az olyan kereskedelmi vagy üzleti szövetséget, melynek a tagjainak a többsége az importáló tag területén a hasonló terméket állítja elő.
E lista nem akadályozhatja meg a tagokat abban, hogy lehetővé tegyék a fent említetteken kívüli hazai vagy külföldi felek érdekelt félként történő bevonását.
13. cikk
Konzultációk
14. cikk
A támogatás összegének kiszámítása a kedvezményezett előnye alapján
Az V. rész céljaira, bármilyen módszerről, amelyet a vizsgáló hatóság alkalmaz a támogatásban részesülő előnye kiszámítására az 1. cikk (1) bekezdése szerint, az érintett tag nemzeti törvényeiben vagy végrehajtási jogszabályaiban kell rendelkezni, és annak alkalmazásának minden egyes esetben átláthatónak és megfelelő módon megmagyarázottnak kell lennie. Továbbá, bármely ilyen módszernek összhangban kell állnia az alábbi iránymutatásokkal:
a kormányzati alaptőke-hozzájárulás nem tekinthető előny nyújtásának, kivéve, ha a befektetési döntés nem áll összhangban az adott tag területén a magánbefektetők szokásos befektetési gyakorlatával (ideértve a kockázati tőke nyújtását is);
a kormány által nyújtott hitel nem tekinthető előny nyújtásának, kivéve azt az esetet, amikor különbség van a között az összeg között, amit a hitelfelvevő cég a kormányhitel után fizet, illetve amit az ilyen cég egy hasonló olyan kereskedelmi hitel után fizetne, amelyet a pénzpiacon ténylegesen meg tudna szerezni. Ebben az esetben az előny az e két összeg különbözete;
a kormány által nyújtott hitelgarancia nem tekinthető előny nyújtásának, kivéve, ha különbözet van a között az összeg között, amit a garanciában részesülő cég fizet a kormány által garantált hitelre és aközött, amit egy összehasonlítható kormánygarancia nélküli kereskedelmi hitel után fizetne. Ebben az esetben az előny az e két összeg különbözete, melyet a díjakban fennálló esetleges különbségekre korrigálni kell;
a kormány által nyújtott termékek vagy szolgáltatások vagy az általa történő áruvásárlások nem tekinthetők előny nyújtásának, kivéve, ha az ilyen termék vagy szolgáltatásnyújtás ellenértéke kevesebb mint megfelelő, vagy ha a vásárlás ellenértéke több mint megfelelő. Az ellenérték megfelelőségét a termék vagy szolgáltatásnyújtás, illetve vásárlás országában az érintett termék vagy szolgáltatás adott piaci feltételei szerint kell meghatározni (ideértve az árat, a minőséget, a rendelkezésre állást, a forgalomképességet, a szállítást és a vásárlás vagy értékesítés egyéb feltételeit).
15. cikk
A kár meghatározása ( 115 )
Az anyagi kár veszélyének megállapítását tényekre és nem pusztán vélelmekre, vádaskodásra vagy távlati lehetőségre kell alapozni. A körülmények azon változásának, ami olyan helyzetet teremt, amelyben a támogatás kárt okozna, világosan előreláthatónak és közelinek kell lennie. A anyagi kárveszély létének megállapítása során a vizsgálatot lefolytató hatóságoknak figyelembe kell venniük egyebek között olyan tényezőket, mint
a kérdéses támogatás vagy támogatások jellegét és a belőlük várhatóan felmerülő kereskedelmi kihatásokat;
a támogatott import ütemének lényeges növekedését a belföldi piacra, jelezve a lényegesen megnövekedett importálás valószínűségét;
az exportőrnél elegendő szabad kapacitást vagy annak lényeges növekedését a közeljövőben, jelezve a lényegesen megnövelt támogatott export valószínűségét az importáló tag piacára, figyelembe véve az egyéb exportpiacok rendelkezésre állását is, amelyek felszívhatják a további addicionális exportot;
hogy az import olyan áron lép-e be, amelynek lényeges az árleszorító vagy árlenyomó hatása a belföldi árakra, és valószínűleg megnövelné a keresletet a további import iránt; valamint
a vizsgálat alatt álló termékből felhalmozott készleteket.
Ezen tényezők egyike sem adhat szükségszerűen döntő iránymutatást önmagában, de az összes figyelembe vett tényező el kell, hogy vezessen ahhoz a következtetéshez, hogy a további támogatott export közeli, és amennyiben védintézkedést nem hoznak, lényeges kár merülne fel.
16. cikk
A belföldi iparág meghatározása
17. cikk
Ideiglenes intézkedések
Ideiglenes intézkedések csak akkor alkalmazhatók, ha
a 11. cikk rendelkezései szerint indítottak meg vizsgálatot, erről értesítést tettek közzé, és az érdekelt tagoknak és érdekelt feleknek elegendő lehetőséget adtak információ benyújtására és az észrevételezésre;
előzetes megerősítő ténymegállapítás történt, hogy a támogatás létezik, és hogy a támogatott import kárt okozott a belföldi iparágnak; valamint
az érintett hatóságok az ilyen intézkedést szükségesnek találják ahhoz, hogy a kár okozását megakadályozzák a vizsgálat időtartama alatt.
18. cikk
Vállalások
Az eljárást fel lehet ( 119 ) függeszteni vagy meg lehet szüntetni ideiglenes intézkedések vagy kiegyenlítő vámok kivetése nélkül, kielégítő önkéntes vállalások kézhezvételekor, melyek szerint:
az exportőr tag kormánya hozzájárul a támogatás eltörléséhez vagy korlátozásához vagy más intézkedéseket foganatosít annak hatásaival kapcsolatban; vagy
az exportőr hozzájárul, hogy módosítsa árait oly módon, hogy a vizsgálatot lefolytató hatóságok meggyőződhetnek arról, hogy a támogatás károkozó hatásait megszüntették. Az ilyen vállalások szerinti áremelések nem lehetnek magasabbak, mint ami szükséges a támogatás összegének kiegyenlítéséhez. Kívánatos, hogy az áremelés a támogatás összegénél kevesebb legyen, ha az ilyen áremelés elegendő ahhoz, hogy a belföldi iparágat ért kárt megszüntesse.
19. cikk
A kiegyenlítő vámok kivetése és beszedése
20. cikk
Visszamenőleges hatály
21. cikk
A kiegyenlítő vámok és vállalások időtartama és felülvizsgálata
22. cikk
Hirdetmény és a megállapítások magyarázata
A vizsgálat megindításáról szóló hirdetményben vagy más módon, külön jelentésben ( 123 ) elegendő információt kell közölni az alábbiakról:
az exportőr ország vagy országok és az érintett termék neve;
a vizsgálat kezdeményezésének időpontja;
a vizsgálandó támogatási gyakorlat vagy gyakorlatok leírása;
azon tényezők összegzése, amelyekre a kár vélelmét alapozták;
az a cím, amelyre az érdekelt tagok és érdekelt felek nyilatkozataikat megküldhetik; valamint
az érdekelt tagok és érdekelt felek számára véleményük ismertetésére nyitva álló határidők.
Az ideiglenes intézkedések foganatosításáról szóló hirdetményben rögzíteni kell vagy külön jelentésben másképpen rendelkezésre kell bocsátani a támogatás, illetve a kár fennállására vonatkozó előzetes ténymegállapítások megfelelően részletezett magyarázatát, és utalni kell azokra a tény-, illetve jogkérdésekre, amelyek az érvek elfogadásához vagy elutasításához vezettek. Az ilyen hirdetménynek vagy jelentésnek, megfelelő figyelemmel a bizalmas információ védelmének követelményeire, különösen az alábbiakat kell tartalmazniuk:
a szállítók neve vagy ahol ez gyakorlatilag nem megvalósítható, az érintett szállító országok;
a terméknek vámcélokra elegendő leírása;
a megállapított támogatás összege és az alap, amelyre hivatkozva a támogatás létezését megállapították;
a kár megállapításához releváns megfontolások a 15. cikkben rögzítettek szerint;
a ténymegállapításhoz vezető legfontosabb okok.
23. cikk
Bírósági felülvizsgálat
Minden tag, amelynek a nemzeti törvényei rendelkeznek kiegyenlítő vámintézkedésekről, köteles bírósági, választottbírósági vagy közigazgatási bíróságokat vagy eljárásokat fenntartani, többek között azzal a céllal, hogy a 21. cikk értelmezése szerinti végleges ténymegállapításokhoz, illetve ilyen ténymegállapítások felülvizsgálatához kapcsolódó közigazgatási intézkedéseket azonnal felülvizsgálja. Az ilyen bíróságoknak vagy eljárásoknak függetleneknek kell lenniük a kérdéses ténymegállapításért vagy felülvizsgálatért felelős hatóságoktól, és kötelesek minden érdekelt fél számára, amelyek a közigazgatási eljárásban részt vettek, és amelyeket a közigazgatási intézkedések közvetlenül és egyénileg érintettek, hozzáférést biztosítani a felülvizsgálathoz.
VI. RÉSZ
INTÉZMÉNYEK
24. cikk
A Támogatások és Kiegyenlítő Intézkedések Bizottsága, valamint az alárendelt testületek
VII. RÉSZ
BEJELENTÉSEK ÉS FELÜGYELET
25. cikk
Bejelentések
A jelentések tartalma legyen megfelelően konkrét ahhoz, hogy lehetővé tegye a többi tag számára, hogy kiértékeljék annak kereskedelmi kihatását, és megértsék a bejelentett támogatási programok működését. Ebben a vonatkozásban és a támogatásokra vonatkozó kérdőív tartalmának és formátumának ( 124 ) sérelme nélkül a tagok kötelesek biztosítani, hogy a bejelentés az alábbi információt tartalmazza:
a támogatás formája (azaz vissza nem térítendő támogatás, kölcsön, adókedvezmény stb.);
a támogatás egységenként vagy olyan esetekben, ha ez nem adható meg, a támogatás teljes összege vagy az adott támogatásra az éves költségvetésben allokált összeg (jelezve ha lehetséges, az előző évi, egységenkénti átlagtámogatást);
a támogatás gazdaságpolitikai célja vagy céljai;
a támogatás időtartama és/vagy bármilyen hozzáfűzött más határidő;
statisztikai adatok, amelyek lehetővé teszik a támogatás kereskedelmi kihatásainak felmérését.
26. cikk
Felügyelet
VIII. RÉSZ
FEJLŐDŐ ORSZÁG TAGOK
27. cikk
A fejlődő ország tagoknak nyújtott különleges és eltérő elbánás
A 3. cikk 1. pontjának a) alpontjában említett tiltás nem vonatkozik:
a VII. mellékletben említett fejlődő ország tagokra;
más fejlődő ország tagokra a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított nyolcéves időtartamra, függően attól, hogy a 4. pont rendelkezéseit betartják-e.
Valamely fejlődő ország tagból származó termék bármilyen kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálatát meg kell szüntetni, amint az érintett hatóságok megállapítják, hogy
a kérdéses termékre nyújtott támogatások általános szintje nem haladja meg annak egységenként számított értékének 2 %-át; vagy
a támogatott import volumene az importáló tagban a hasonló termék összes importjából kevesebb, mint 4 %-ot képvisel, kivéve, ha az olyan fejlődő ország tagoktól származó import, amelyeknek az összimportból való részesedése kevesebb ugyan 4 %-nál, összesen azonban az importáló tagban a hasonló termék importjából együttesen több mint 9 %-kal részesednek.
IX. RÉSZ
ÁTMENETI MEGÁLLAPODÁSOK
28. cikk
A meglévő programok
Azon támogatási programokat, amelyeket bármely tag területén azelőtt vezettek be, hogy az ilyen tag aláírta volna a WTO-egyezményt, és amelyek nem állnak összhangban e Megállapodás rendelkezéseivel:
be kell jelenteni a bizottságnak nem később, mint 90 nappal azután, hogy az ilyen tag számára a WTO-egyezmény hatályba lép; valamint
összhangba kell hozni e Megállapodás rendelkezéseivel a WTO-egyezménynek az ilyen tag számára történő hatálybalépésétől számított három éven belül, és addig az időpontig az ilyen támogatási program nem tartozik a II. rész hatálya alá.
29. cikk
Piacgazdasággá történő átalakulás
Az ilyen tagoknál a 3. cikk alkalmazási körébe eső és a 3. pont szerint bejelentett támogatási programokat a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított hét éven belül kell felszámolni, vagy a 3. cikkel összhangba hozni. Ilyen esetben a 4. cikk nem alkalmazható. Ezenkívül ugyanezen időszak alatt:
a 6. cikk 1. pontja d) alpontjának alkalmazási körébe eső támogatási programok nem felróhatóak a 7. cikk alapján;
más felróható támogatások tekintetében a 27. cikk 9. pontjának rendelkezéseit kell alkalmazni.
X. RÉSZ
VITARENDEZÉS
30. cikk
Az e Megállapodás hatálya alá tartozó konzultációkra és vitarendezésekre az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni, kivéve, ha e Megállapodás erre vonatkozóan kifejezetten másképpen rendelkezik.
XI. RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
31. cikk
Ideiglenes alkalmazás
A 6. cikk 1. pontjának és a 8. és 9. cikknek a rendelkezéseit ötéves időtartamra kell alkalmazni, mely időtartam a WTO-egyezmény hatálybalépésével kezdődik. Ezen időszak vége előtt nem később, mint 180 nappal a bizottság felülvizsgálja ezen rendelkezések működését azzal a céllal, hogy meghatározza, hogy ki kell-e terjeszteni azok alkalmazását akár a jelenlegi szövegezés szerint vagy módosított formában, egy további időszakra.
32. cikk
Egyéb záró rendelkezések
I. MELLÉKLET
EXPORTTÁMOGATÁSOK SZEMLÉLTETŐ LISTÁJA
Valamely kormány exportteljesítménytől függő közvetlen támogatást nyújt valamely vállalkozásnak vagy iparágnak.
Deviza-visszatartó programok vagy egyéb hasonló gyakorlat, amely az export kedvezményezésével jár.
Kormányok által a belföldi célú szállítmányoknál kedvezőbb feltételek mellett nyújtott vagy előírt belföldi szállítási és fuvarköltségek az exportra kerülő szállítmányokra.
Valamely kormány vagy annak valamely szerve, akár közvetlenül, akár kormányutasításon alapuló program által közvetve, olyan kikötések vagy feltételek mellett látja el az exportálandó termékek előállítását importált vagy hazai termékkel, illetve szolgáltatással, amelyek kedvezőbbek, mint azok, amelyek a belső fogyasztásra szánt termékek előállításában felhasznált hasonló vagy közvetlenül versenyző termékekre vonatkoznak, vagyis ha (termékek esetében) az ilyen kikötések vagy feltételek kedvezőbbek az exportőrök számára, mint amelyek a világpiaci kereskedelemben rendelkezésre állnak ( 127 ).
Különleges adóalap-csökkentő tételek engedélyezése, amelyek közvetlenül kapcsolódnak az exporthoz vagy exportteljesítményhez, a belső fogyasztásra szánt termelésnél engedélyezettet meghaladó mértékben.
Az exportált termékek előállítása és elosztása tekintetében a közvetett adók ( 130 ) elengedése vagy az alóluk való mentesség meghaladja azt, amelyet a belső fogyasztásra eladott hasonló termék előállítására és elosztására kivetett adók kapcsán engedélyeztek.
Az exportált termékek előállítására használt áruk vagy szolgáltatások tekintetében az input, halmozott közvetett adókat ( 131 ) nagyobb mértékben engedik el vagy halasztják, mint azt a belső fogyasztásra szánt hasonló termék előállítására használt áruk és szolgáltatások esetében teszik. Halaszthatók vagy elengedhetők azonban az input, halmozott adók, illetve ezek alól mentesség adható exportált termékekre, miközben belső fogyasztásra eladott termékek esetében ezek halasztását és elengedését nem engedélyezik, illetve alóluk mentességet nem adnak, ha az input halmozott adókat olyan inputokra vetik ki, amelyeket az exportált termék előállítása során felhasználnak (szokásos mértékű veszteség mellett) ( 132 ). Ezt az tételt a termelő folyamatban felhasznált inputokról szóló, a II. mellékletben lefektetett iránymutatások szerint kell értelmezni.
Az exportált termék előállítása során felhasznált importált inputokra kivetett importvámok ( 133 ) elengedése vagy visszatérítése az exportált termék termelése során felhasznált inputokra kivetett importvámokat meghaladó mértékben (a veszteség miatti szokásos engedmény mellett); azzal azonban, hogy bizonyos esetekben a vállalkozás felhasználhat belső piaci inputokat, amelyek mind minőségben, mind tulajdonságaikban megegyeznek az importált inputokkal, hogy helyettesítse azokat és részesüljön ezen rendelkezés előnyéből, amennyiben mind az import-, mind a megfelelő exportművelet egyazon, ésszerű, legfeljebb 2 éves időszakon belül zajlik le. Ezt az tételt a termelő folyamatban felhasznált inputokról szóló, a II. mellékletben lefektetett iránymutatások, valamint a helyettesítő vámvisszatérítési rendszereknek mint exporttámogatásoknak a meghatározására vonatkozó, a III. mellékletben foglalt iránymutatások szerint kell értelmezni.
Valamely kormány (vagy az általa irányított külön intézmény) exporthitel-garanciát vagy biztosítási programokat, az exportált termékek növekvő költségei ellen biztosító, illetve garanciális programokat vagy árfolyam-biztosító programokat nyújt olyan biztosítási díj ellenében, amely hosszú távon nem fedezi ezen programok működési költségeit és veszteségeit.
Valamely kormány (vagy az általa irányított és/vagy a felhatalmazásával működő külön intézmény) exporthitelt nyújt olyan kamatláb mellett, amely jóval alacsonyabb, mint amelyet valójában fizetni kell a bevont alapokért (vagy fizetni kellene, ha a nemzetközi tőkepiacon vettek volna fel ugyanolyan lejárattal, feltételekkel és pénznemben és ugyanabban a valutában kölcsönt, mint az exporthitel); illetve részben vagy teljesen megtéríti az exportőröknek vagy pénzintézeteknek a hitelfelvétel során felmerülő költségeit, amennyiben ezeket arra használják, hogy számottevő előnyhöz jussanak az exporthitel-feltételek terén.
Ha azonban valamely tag félként vesz részt valamely nemzetközi, hivatalos exporthitellel kapcsolatos kötelezettségvállalásban, amelyben 1979. január 1-jétől fogva e Megállapodás legalább 12 eredeti tagja félként vesz részt (és amely lehet ezen eredeti tagok által elfogadott jogfolytonos kötelezettségvállalás is), vagy ha a tag a vonatkozó kötelezettségvállalás kamatlábakról szóló rendelkezéseit alkalmazza, akkor az ezen rendelkezéseknek megfelelő exporthitel-gyakorlat nem tekintendő a jelen Megállapodás által tiltott exporttámogatásnak.
Minden, az 1994. évi GATT XVI. cikke értelmében vett exporttámogatás, amely a költségvetést terheli.
II. MELLÉKLET
A TERMELŐ FOLYAMAT SORÁN FELHASZNÁLT INPUTOKRÓL SZÓLÓ IRÁNYMUTATÁSOK ( 134 )
I.
A közvetett adók visszatérítési rendszerei lehetővé teszik az exportált termék előállítása során felhasznált inputokra kivetett korábbi, halmozott közvetett adók elengedését vagy halasztását, illetve az alóluk való mentességet (a veszteség miatti szokásos mértékű engedmény mellett). Ehhez hasonlóan a visszatérítési rendszerek is lehetővé teszik az exportált termék előállítása során elhasznált ráfordításokra kivetett importvámok elengedését vagy visszatérítését (a veszteség miatti szokásos mértékű engedmény mellett).
Az exporttámogatások e Megállapodás I. mellékletében foglalt szemléltető listájának h) és i) pontja utal a „termelő folyamat során felhasznált input” fogalmára. A h) pont értelmében a közvetett adó-visszatérítési rendszerek képezhetnek exporttámogatást, amennyiben a korábbi halmozott közvetett inputadók oly mérvű elengedését, halasztását, illetve az azok alól való mentességet eredményezik, amely meghaladja a termelő folyamatban felhasznált inputokra ténylegesen kivetett adók összegét. Az i) pont értelmében a visszatérítési rendszerek is képezhetnek exporttámogatást, amennyiben az importvámok oly mérvű visszatérítését vagy elengedését eredményezik, amely meghaladja a termelő folyamat során felhasznált inputokra ténylegesen kivetett vámok összegét. Mindkét pont kiköti, hogy a termelő folyamat során felhasznált inputokkal kapcsolatos ténymegállapításokban a szokásos veszteség miatti engedményt meg kell adni. Az i) pont az importhelyettesítés lehetőségét is megadja, amennyiben az helyénvaló.
II.
Amikor valamely kiegyenlítő vámmal kapcsolatos, e Megállapodás szerinti vizsgálat során azt vizsgálják, hogy valamely exportált termék előállítása során felhasználnak-e inputokat, a vizsgálatot végző hatóságnak a következőképpen kell eljárnia:
Ha az a gyanú merül fel, hogy a közvetett adók valamely visszatérítési rendszere vagy valamely vámvisszatérítési rendszer támogatást nyújt azáltal, hogy az exportált termék előállítása során felhasznált inputokra kivetett közvetlen adók vagy importvámok visszatérítése vagy elengedése túlzott, a vizsgálatot végző hatóságnak először azt kell megállapítania, hogy az exportáló tagnak van-e olyan rendszere vagy eljárása, és azt alkalmazza-e, amellyel meghatározható, hogy mely inputokat használnak fel valamely exportált termék előállítása során, és milyen mennyiségben. Ha alkalmaznak ilyen rendszert vagy eljárást, először azt kell a vizsgálatot végző hatóságnak megállapítania, hogy ez a rendszer vagy eljárás mennyiben ésszerű, megfelel-e a kívánt célnak, és általánosan elfogadott kereskedelmi szokásokon alapul-e az exportáló országban. A vizsgálatot végző hatóság szükségesnek tarthatja a 12. cikk 6. pontja értelmében vett bizonyos gyakorlati vizsgálatok végrehajtását az információ ellenőrzése végett, illetve, hogy nyugtázza a maga számára, hogy az eljárást vagy rendszert hatékonyan alkalmazzák.
Ha nincs ilyen rendszer vagy eljárás, vagy ha az ésszerűtlen, illetőleg azt bevezették és ésszerűnek találják, de nem alkalmazzák, illetve nem hatékonyan alkalmazzák, az exportáló tagnak további vizsgálatot kell végeznie az érintett tényleges inputok alapján, hogy megállapítsa, történt-e túlfizetés. Ha a vizsgálatot végző hatóság szükségesnek tartja, további vizsgálat hajtható végre az 1. ponttal összhangban.
A vizsgálatot végző hatóság akkor tekinti úgy, hogy valamely input beépült valamely exportált termékbe, ha az a termelő eljárás során elhasználódik, és fizikailag jelen van az exportált termékben. Valamely inputnak nem kell olyan formában jelen lennie a végtermékben, mint amilyenben a termelési folyamatba bekerült.
Az exportált termék előállítása során elhasznált input mennyiségének megállapításakor tekintettel kell lenni a „veszteség miatti szokásos engedmény”-re, és az ilyen veszteséget úgy kell felfogni, mint ami az exportált termék előállítása során felhasználódott. A „veszteség” fogalma azt jelenti, hogy valamely adott input, amelynek a termelő eljárásban nincsen önálló funkciója, nem használódik fel az exportált termék előállítása során (például a hatékonyság hiánya okán), és ugyanazon gyártó nem nyeri vissza, nem használja fel és nem értékesíti.
Amikor a vizsgálatot végző hatóság azt határozza meg, hogy a veszteség miatti engedmény mennyiben „szokásos”, figyelembe kell vennie a termelő eljárást, az exportáló ország iparágának átlagos tapasztalatát és egyéb helyénvaló műszaki tényezőket. A vizsgálatot végző hatóságnak tudatában kell lennie, hogy mennyire fontos az a kérdés, hogy az exportáló tag mennyiben számította ki pontosan a veszteség mennyiségét, amikor ezt a mennyiséget bele szándékozza foglalni az adó- vagy vámvisszatérítésbe.
III. MELLÉKLET
A HELYETTESÍTŐ VÁMVISSZATÉRÍTÉSI RENDSZER MINT EXPORTTÁMOGATÁS MEGÁLLAPÍTÁSÁNAK IRÁNYMUTATÁSAI
I.
A visszatérítési rendszerek lehetővé tehetik valamely más termék előállítása során felhasznált inputokra kivetett importvámok visszafizetését vagy visszatérítését, és ott, ahol ezen utóbbi termék exportjába olyan belső inputok is beépülnek, amelyek minőségükben és jellemzőikben megfelelnek az importált inputoknak. Az exporttámogatások I. mellékletben foglalt szemléltető listájának i) pontja szerint a helyettesítő vámvisszatérítési rendszerek képezhetnek exporttámogatást, amennyiben az importvámok oly mérvű visszatérítését eredményezik, amely meghaladja az eredetileg importált inputokra kivetett vámokat, amelyre vonatkozóan a visszatérítést igénylik.
II.
Amikor valamely e Megállapodás értelmében vett kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálat során valamely visszatérítési rendszert vizsgál, a vizsgálatot végző hatóságnak a következők szerint kell eljárnia:
A szemléltető lista i) pontja kiköti, hogy az exportált termék előállításában belső piaci inputtal helyettesíthető az importált termék, amennyiben az mennyiség, minőség és jellemzők tekintetében megfelel a helyettesített importált inputnak. Lényeges, hogy legyen ellenőrző rendszer vagy eljárás, mert ezzel az exportáló tag kormánya biztosítani és bizonyítani tudja, hogy az input mennyisége, amely után a visszatérítést igénylik, semmilyen formában nem haladja meg a hasonló exportált termékek mennyiségét, és hogy az importvám-visszatérítés nem haladja meg az érintett importált inputokra eredetileg kivetett vámot.
Ha felmerül a gyanú, hogy valamely helyettesítő vámvisszatérítési rendszer támogatást jelent, a vizsgálatot végző hatóságnak először azt kell megállapítania, hogy az exportáló tag kormányának van-e ellenőrző rendszere vagy eljárása, és ezt alkalmazza-e. Ha alkalmaznak ilyen rendszert vagy eljárást, először azt kell a vizsgálatot végző hatóságnak megállapítania, hogy ez a rendszer mennyiben ésszerű, megfelel-e a kívánt célnak, és az általánosan elfogadott kereskedelmi gyakorlaton alapul-e az exportáló országban. Ha vizsgálata során a vizsgálatot végző hatóság megállapítja, hogy ezen eljárások megfelelőek, és azokat hatékonyan alkalmazzák, akkor azt kell feltételeznie, hogy nincs támogatás. A vizsgálatot végző hatóság szükségesnek tarthatja a 12. cikk 6. pontja értelmében vett bizonyos gyakorlati vizsgálatok végrehajtását az információ ellenőrzése végett, illetve, hogy nyugtázza a maga számára, hogy az ellenőrző eljárást vagy rendszert hatékonyan alkalmazzák.
Ha ilyen ellenőrző eljárás nincsen, vagy ha ésszerűtlen, vagy ha bevezették és ésszerűnek találják, de nem alkalmazzák, illetve nem alkalmazzák hatékonyan, ebben az esetben létezhet támogatás. Ilyen esetben az exportáló tagnak további, az érintett valóságos tranzakciókon alapuló vizsgálatot kell végeznie, hogy megállapítsa, történt-e túlfizetés. Ha a vizsgálatot végző hatóság szükségesnek tartja, további vizsgálat hajtható végre a 2. ponttal összhangban.
Önmagában az, hogy valamely helyettesítő vámvisszatérítési rendelkezés értelmében az exportőrök bizonyos importszállítmányok közül választhatnak, amelyekre visszatérítést igényelhetnek, még nem tekintendő támogatásnak.
Az i) pont értelmében túlzott importvám-visszatérítésnek tekintendő, amikor a kormányok a vámvisszatérítési rendszerben visszatérített pénzek után a ténylegesen fizetett vagy fizetendő kamatok mértékéig fizetnek kamatot.
IV. MELLÉKLET
AZ ÖSSZES ÉRTÉKBEN MEGADOTT TÁMOGATÁS SZÁMÍTÁSA (A 6. CIKK 1. PONTJÁNAK A) ALPONTJA) ( 135 )
A 6. cikk 1. pontja a) alpontjának céljaira a támogatás összegének bármiféle számítását az azt nyújtó kormánynál felmerülő költségekhez viszonyítva kell elvégezni.
Kivéve a 3-5. pontokban foglaltakat, annak meghatározásánál, hogy vajon az általános támogatási ráta meghaladja-e a termék értékének 5 %-át, a termék értékét úgy kell kiszámítani, mint a kedvezményezett cég ( 136 ) legutóbbi olyan 12 hónapos időszak során elért árbevételének összértéke, amelyre értékesítési adatok rendelkezésre állnak, és amely megelőzi a támogatás nyújtásának időszakát ( 137 ).
Amennyiben a támogatás egy adott termék előállításához vagy értékesítéséhez kötődik, a termék értékét úgy kell számítani, mint a kedvezményezett cég legutóbbi olyan 12 hónapos időszakban azon termékből elért árbevételének összértéke, amelyre értékesítési adatok rendelkezésre állnak, és amely megelőzi a támogatás nyújtásának időszakát.
Amennyiben a kedvezményezett cég kezdő vállalkozás, súlyos sérelem fennállásának kell tekinteni, ha a támogatás általános mértéke meghaladja az összes befektetett pénzeszköz 15 %-át. A jelen pont céljaira az indulási időszak nem haladhatja meg a termelés első évét ( 138 ).
Ahol a kedvezményezett cég inflációs gazdaságú országban van, a termék értékét úgy kell számítani, mint a kedvezményezett cég összes árbevétele (vagy, amennyiben a támogatás kötött, a releváns termékből származó árbevétele) a megelőző naptári évben, melyet a támogatás nyújtásának hónapját megelőző 12 hónap inflációs rátájával kell indexálni.
Egy adott évben az általános támogatási ráta meghatározásához a tag területén a különféle programok alapján és különféle hatóságok által nyújtott támogatásokat összesíteni kell.
A WTO-egyezmény hatálybalépésének napját megelőzően nyújtott támogatásokat, melyek hasznát jövőbeni termelésre allokálják, az általános támogatási rátába be kell számítani.
Az e Megállapodás releváns rendelkezései szerint nem felróhatónak minősülő támogatásokat nem lehet beszámítani a 6. cikk 1. pontja a) alpontjának céljaira a támogatás összegének megállapításába.
V. MELLÉKLET
A SÚLYOS SÉRELEMMEL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓ ÖSSZEGYŰJTÉSÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
Minden tag köteles együttműködni a 7. cikk 4-6. pontja szerinti eljárás során a valamely vizsgálóbizottság által megvizsgálandó bizonyíték kialakításában. A vitában részt vevő felek és bármely érintett harmadik ország tag köteles a DSB-t értesíteni, mihelyt a 7. cikk 4. pontjának rendelkezéseitigénybe vették, arról a szervezetről, amely ennek a rendelkezésnek a végrehajtásáért felel saját területén belül, és azokról az eljárásokról, amelyeket alkalmazni kell az információkérések kielégítése érdekében.
Olyan esetekben, amikor a 7. cikk 4. pontja alapján a DSB elé utalnak ügyeket, a DSB köteles kérésre eljárást kezdeményezni, hogy információt szerezzen a támogató tag kormányától a szükséges mértékben ahhoz, hogy megállapíthassa a támogatás tényét és összegét, a támogatott cégek összes árbevételének értékét, valamint a támogatott termék által okozott hátrányos hatások elemzéséhez szükséges információt ( 139 ). Ez a folyamat, amennyiben helyénvaló, magában foglalhatja a támogatást nyújtó tag, illetve a panaszos tag kormányához kérdések intézését információ összegyűjtése céljából, valamint azért, hogy a vitában részt vevő felek rendelkezésére álló információt tisztázza és részletezze a VII. részben lefektetett bejelentési eljárások révén ( 140 ).
A harmadik piacokra gyakorolt hatások esetén a vitában részes bármelyik fél gyűjthet információt, akár a harmadik ország tag kormányának feltett kérdéseken keresztül, amely szükséges a hátrányos hatások elemzéséhez, és ami egyébként ésszerűen nem áll rendelkezésre a panasztevő tagtól vagy a támogatást nyújtó tagtól. Ezt a követelményt oly módon kell teljesíteni, hogy az ne okozzon ésszerűtlen terhet a harmadik ország tag számára. Az ilyen tagtól különösen nem várható el, hogy kifejezetten erre a célra piac- vagy árelemzéseket készítsen. Benyújtandó az az információ, ami már rendelkezésre áll vagy amit az ilyen tag nehézség nélkül megszerezhet (például a releváns statisztikai szolgálatok által már összegyűjtött legutóbbi statisztikai adatok, amelyeket még nem hoztak nyilvánosságra, az importra, illetve az érintett termékek deklarált értékeire vonatkozó vámadatok stb.). Ha a vitában részes valamelyik fél saját költségére részletes piaci elemzést készíttet, az ilyen elemzést készítő személy vagy cég feladatát a harmadik ország tag hatóságainak segítenie kell, és az ilyen személynek vagy cégnek minden olyan információhoz hozzáférést kell biztosítani, amit a kormány rendes körülmények között nem kezel bizalmasként.
A DSB képviselőt jelöl ki az információgyűjtési folyamat elősegítésének funkciójára. A képviselő egyedüli célja, hogy biztosítsa a vita utóbb következő gyors multilaterális felülvizsgálatához szükséges információ időbeni összeállítását. A képviselő módokat javasolhat a szükséges információ leghatékonyabb összegyűjtésének módjára, és ösztönözheti a felek közötti együttműködést.
A 2-4. pontokban vázolt információgyűjtési folyamatot attól a naptól számítva 60 napon belül be kell fejezni, amikor a 7. cikk 4. pontja szerint az ügyet a DSB elé utalták. Az e folyamat során megszerzett információt a DSB által a X. rész rendelkezései szerint létrehozott vizsgálóbizottságnak kell benyújtani. Az ilyen információ egyebek között tartalmazzon adatokat a kérdéses támogatás összegéről (és ahol ez alkalmazható, a támogatott cégek értékesítési árbevételéről) a támogatott termék árairól, a nem támogatott termék árairól, a piac más szállítóinak árairól, az érintett piacon a támogatott termék kínálatának változásairól, illetve a piaci részesedések változásairól. Tartalmazzon ezenkívül ellenbizonyítékokat, valamint minden olyan kiegészítő információt, amit a vizsgálóbizottság következtetései levonása során relevánsnak talál.
Amennyiben a támogatást nyújtó és/vagy a harmadik országbeli tag nem működnék együtt az információgyűjtési folyamatban, a panasztevő tag súlyos sérelemre vonatkozó keresetét a rendelkezésére álló bizonyítékok alapján, a támogatást nyújtó és/vagy a harmadik ország tag együttműködésének hiányára vonatkozó tényekkel és körülményekkel együtt nyújtja be. Ahol információ nem áll rendelkezésre a támogatást nyújtó és/vagy a harmadik ország tag együttműködésének hiánya miatt, a bizottság kiegészítheti az adatokat, szükség szerint, az egyébként rendelkezésre álló legjobb információra támaszkodva.
Ténymegállapítása során a vizsgálóbizottságnak hátrányos következtetéseket kell levonnia az információgyűjtési folyamatban érintett bármely fél együttműködésének hiányából.
Annak eldöntésekor, hogy vajon a rendelkezésre álló legjobb információt használja-e fel, vagy hátrányos következtetéseket vonjon le, a vizsgálóbizottság köteles a DSB a 4. pont szerint kinevezett képviselőjének a tanácsát figyelembe venni az esetleges információkérés ésszerűségére nézve, valamint arra, hogy a felek e kérésekre együttműködően és időben tettek-e erőfeszítéseket.
Ebben az információgyűjtési folyamatban semmi sem korlátozza a vizsgálóbizottság azon lehetőségét, hogy további információt keressen, amit lényegesnek talál a vita megfelelő lezárásához, és amelyet a folyamat során megfelelő módon nem kerestek vagy állítottak össze. A vizsgálóbizottság azonban rendszerint ne kérjen további információt az adatok kiegészítésére abban az esetben, ha az információ valamelyik fél pozícióját támasztaná alá, és az információ hiánya az ezen fél részéről az információgyűjtési folyamat során tanúsított együttmüködés ésszerűtlen hiányának az eredménye.
VI. MELLÉKLET
A 12. CIKK 6. PONTJA SZERINT VÉGZETT HELYSZÍNI VIZSGÁLATOKRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
A vizsgálat megindításakor az exportáló tag hatóságait és az összes ismert, az ügyben érdekelt céget tájékoztatni kell a helyszíni vizsgálat folytatására irányuló szándékról.
Ha kivételes esetekben a vizsgálóbizottságba nem kormányzati szakértőt is be kívánnak vonni, erről tájékoztatni kell az exportáló tag vállalkozásait és hatóságait. Az ilyen nem kormányzati szakértőkre a titkossági követelmények esetén hathatós szankciókat kell alkalmazni.
A látogatás időpontjának végleges kitűzése előtt, általános gyakorlatként meg kell szerezni az érintett cég kifejezett hozzájárulását.
Az érintett cég hozzájárulásának megszerzését követően, a vizsgálatot végző hatóságoknak azonnal közölniük kell az exportáló tag hatóságaival a felkeresendő cégek nevét és címét, valamint a látogatás kitűzött időpontját.
Az érintett céget a látogatás előtt elegendő idővel értesíteni kell.
A kérdőív magyarázatának céljából csak az exportáló cég kérésére tehető látogatás. Ilyen látogatás csak akkor tehető, ha a) az importáló tag hatóságai értesítik az érintett tag képviselőit, és b) az utóbbiak nem emelnek kifogást a látogatás ellen.
Mivel a helyszíni vizsgálat célja a rendelkezésre bocsátott információ ellenőrzése, illetve további részletek megismerése, a vizsgálatot a kérdőívre adott válasz kézhezvétele után kell lebonyolítani, kivéve, ha a vállalkozás beleegyezik az ettől eltérő idejű látogatásba, és a várható látogatásról a hatóságok az exportáló tag kormányát is értesítik, és az nem emel kifogást ellene; általános gyakorlatnak kell továbbá lennie annak is, hogy az érintett cégeket a látogatást megelőzően tájékoztatják az ellenőrzendő információ általános jellegéről, és arról, hogy milyen további információt kell biztosítaniuk, bár ez nem zárja ki azt, hogy a helyszínen, az újonnan szerzett információ fényében további részletek kiszolgáltatását kérjék.
Az exportáló tag által feltett, és a helyszíni vizsgálat sikerének szempontjából alapvető kérdésekre és információkérésre, amennyiben lehetséges, a látogatást megelőzően választ kell adni.
VII. MELLÉKLET
A 27. CIKK 2. PONTJÁNAK A) ALPONTJÁBAN EMLÍTETT FEJLŐDŐ ORSZÁG TAGOK
A 27. cikk 2. pontja a) alpontjának feltételei szerint a 3. cikk 1. pontja a) alpontja rendelkezéseinek hatálya alá nem tartozó fejlődő ország tagok az alábbiak:
az ENSZ által legkevésbé fejlett országnak tekintett azon országok, amelyek a WTO tagjai;
az alábbi fejlődő országok, amelyek a WTO tagjai, azon rendelkezések hatálya alá tartoznak, amelyek más fejlődő ország tagokra is vonatkoznak a 27. cikk 2. pontjának a) alpontja szerint, attól fogva, amikor a fejenkénti GNP eléri az 1 000 $/év összeget ( 141 ): Bolívia, Dominikai Köztársaság, Egyiptom, Elefántcsontpart, Fülöp-szigetek, Ghána, Guatemala, Guayana, India, Indonézia, Kamerun, Kenya, Kongó, Marokkó, Nicaragua, Nigéria, Pakisztán, Srí Lanka, Szenegál és Zimbabwe.
Megállapodás a halászati támogatásokról
1. cikk
Alkalmazási kör
Ez a megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1.1. cikke szerinti olyan támogatásokra alkalmazandó, amelyek az említett megállapodás 2. cikke értelmében egyediek a vadon élő tengeri halak halászata és a halászattal kapcsolatos tengeri tevékenységek tekintetében. ( 142 ), ( 143 ), ( 144 )
2. cikk
Fogalommeghatározások
E megállapodás alkalmazásában:
„hal”: az élő tengeri erőforrások valamennyi faja, akár feldolgozva, akár nem;
„halászat”: halak felkutatása, csalogatása, helyének meghatározása, fogása, kitermelése vagy lehalászása, illetve bármely olyan tevékenység folytatása, amely valószínűsíthetően a halak csalogatását, helyének meghatározását, fogását, kitermelését vagy lehalászását eredményezi;
„halászati tevékenységek”: a halászatot támogató vagy előkészítő bármely művelet, beleértve olyan halak kirakodását, csomagolását, feldolgozását, átrakását vagy szállítását, amelyeket előzőleg nem szállítottak partra, valamint a személyzet, üzemanyag, felszerelések és egyéb készletek tengeren történő biztosítását;
„hajó”: halászatra vagy halászati tevékenységekre használt, ilyen célú felhasználásra felszerelt vagy ilyen célú felhasználásra szánt hajó vagy másfajta vízi jármű;
„üzemeltető”: a hajó tulajdonosa vagy bármely olyan személy, aki a hajóért felelős, illetve azt irányítja vagy ellenőrzi.
3. cikk
A jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászathoz hozzájáruló támogatások ( 145 )
A 3. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában egy hajót vagy üzemeltetőt jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytatónak kell tekinteni, ha arról a következők bármelyike megerősítő megállapítást tett ( 147 ), ( 148 ):
egy parti tag, a joghatósága alá tartozó területeken végzett tevékenységek esetében; vagy
egy tag lobogó szerinti állam, a lobogója alatt közlekedő hajók által végzett tevékenységek esetében; vagy
az érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet vagy megállapodás a regionális halászati gazdálkodási szervezet vagy megállapodás szabályaival és eljárásaival, valamint a vonatkozó nemzetközi joggal összhangban, többek között a hatáskörébe tartozó területeken és fajok tekintetében időben történő értesítés és releváns információk szolgáltatása révén.
A 3. cikk (2) bekezdése szerinti megerősítő megállapítás ( 149 ) valamely tag végleges megállapítására és/vagy valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet vagy megállapodás általi azon végleges jegyzékbe vételre utal, amely szerint egy hajó vagy üzemeltető jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytatott.
A 3. cikk (2) bekezdése a) pontjának alkalmazásában a 3. cikk (1) bekezdése szerinti tilalom akkor alkalmazandó, ha a parti tag megállapítása releváns tényszerű információkon alapul, és a parti tag a tag lobogó szerinti állam és – ha ismert – a támogatást nyújtó tag rendelkezésére bocsátotta a következőket:
megfelelő csatornákon keresztül időben történő értesítés arról, hogy egy hajót vagy üzemeltetőt ideiglenesen feltartóztattak jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó vizsgálat céljából, vagy arról, hogy a parti tag vizsgálatot indított jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászattal kapcsolatban – ideértve a vonatkozó tényszerű információkra, az alkalmazandó jogszabályokra, egyéb rendelkezésekre, közigazgatási eljárásokra vagy egyéb vonatkozó intézkedésekre való hivatkozást is;
lehetőség a releváns információk cseréjére ( 150 ) a megállapítást megelőzően annak érdekében, hogy ezeket az információkat figyelembe lehessen venni a végleges megállapítás megtételekor. A parti tag meghatározhatja az ilyen információcsere módját és időtartamát; valamint
értesítés a végleges megállapításról és az alkalmazott szankciókról, beleértve adott esetben azok időtartamát is. A parti tag megerősítő megállapításáról értesíti a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott bizottságot (e megállapodásban a továbbiakban: a bizottság).
4. cikk
A túlhalászott állományokra vonatkozó támogatások
5. cikk
Egyéb támogatások
6. cikk
Az LDC-tagokra vonatkozó különös rendelkezések
A tagoknak kellő önmérsékletet kell tanúsítaniuk az LDC-tagokat érintő kérdések felvetése során, és a felmerülő megoldásoknak figyelembe kell venniük az érintett LDC-tag sajátos helyzetét, ha van ilyen.
7. cikk
Technikai segítségnyújtás és kapacitásépítés
Az e megállapodás szerinti szabályok végrehajtása céljából célzott technikai segítségnyújtást és kapacitásépítési támogatást kell nyújtani a fejlődő országnak minősülő tagoknak, beleértve az LDC-tagokat is. E támogatás elősegítése érdekében az érintett nemzetközi szervezetekkel, például az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetével (FAO) és a Nemzetközi Mezőgazdaság-fejlesztési Alappal együttműködésben létre kell hozni egy önkéntes WTO finanszírozási mechanizmust. A WTO-tagok kizárólag önkéntes alapon járulnak hozzá a mechanizmushoz, és nem használhatnak fel rendes költségvetési forrásokat.
8. cikk
Értesítés és átláthatóság
A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 25. cikkének sérelme nélkül, valamint a halászati támogatásokról szóló értesítések megerősítése és javítása, továbbá a halászati támogatásokra vonatkozó kötelezettségvállalások végrehajtásának hatékonyabb felügyelete érdekében minden tag:
a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 25. cikke szerinti, a halászati támogatásokról szóló rendszeres értesítés részeként lehetőség szerint megadja a következő információkat (153) (154) :
a támogatásban részesülő halászat által érintett halállományok állapota (pl. túlhalászás, maximálisan fenntartható halászat vagy alulhalászás) és az alkalmazott referenciapontok, valamint az, hogy ezeken az állományokon osztoznak-e ( 155 ) más tagokkal, vagy azokat regionális halászati gazdálkodási szervezet vagy megállapodás kezeli-e;
az adott halállományra vonatkozó állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések;
annak a halászati vállalkozásnak a flottakapacitása, amelynek a támogatást nyújtják;
a támogatásban részesülő halászhajó vagy halászhajók neve és azonosító száma; valamint
fogási adatok fajonként vagy fajcsoportonként abban a halászati vállalkozásban, amelynek a támogatást nyújtják. ( 156 )
9. cikk
Intézményi rendelkezések
10. cikk
Vitarendezés
11. cikk
Záró rendelkezések
A 3. és 4. cikkben foglaltak kivételével e megállapodás egyetlen rendelkezése sem akadályozza meg a tagokat abban, hogy katasztrófasegélyre ( 160 ) támogatást nyújtsanak, feltéve, hogy a támogatás:
egy konkrét katasztrófa elhárítására korlátozódik;
az érintett földrajzi területre korlátozódik;
időben korlátozott; valamint
olyan újjáépítési támogatás, amely az érintett halászati vállalkozás és/vagy az érintett flotta katasztrófa előtti állapotának helyreállítására korlátozódik.
E megállapodásnak – beleértve az e megállapodással kapcsolatos megállapításokat, ajánlásokat és odaítéléseket is – nincs semmilyen jogi hatása a területi igényekre vagy a tengeri határok meghatározására.
Az e megállapodás 10. cikke alapján létrehozott testület nem tesz megállapításokat olyan követelésekkel kapcsolatban, amelyekkel kapcsolatban megállapításait érvényesített területi igényekre vagy a tengeri határok meghatározására kellene alapoznia. ( 161 )
12. cikk
A megállapodás felmondása, ha nem fogadnak el átfogó szabályokat
Amennyiben e megállapodás hatálybalépésétől számított négy éven belül nem fogadnak el átfogó szabályokat, és az Általános Tanács másként nem határoz, e megállapodás azonnal megszűnik.
MEGÁLLAPODÁS A VÉDINTÉZKEDÉSEKRŐL
A TAGOK,
szem előtt tartva a tagoknak az 1994. évi GATT-ra alapozott nemzetközi kereskedelmi rendszer fejlesztésére és erősítésére vonatkozó általános célját;
felismerve az 1994. évi GATT alapelvei tisztázásának és megerősítésének szükségességét, különösen annak XIX. cikke (Rendkívüli intézkedések egyes termékek importjánál) vonatkozásában, valamint annak igényét, hogy visszaállítsák a multilaterális ellenőrzést a védintézkedések felett, és felszámolják az ilyen ellenőrzést megkerülő intézkedéseket;
felismerve a szerkezeti alkalmazkodás fontosságát és annak igényét, hogy a nemzetközi piacokon a versenyt ösztönözzék annak korlátozása helyett; és
felismerve továbbá, hogy e célból egy minden tagra vonatkozó, az 1994. évi GATT alapelvein nyugvó átfogó megállapodásra van szükség,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
1. cikk
Általános rendelkezés
Ez a Megállapodás szabályokat állapít meg a védintézkedések alkalmazására; védintézkedések az 1994. évi GATT XIX. cikke szerinti intézkedések.
2. cikk
Feltételek
3. cikk
Vizsgálat
4. cikk
A súlyos kár vagy fenyegető súlyos kár meghatározása
E Megállapodás alkalmazásában:
a „súlyos kár” a hazai iparág helyzetében bekövetkező jelentős általános rosszabbodást jelent;
a „fenyegető súlyos kár” a (2) bekezdés szerint közvetlenül a bekövetkezés előtt álló súlyos kárt jelent. A fenyegető súlyos kár megállapítását tényekre kell alapozni és nem csupán állításokra, feltételezésekre vagy távoli lehetőségre;
a kár vagy fenyegető kár megállapításánál a „hazai iparág” alatt a tag területén működő, hasonló vagy közvetlenül versenyző termékeket termelők összessége értendő, vagy azok, akik összesített kibocsátása a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékekből ezen termékek teljes hazai termelésében meghatározó részt képvisel.
E Megállapodás rendelkezései alapján egy hazai iparágnak a megnövekedett import által okozott kár vagy fenyegető kár megállapításának vizsgálata során, az illetékes hatóságoknak értékelniük kell az összes vonatkozó objektív és számszerűsíthető tényt, amelyek hatással vannak az érintett iparágra, különös tekintettel az érintett termék importszintjének és -mennyiségének abszolút, illetve relatív növekedésére, a megnövekedett importnak a belföldi piaci részesedésére, az értékesítési szintekben, a gyártásban, a termelékenységben, a kapacitáskihasználtságban, a nyereségben és veszteségben, valamint a foglalkoztatásban bekövetkezett változásokra.
Az a) pont szerinti megállapításokat csak akkor szabad megtenni, ha a vizsgálat kimutatja objektív bizonyítékok alapján, hogy az érintett termék megnövekedett importja és a károkozás vagy a fenyegető károkozás között okozati összefüggés van. Amikor a hazai iparnak okozott kár a megnövekedett importtal egyidőben, de más okokból következett be, az ilyen kár nem tulajdonítható a megnövekedett importnak.
Az illetékes hatóságoknak a 3. cikk rendelkezéseivel összhangban azonnal közzé kell tenniük a vizsgált eset részletes elemzését, valamint bizonyítaniuk kell a vizsgált tények szakszerűségét.
5. cikk
Védintézkedések alkalmazása
Azokban az esetekben, amikor a szállító országok között kvótát osztanak szét, a korlátozást alkalmazó tag igyekezhet minden olyan taggal megállapodni, amelynek lényeges érdeke fűződik az érintett termék szállításához, a kvóta elosztásáról. Olyan esetekben, amikor a fenti módszer gyakorlati szempontból nem alkalmazható, az érintett tag a kvótát az olyan tagok között, amelyeknek az adott termék szállításához lényeges érdekük fűződik, arányosan, a korábbi reprezentatív időszak teljes importmennyiségében vagy értékében képviselt beszállításaik szerint osztja fel, figyelembe véve az adott termék kereskedelmét befolyásoló vagy arra befolyással bíró bármilyen más körülményt.
A tagok eltérhetnek az a) pont rendelkezéseitől, feltéve, ha a 12. cikk (3) bekezdése szerinti konzultációkat a 13. cikk (1) bekezdése szerinti védintézkedésekkel foglalkozó bizottság keretében lefolytatták és a bizottság számára egyértelműen bizonyítják, hogy i. a reprezentatív időszakban a bizonyos tagoktól származó érintett termék importja aránytalan mértékben növekedett a termék ugyanazon időszak alatti összes import növekedéséhez képest, ii. az a) alpont rendelkezéseitől való eltérés okai igazoltak, és iii. az ezen eltérés feltételei az érintett termék összes szállítója szempontjából igazságosak. Egy ilyen intézkedés időtartama nem haladhatja meg a 7. cikk (1) bekezdésében meghatározott kezdeti szakasz időtartamát. A fentiekben említett eltérés nem alkalmazható fenyegető súlyos kár esetében.
6. cikk
Ideiglenes védintézkedések
Kritikus körülmények között, amikor a késedelem nehezen helyrehozható kárt okozna, a tag ideiglenes védintézkedést hozhat annak előzetes megállapítása után, hogy egyértelmű bizonyíték van a megnövekedett import által okozott súlyos kárról vagy arról, hogy az súlyos kárral fenyeget. Az ideiglenes intézkedés időtartama nem haladhatja meg a 200 napot, amely időszak alatt a 2-7. és a 12. cikkek idevágó követelményeit teljesíteni kell. Ezen intézkedések vámemelés formáját ölthetik, amelyet azonnal vissza kell téríteni, ha a 4. cikk (2) bekezdése szerinti későbbi vizsgálat nem állapítja meg, hogy a megnövekedett import súlyos kárt okozott egy hazai iparágnak vagy súlyos károkozással fenyegette azt. Bármely ideiglenes intézkedés időtartamát a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerinti kezdeti időtartam és annak bármely meghosszabbítása részeként kell számba venni.
7. cikk
Védintézkedések időtartama és felülvizsgálata
Az (5) bekezdés rendelkezései mellett ismételt védintézkedés alkalmazható 180 napig vagy rövidebb ideig a termék importjával szemben, ha
a kérdéses termék importjával szemben alkalmazott védintézkedés bevezetése óta legalább egy év telt el; és
ugyanarra a termékre védintézkedést két alkalomnál nem többször alkalmaztak az intézkedés bevezetését közvetlenül megelőző ötéves időszakban.
8. cikk
Az engedmények mértéke és egyéb kötelezettségek
9. cikk
Fejlődő ország tagok
10. cikk
A XIX. cikk szerinti korábbi intézkedések
Az 1947. évi GATT XIX. cikke alapján védintézkedéseket alkalmazó tagoknak a WTO-egyezmény hatálybalépésének napján hatályos védintézkedéseket meg kell szüntetniük legkésőbb nyolc évvel az első alkalmazás napja után, vagy – amennyiben ez a későbbi időpont – öt évvel a WTO-egyezmény hatálybalépése után.
11. cikk
Egyes intézkedések tilalma és megszüntetése
Egyetlen tag sem hozhat egyes termékek importjára az 1994. évi GATT XIX. cikke szerinti rendkívüli intézkedést, és nem törekedhet ilyenre, kivéve, ha az ilyen intézkedés összhangban van az említett cikk rendelkezéseivel és azt e Megállapodás szerint alkalmazzák.
Továbbá önkéntes exportkorlátozást, piacszabályozó intézkedést vagy az exporttal vagy importtal kapcsolatos bármilyen hasonló intézkedést egyetlen tag sem alkalmazhat vagy tarthat fenn, illetve arra nem törekedhet ( 165 ) ( 166 ). Ide tartoznak az egy tag által megtett intézkedések, valamint a két vagy több tag közötti egyezmények vagy megállapodások alapján megtett intézkedések. A WTO-egyezmény hatálybalépésekor hatályos bármely ilyen intézkedést összhangba kell hozni e Megállapodással, vagy meg kell azt szüntetni a (2) bekezdésnek megfelelően.
E Megállapodás nem alkalmazható olyan intézkedésekre, amelyeket egy tag az 1994. évi GATT-nak a XIX. cikkétől eltérő előírásai alapján, az 1.A. mellékletben felsorolt, e Megállapodáson kívüli multilaterális kereskedelmi egyezmények alapján vagy az 1994. évi GATT keretén belül létrejött jegyzőkönyvek, egyezmények és megállapodások alapján igényel, hoz meg vagy tart fenn.
12. cikk
Bejelentés és konzultáció
A tag haladéktalanul bejelenti a védintézkedésekkel foglalkozó bizottságnak az alábbiakat:
a súlyos kárnak vagy fenyegető súlyos kárnak, valamint okainak kivizsgálására vonatkozó vizsgálat kezdeményezése;
a megnövekedett import következtében fellépő súlyos kár vagy fenyegető súlyos kár megállapítása; és
a védintézkedés alkalmazásáról vagy meghosszabbításáról szóló döntés elfogadása.
13. cikk
Felügyelet
Az Árukereskedelmi Tanács felügyelete alatt ezennel létrejön a védintézkedésekkel foglalkozó bizottság, amely bármelyik részvételi szándékát kifejező tag előtt nyitott. A bizottság az alábbi funkciókat látja el:
felügyeli e Megállapodás általános végrehajtását, arról éves jelentést készít az Árukereskedelmi Tanács számára, és javaslatokat tesz annak továbbfejlesztésére;
az érintett tag kérelmére megvizsgálja, hogy a védintézkedésekkel kapcsolatban teljesültek-e e Megállapodás eljárási rendelkezései, és a megállapításokról szóló jelentést továbbítja az Árukereskedelmi Tanács felé;
felkérés esetén segít a tagoknak az e Megállapodás rendelkezései szerinti konzultációk lefolytatásában;
megvizsgálja a 10. cikk és a 11. cikk (1) bekezdése szerinti intézkedéseket, felügyeli az ilyen intézkedések felszámolását, és szükség szerint jelentést tesz az Árukereskedelmi Tanácsnak;
a védintézkedést alkalmazó tag felkérésére felülvizsgálja, hogy az engedmények és más kötelezettségek felfüggesztésére vonatkozó javaslatok „lényegében azonosak”-e, és szükség szerint jelentést tesz az Árukereskedelmi Tanácsnak;
fogadja és felülvizsgálja az e Megállapodás szerinti összes bejelentést, és szükség szerint jelentést tesz az Árukereskedelmi Tanácsnak; és
az Árukereskedelmi Tanács által meghatározott, e Megállapodással kapcsolatos bármilyen más funkciót ellát.
14. cikk
Vitarendezés
Az e Megállapodás hatálya alá tartozó konzultációkra és vitarendezésekre az 1994. évi GATT-nak a Vitarendezési Egyetértéssel kiegészített és értelmezett XXII. és XXIII. cikke rendelkezéseit kell alkalmazni.
MELLÉKLET
A 11. CIKK (2) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT KIVÉTEL
Érintett országok |
Termék |
Lejárat |
EK/Japán |
Személygépkocsik, terepjárók, könnyű haszongépjárművek, kisteherautók (5 tonnáig) és ugyanezen járművek teljesen szétszerelt formában (CKD készletek) |
1999. december 31. |
ANNEX 1 B
GENERAL AGREEMENT ON TRADE IN SERVICES
PART I |
SCOPE AND DEFINITION |
Article I |
Scope and Definition |
PART II |
GENERAL OBLIGATIONS AND DISCIPLINES |
Article II |
Most-Favoured-Nation Treatment |
Article III |
Transparency |
Article III bis |
Disclosure of Confidential Information |
Article IV |
Increasing Participation of Developing Countries |
Article V |
Economic Integration |
Article V bis |
Labour Markets Integration Agreements |
Article VI |
Domestic Regulation |
Article VII |
Recognition |
Article VIII |
Monopolies and Exclusive Service Suppliers |
Article IX |
Business Practices |
Article X |
Emergency Safeguard Measures |
Article XI |
Payments and Transfers |
Article XII |
Restrictions to Safeguard the Balance of Payments |
Article XIII |
Government Procurement |
Article XIV |
General Exceptions |
Article XV bis |
Security Exceptions |
Article XV |
Subsidies |
PART III |
SPECIFIC COMMITMENTS |
Article XVI |
Market Access |
Article XVII |
National Treatment |
Article XVIII |
Additional Commitments |
PART IV |
PROGRESSIVE LIBERALIZATION |
Article XIX |
Negotiation of Specific Commitments |
Article XX |
Schedules of Specific Commitments |
Article XXI |
Modification of Schedules |
PART V |
INSTITUTIONAL PROVISIONS |
Article XXII |
Consultation |
Article XXIII |
Dispute Settlement and Enforcement |
Article XXIV |
Council for Trade in Services |
Article XXV |
Technical Cooperation |
Article XXVI |
Relationship with Other International Organizations |
PART VI |
FINAL PROVISIONS |
Article XXVII |
Denial of Benefits |
Article XXVIII |
Definitions |
Article XXIX |
Annexes |
Annex on Article II Exemptions |
|
Annex on Movement of Natural Persons Supplying Services under the Agreement |
|
Annex on Air Transport Services |
|
Annex on Financial Services |
|
Second Annex on Financial Services |
|
Annex on Negotiations on Maritime Transport Services |
|
Annex on Telecommunications |
|
Annex on Negotiations on Basic Telecommunications |
ÁLTALÁNOS EGYEZMÉNY A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL
A TAGOK,
FELISMERVE a szolgáltatáskereskedelem növekvő jelentőségét a világgazdasági növekedés és fejlődés szempontjából;
AZZAL A KÍVÁNSÁGGAL, hogy létrehozzák a szolgáltatás kereskedelmi elvek és szabályok multilaterális kereteit abból a célból, hogy az ilyen kereskedelem átlátható módon bővüljön és fokozatosan liberalizálódjék, mivel ez valamennyi kereskedelmi partner gazdasági növekedését elősegítő és a fejlődő országok fejlesztését támogató eszköz;
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a szolgáltatás kereskedelmének egyre magasabb szintű liberalizálása mielőbb megvalósuljon olyan többoldalú körtárgyalásokon keresztül, amelyek célja minden résztvevő fél érdekeinek előmozdítása a kölcsönös előnyök alapján, valamint a jogok és kötelezettségek átfogó egyensúlyának megteremtése, a nemzeti gazdaságpolitikai célok kellő tiszteletben tartása mellett;
ELISMERVE a tagok jogait a szabályozásra, illetve új szabályok bevezetésére saját területükön a szolgáltatásnyújtásra vonatkozóan a nemzeti gazdaságpolitikai célok szolgálatában, valamint az egyes országokban, a szolgáltatásszabályozás fejlettségében meglévő különbségeket és a fejlődő országok speciális igényét ezen jogok gyakorlására;
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy előmozdítsák a fejlődő országok részvételét a szolgáltatások kereskedelmében, illetve szolgáltatási exportjuk növelését, egyebek mellett eme országok szolgáltatásai hatékonyságának és versenyképességének fokozásán keresztül;
KÜLÖNÖS FIGYELEMMEL a legkevésbé fejlett országok komoly nehézségeire, és tekintettel speciális gazdasági helyzetükre és fejlesztési, kereskedelmi, valamint pénzügyi szükségleteikre,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS MEGHATÁROZÁSOK
I. cikk
Alkalmazási kör és meghatározások
Az Egyezmény alkalmazásában a szolgáltatások kereskedelme olyan szolgáltatásnyújtást jelent, amely:
egy adott tag területéről valamely másik tag területére;
egy adott tag területén valamely másik tag szolgáltatásfogyasztói számára;
egy adott tag szolgáltatója által valamely másik tag területén lévő üzleti jelenlétén keresztül;
egy adott tag szolgáltatója által valamely másik tag területén természetes személyek jelenlétén keresztül valósul meg.
Az Egyezmény alkalmazásában
„a tagok által megtett intézkedések” az alábbiakat jelentik:
központi, regionális kormányzati vagy helyhatósági, illetve hatósági intézkedések, valamint
a központi, regionális kormányzati vagy helyhatóságok, illetve hatóságok által delegált jogosítványok alapján működő nem állami testületek intézkedései.
Az Egyezményből fakadó és az Egyezmény keretében vállalt kötelezettségek teljesítése során minden tag meghozza a számára lehetséges, szükséges és ésszerű intézkedéseket annak érdekében, hogy területén a regionális kormányzatok, helyhatóságok, illetve hatóságok, valamint a nem állami testületek szintjén az Egyezmény betartása biztosított legyen;
a „szolgáltatások” kifejezés minden érintett szektorra vonatkozik, kivéve az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatásokat;
az „államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások” azokat a szolgáltatásokat jelentik, amelyeket nem üzleti alapon és nem egy vagy több szolgáltatóval versengve nyújtották.
II. RÉSZ
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK ÉS ELVEK
II. cikk
Legnagyobb kedvezmény elve
III. cikk
Átláthatóság
III. bis cikk
Bizalmas információk közzététele
Az Egyezmény semmilyen formában nem követeli meg a tagoktól olyan bizalmas információk szolgáltatását, amelyek közzététele akadályozná a törvények betartatását vagy más módon ellenkezne a közérdekkel, illetve hátrányosan érintené az egyes állami vagy magánvállalkozások jogos üzleti érdekeit.
IV. cikk
A fejlődő országok növekvő részvétele
A fejlődő ország tagoknak a világkereskedelemben való növekvő részvételét a különböző tagok által tárgyalt egyedi kötelezettségvállalások segítik elő az Egyezmény III. és IV. részének megfelelően. Ezek az alábbiakra vonatkoznak:
ezen országok belföldi szolgáltatási kapacitásának, hatékonyságának, illetve versenyképességének erősítése, egyebek között, üzleti alapon biztosított technológia-hozzáférési lehetőségeken keresztül;
az elosztási csatornákhoz, valamint az információs hálózatokhoz való kapcsolódási lehetőségek javítása; valamint
a piacrajutási lehetőségek liberalizálása azon szektorokban és szolgáltatási módokban, amelyekben ezek az országok exportérdekeltséggel rendelkeznek.
A fejlett ország tagok és lehetőleg a többi tag is a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított két éven belül tájékoztató állomásokat állítanak fel a fejlődő ország tagok szolgáltatói számára, a piacaikra vonatkozó alábbi információszerzés elősegítésére:
a szolgáltatás technikai és kereskedelmi vonatkozásai;
bejegyzés, elismerés és a szakképzettség megszerzése; és
a szolgáltatási technológiák beszerezhetősége.
V. cikk
Gazdasági integráció
Az Egyezmény egyetlen tagot sem gátol abban, hogy részt vegyen olyan megállapodásban, illetve ahhoz csatlakozzon, amely a megállapodásban részt vevő felek között liberalizálja a szolgáltatások kereskedelmét, feltéve, hogy az adott megállapodás:
széles körben lefedi az ágazatokat ( 168 ), és
rendelkezik a felek között vagy körében a megkülönböztetésmentesség megteremtéséről, illetve a számottevő megkülönböztetések megszüntetéséről a XVII. cikk értelmében, az a) pontban szereplő ágazatokban, az alábbi módon:
a meglévő diszkriminatív intézkedések megszüntetésén, és/vagy
újabb vagy további diszkriminatív intézkedések tiltásán keresztül az egyezmény hatálybalépésével egyidőben vagy
ésszerű időkorlátok között, kivéve azokat az intézkedéseket, amelyeket a XI., XII., XIV. és XIV. cikkek engedélyeznek.
Abban az esetben, ha fejlődő országok is részesei az (1) bekezdésben említett típusú megállapodásoknak, az (1) bekezdésben, és különösen a b) pontban felsorolt feltételek vonatkozásában, az adott ország fejlettségi szintjével összhangban rugalmasságra számíthatnak, általános és ágazati, illetve alágazati szinten egyaránt.
Az alább következő (6) bekezdésben foglaltak mellett, amennyiben az (1) bekezdésben említett típusú megállapodásnak csak fejlődő országok a részesei, kedvezőbb elbánás biztosítható azon jogi személyeknek, amelyek ilyen egyezményben részt vevő felek természetes személyeinek tulajdonában vagy ellenőrzése alatt állnak.
Az (1) bekezdésben említett megállapodásokban részt vevő felek kötelesek a megállapodásról, annak bővüléséről és jelentős módosulásáról azonnal bejelentést tenni a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnál. A tanács által kért minden releváns információt szintén kötelesek hozzáférhetővé tenni. A tanács munkacsoportot hozhat létre azzal a feladattal, hogy vizsgálja meg az ilyen megállapodásokat, bővülésüket és módosulásukat, illetve készítsen jelentést a tanács számára a változásoknak a jelen cikkel való összeegyeztethetőségéről.
Azon tagok, amelyek az (1) bekezdésben említett, meghatározott időtartam alatt végrehajtandó megállapodás részesei, rendszeres időközönként kötelesek beszámolni a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak a végrehajtásról. A tanács, ha úgy ítéli meg, munkacsoportot állíthat fel a beszámolók értékelésére.
Az a) és b) pontban említett munkacsoportok által készített jelentés alapján a tanács, ha szükségesnek ítéli, ajánlásokat tehet a feleknek.
V. bis cikk
Munkaerő-piaci integrációs megállapodások
Az Egyezmény egyetlen tagot sem gátol abban, hogy olyan megállapodás részesévé váljon, amely megteremti a munkaerőpiac teljes integrációját ( 169 ) a megállapodásban részt vevő felek között, feltéve, hogy az adott megállapodás
mentesíti a megállapodásban részt vevő felek állampolgárait a letelepedésre és munkavállalási engedélyre vonatkozó követelmények alól;
bejelentése a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnál megtörtént.
VI. cikk
Belföldi szabályozás
Minden tag köteles fenntartani vagy a lehető legrövidebb időn belül létrehozni olyan bírósági, választottbírósági vagy közigazgatási mechanizmust vagy eljárást, amely az érintett szolgáltató kérése alapján rendelkezik a szolgáltatások kereskedelmét érintő adminisztratív döntések megvizsgálásáról, és ha jogos, a megfelelő jogorvoslatról. Amennyiben ezek az eljárások nem függetlenek az adott adminisztratív döntést hozó szervtől, a tagnak rendelkeznie kell a tárgyilagos és elfogulatlan vizsgálatok biztosításáról.
Az a) pont rendelkezései nem értelmezhetők oly módon, hogy azok a tagoktól, alkotmányos rendjükkel és jogrendszerük természetével nem összeegyeztethető bíráskodás vagy eljárások létrehozását követelné meg.
Annak érdekében, hogy a minősítési követelményekkel, technikai szabványokkal és az engedélyezési követelményekkel összefüggő intézkedések ne idézzenek elő indokolatlan akadályokat a szolgáltatáskereskedelemben, a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács, az általa létrehozható testületen keresztül, bármilyen szükséges szabályt elrendelhet. Ez – egyebek között – azt célozza, hogy az említett követelmények
alapját tárgyilagos és átlátható kritériumok képezzék, úgy mint hozzáértés és a szolgáltatásnyújtásra való felkészültség;
a szolgáltatások minőségének biztosítása kapcsán ne jelentsenek az indokoltnál nagyobb megterhelést;
az engedélyezési eljárás esetében, önmagukban ne korlátozzák a szolgáltatásnyújtást.
Azokban az ágazatokban, ahol valamely tag olyan konkrét kötelezettségeket vállalt, amelyek a (4) bekezdés értelmében ezen ágazatokban kidolgozott szabályok életbeléptetésétől függenek, az adott tag nem alkalmazhat olyan engedélyezési és minősítési követelményeket, valamint technikai szabványokat, amelyek semmissé teszik vagy csorbítják az ilyen konkrét kötelezettségeket oly módon:
hogy nem felelnek meg a (4) bekezdés a), b) vagy c) pontjában leírt kritériumoknak, és
amit az adott tagtól ésszerűen az érintett ágazatokra a egyedi kötelezettségvállalás idején nem lehetett elvárni.
Annak eldöntésére, hogy valamely tag összhangban van-e az (5) bekezdés a) pontjában vállalt kötelezettséggel, figyelembe kell venni azokat a tag által alkalmazott nemzetközi szabványokat, amelyeket illetékes nemzetközi szervezetek ( 170 ) dolgoztak ki.
VII. cikk
Elismerés
Minden tag:
a WTO-egyezmény hatálybalépésétől számított 12 hónapon belül tájékoztatja a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsot az érvényben lévő elismerési intézkedéseiről, és közli, hogy ezek az intézkedések támaszkodnak-e az (1) bekezdésben említett típusú egyezményekre, illetve megállapodásokra;
azonnal, amennyire lehet, előre tájékoztatja a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsot az (1) bekezdésben említett típusú megállapodásra vagy szabályozásra vonatkozó tárgyalások megkezdéséről, annak érdekében, hogy bármely más tag megfelelő alkalmat kapjon még az érdemi szakasz előtt a tárgyalásokon való részvételi szándékának jelzésére;
azonnal értesíti a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsot új elismerési intézkedések elfogadásáról, illetve meglévő intézkedések jelentős módosításáról, valamint arról, hogy az intézkedések az (1) bekezdésben említett típusú megállapodások vagy szabályozások alapján születtek-e.
VIII. cikk
Monopóliumok és kizárólagos szolgáltatók
IX. cikk
Üzleti gyakorlat
X. cikk
Rendkívüli védintézkedések
XI. cikk
Fizetések és átutalások
XII. cikk
A fizetési mérleg védelmében hozott korlátozások
A fenti (1) bekezdésben említett korlátozások:
nem diszkriminálhatnak a tagok között;
összhangban kell álljanak a Nemzetközi Valutaalap Alapító Okiratával;
nem okozhatnak szükségtelen károkat valamely másik tag kereskedelmi, gazdasági és pénzügyi érdekeiben;
nem léphetik túl az (1) bekezdésben leírt körülmények kezeléséhez szükséges mértéket;
átmenetiek kell legyenek és fokozatosan fel kell számolni azokat, amint az (1) bekezdésben leírt helyzet javul.
Az e cikk intézkedéseit alkalmazó tag köteles azonnal konzultációt kezdeni a Fizetésimérleg-korlátozásokkal Foglalkozó Bizottság által e cikk alapján hozott korlátozásokról.
A Miniszteri Konferencia időszakos konzultációs eljárásokat ( 171 ) hoz létre azzal a céllal, hogy az érintett tagnak olyan ajánlásokat tehessen, amilyeneket szükségesnek ítél.
Az ilyen konzultációk során felmérik az érintett tag fizetésimérleg-helyzetét, valamint a jelen cikk értelmében hozott vagy fenntartott korlátozásokat, többek között figyelembe véve az alábbi tényezőket:
a fizetési mérleg, illetve külső finanszírozási nehézségek természetét és fokát,
a konzultációba bevont tag külső gazdasági és kereskedelmi környezetét,
a rendelkezésre álló alternatív korrekciós intézkedéseket.
A konzultációk érintik a korlátozások (2) bekezésnek való megfelelését, különös tekintettel a korlátozások fokozatos felszámolására, összhangban a (2) bekezdés e) pontjával.
Az ilyen jellegű konzultációk során az árfolyamra, monetáris tartalékokra és a fizetési mérlegre vonatkozó, a Nemzetközi Valutaalap által rendelkezésre bocsátott statisztikai és egyéb tényekre vonatkozó minden megállapítást el kell fogadni, és a következtetések alapjául az Alap által, a konzultációba bevont tag fizetési mérlegéről és külső finanszírozási helyzetéről készített felméréseket kell használni.
XIII. cikk
Közbeszerzés
XIV. cikk
Általános kivételek
Amennyiben az ilyen jellegű intézkedések megfelelnek ama követelménynek, hogy alkalmazásuk nem jelenti a szolgáltatáskereskedelem burkolt korlátozását, illetve önkényes és megalapozatlan megkülönböztetés eszközét olyan országok között, ahol hasonló feltételek állnak fenn, az Egyezményt nem lehet úgy értelmezni, hogy az gátolja valamely tagot olyan intézkedések foganatosításában vagy végrehajtásában, amelyek
szükségesek a közerkölcs védelméhez vagy a közrend fenntartásához ( 172 );
szükségesek az emberi, állati, növényi élet vagy egészség megóvásához;
szükségesek azon törvények és szabályok betartásának biztosításához, amelyek nem állnak ellentétben az Egyezmény rendelkezéseivel, ideértve az alábbiakra vonatkozókat:
a félrevezető és csalárd gyakorlat megakadályozása vagy a szolgáltatási szerződések nem teljesítése hatásának kezelése,
az egyének személyiségi jogainak biztosítása, ami a személyes adatok feldolgozását és terjesztését illeti, és az egyéni nyilvántartások és számlák titkosságának védelme,
biztonság;
nem állnak összhangban a XVII. cikkel, feltéve, hogy az elbánásban jelentkező különbségek a közvetlen adóbehajtás és -kivetés igazságosságának és hatékonyságának biztosítását szolgálják ( 173 ), más tagok szolgáltatásaira vagy szolgáltatóira vonatkozóan;
nem állnak összhangban a II. cikkel, feltéve, hogy az elbánásban jelentkező különbség a kettős adózás elkerülésére vonatkozó egyezmény nyomán vagy más, a tag számára kötelezettséget jelentő, a kettős adóztatás elkerüléséről szóló nemzetközi egyezmény vagy megállapodás eredményeként jött létre.
XIV. bis cikk
Biztonsági kivételek
Az Egyezményben foglaltak nem
követelik meg a tagoktól olyan információk nyújtását, közzétételét, amelyeket alapvető biztonsági érdekeikkel ellentétesnek tekintenek; vagy
gátolják a tagokat alapvető biztonsági érdekeik védelméhez szükségesnek tekintett intézkedések foganatosításában, amelyek érintik:
katonai létesítmények ellátását biztosító közvetlen vagy közvetett szolgáltatások nyújtását,
a hasadó és fuzionáló anyagokat, illetve ezek alapanyagait,
háború vagy más, a nemzetközi kapcsolatokat érintő vészhelyzetben megtett intézkedéseket; vagy
gátolják a tagokat abban, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmányában megfogalmazott kötelezettségek nyomán lépéseket tegyenek a nemzetközi béke és biztonság fenntartására.
XV. cikk
Támogatások
III. RÉSZ
EGYEDI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK
XVI. cikk
Piacra jutás
A piacra jutással kapcsolatos kötelezettségek által érintett ágazatokban, azok az intézkedések, amelyek egy tag által, sem regionális felosztás alapján sem az adott terület egészét figyelembe véve nem foganatosíthatók, illetve tarthatók fenn, az alábbiak szerint kerülnek meghatározásra, hacsak az engedményes listában másképp nem rendelkezik:
a szolgáltatók számának korlátozása számbeli kvóták, monopóliumok, kizárólagos szolgáltatók vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján;
a szolgáltatási ügyletek és tőke összértékének korlátozása számbeli kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján;
a szolgáltatási tevékenységek teljes számának vagy a szolgáltatások kijelölt számbeli egységekben kifejezett mennyiségének korlátozása kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján ( 176 );
adott szolgáltatási ágazatban vagy szolgáltató által foglalkoztatható természetes személyek, illetve konkrét szolgáltatás nyújtásához szükséges és közvetlenül kapcsolódó személyek teljes számának korlátozása számbeli kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján;
a szolgáltatásnyújtást korlátozó, illetve ilyen tevékenységhez jogi személyiséget vagy vegyes vállalkozást előíró intézkedések; és
a külföldi tőke részvételének korlátozása, a külföldi befektetések teljes értékének meghatározása útján.
XVII. cikk
Nemzeti elbánás
XVIII. cikk
További kötelezettségek
A tagok tárgyalhatnak kötelezettségek vállalásáról, a XVI. vagy XVII. cikkekben foglalt engedményes listán nem szereplő, szolgáltatáskereskedelmet érintő intézkedések vonatkozásában, ideértve a képzettséggel, szabványokkal és engedélyezéssel kapcsolatos ügyeket. Az ilyen kötelezettségeket a tagok szerepeltetik engedményes listáikban.
IV. RÉSZ
FOKOZATOS LIBERALIZÁCIÓ
XIX. cikk
Tárgyalások egyedi kötelezettségvállalásokról
XX. cikk
Egyedi kötelezettségek engedményes listái
Minden tag engedményes listában rögzíti az Egyezmény III. része szerint vállalt egyedi kötelezettségeit. A vállalt kötelezettségek által érintett ágazatokra vonatkozóan, a lista meghatározza:
a piacra jutással összefüggő kikötéseket, korlátozásokat és feltételeket;
a nemzeti elbánásra vonatkozó feltételeket és minősítést;
a további kötelezettségekkel kapcsolatos vállalásokat;
amennyiben indokolt, az ilyen kötelezettségek végrehajtásának idősávját; és
a kötelezettségek hatálybalépésének időpontját.
XXI. cikk
Az engedményes listák módosítása
Valamely tag (e cikkben a továbbiakban: módosító tag) bármikor módosíthat vagy visszavonhat kötelezettségeket engedményes listáján, a kötelezettségek hatálybalépésétől számított három év elteltével, a jelen cikk rendelkezéseinek megfelelően.
A módosító tagnak a módosítás vagy visszavonás tervezett bevezetése előtt legkésőbb három hónappal bejelentést kell tennie a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnál a kötelezettségnek a jelen cikk értelmében történő módosítási vagy visszavonási szándékáról.
Olyan tag kérésére, amelynek az Egyezményben meghatározott kedvezményeit érinti (a jelen cikkben a továbbiakban: érintett tag) az (1) bekezdés b) pontja alapján bejelentett módosító vagy visszavonási javaslat, a módosító tag köteles tárgyalásokat folytatni annak érdekében, hogy megegyezzenek a szükséges kompenzációs kiigazításokról. Az ilyen tárgyalások és megállapodások során a szóban forgó tagok arra kell hogy törekedjenek, hogy megmaradjon a tárgyalásokat megelőzően vállalt konkrét engedményes listákban szereplő kötelezettségeknél a kereskedelmi szempontból nem kevésbé kedvező, kölcsönösen előnyös kötelezettségek általános szintje.
A kompenzációs kiigazításokra a legnagyobb kedvezmény elve alapján kerül sor.
Ha a tárgyalásokra biztosított időszak végéig nem születik megállapodás a módosító tag, illetve az érintett tag között, az érintett tag választottbírósághoz fordulhat. Amennyiben valamely tag érvényesíteni kívánja kompenzációs jogait, részt kell vennie a választottbíráskodásban.
Ha egyik érintett tag sem kér választottbíráskodást, a módosító tag szabadon megvalósíthatja a javasolt módosítást, illetőleg visszavonást.
A módosító tag addig nem módosíthatja, illetve vonhatja vissza kötelezettségvállalását, amíg a kompenzációs kiigazításokat nem hozta a választottbíróság megállapításaival összhangba.
Ha a módosító tag végrehajtja a javasolt módosítást vagy visszavonást és az nem felel meg a választottbíróság megállapításainak, bármely érintett tag, amely részt vett a választottbíráskodásban, módosíthat vagy visszavonhat lényegében egyenértékű kedvezményeket, a említett megállapításokkal összhangban. A II. cikk rendelkezései mellett, az ilyen módosítások vagy visszavonások kizárólag a módosító tag vonatkozásában valósíthatók meg.
V. RÉSZ
INTÉZMÉNYI RENDELKEZÉSEK
XXII. cikk
Konzultáció
XXIII. cikk
Vitarendezés és végrehajtás
XXIV. cikk
Szolgáltatáskereskedelmi Tanács
XXV. cikk
Technikai együttműködés
XXVI. cikk
Kapcsolatok más nemzetközi szervezetekkel
Az Általános Tanács megfelelő formában intézkedik az Egyesült Nemzetek Szervezetével és szakosított szervezeteivel, valamint más, a szolgáltatásokban érdekelt kormányközi szervezetekkel való konzultációról és együttműködésről.
VI. RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
XXVII. cikk
Előnyök megtagadása
Az Egyezményből adódó előnyöket bármely tag megtagadhatja:
valamely szolgáltatás nyújtására, ha megállapítja, hogy az adott szolgáltatást egy nem tag területéről vagy olyan tag területéről nyújtják, amelyre a megtagadó tag nem alkalmazza a WTO-egyezményt;
tengeri szállítási szolgáltatások esetében, ha megállapítja, hogy az adott szolgáltatást:
olyan hajó felhasználásával nyújtják, amely egy nem tag, illetve olyan tag törvényei alapján került nyilvántartásba, amelyre a megtagadó tag nem alkalmazza a WTO-egyezményt, és
olyan személy nyújtja, aki teljesen vagy részben működtetője és/vagy használója egy nem tagból, illetve olyan tagból származó hajónak, amelyre a megtagadó tag nem alkalmazza a WTO-egyezményt;
valamely szolgáltatást nyújtó jogi személy vonatkozásában, amennyiben megállapítja, hogy az nem valamely másik tag szolgáltatója, illetve olyan tag szolgáltatója, amelyre a megtagadó tag nem alkalmazza a WTO-egyezményt.
XXVIII. cikk
Meghatározások
Az Egyezmény alkalmazásában:
az „intézkedés” egy tag bármely intézkedését jelentheti, törvény, szabályozás, szabály, eljárás, döntés, adminisztratív lépés révén vagy bármilyen más formában;
a „szolgáltatás nyújtása” magában foglalja a szolgáltatással összefüggő előállítási, terjesztési, marketing, értékesítési és kiszállítási tevékenységeket;
„a tagok szolgáltatáskereskedelmet érintő intézkedései” magában foglalják az alábbiakra vonatkozó intézkedéseket:
a szolgáltatás megvásárlása, kifizetése vagy igénybevétele,
hozzáférési és felhasználási lehetőség a szolgáltatásnyújtással összefüggő azon szolgáltatásokhoz, amelyeket az érintett tagok igényelnek általános közösségi célokra;
tagok állampolgárainak jelenléte, ideértve az üzleti jelenlétet is egy másik tag területén szolgáltatás nyújtása céljából;
az „üzleti jelenlét” bármilyen típus üzleti vagy szakmai jelenlétet jelent, ideértve azokat, amelyek a tag területén szolgáltatás nyújtása céljából az alábbi módon keletkeztek:
jogi személy alapítása, megszerzése vagy fenntartása, vagy
fiók vagy képviseleti iroda létrehozása vagy fenntartása útján;
a szolgáltatási „ágazat”
egyedi kötelezettségvállalásra történt hivatkozáskor, az adott szolgáltatás egy vagy több vagy mindegyik alágazatát jelöli, amint az a tag engedményes listájában meghatározásra került,
egyébként az egész szolgáltatási ágazatot jelenti, ideértve annak összes alágazatát is;
„egy másik tag” szolgáltatása alatt az alábbi módon megvalósuló szolgáltatások értendők:
amelyeket egy másik tag területén vagy területéről, vagy tengeri szállítás esetén, egy másik tag törvényei szerint bejegyzett hajóval vagy másik tag személye által működtetett, illetve teljesen vagy részben használt hajóval nyújtottak, vagy
üzleti jelenlét, illetve természetes személyek jelenlétén keresztül egy másik tag szolgáltatója által nyújtott szolgáltatások;
a „szolgáltató” a szolgáltatást nyújtó bármely személyt jelenti ( 179 );
a „monopol szolgáltató” alatt azon magán- vagy állami személyek értendők, amelyeket egy tag területén lévő piacon, mint az adott szolgáltatás kizárólagos nyújtóit formálisan vagy ténylegesen a tag feljogosít vagy létrehoz;
a „szolgáltatást fogyasztó” bármely olyan személyt jelent, aki szolgáltatást kap vagy felhasználja azt;
a „személy” természetes vagy jogi személyt jelent;
„egy másik tag természetes személye” olyan természetes személyt jelent, aki a másik tag vagy bármely más tag területén lakik, és aki a másik tag törvényei szerint
a másik tag állampolgára, vagy
állandó tartózkodásra jogosult a másik tag területén, ha a tagnak
nincsenek állampolgárai, vagy
a tag az állandó tartózkodásra jogosultaknak lényegében ugyanazt az elbánást nyújtja, mint amit a saját állampolgárainak nyújt, a szolgáltatáskereskedelmet érintő intézkedések tekintetében, ahogy azt a WTO-egyezmény elfogadásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor bejelentette, feltéve, hogy egyetlen tag sem köteles az ilyen állandó tartózkodásra jogosultaknak kedvezőbb elbánást nyújtani, mint amilyent az ilyen másik tag az ilyen állandó tartózkodásra jogosultaknak nyújt. Az ilyen bejelentésben biztosítékot kell adni arra, hogy az említett állandó tartózkodásra jogosultakra vonatkozóan, saját törvényeivel és szabályozásaival összhangban ugyanolyan felelősséget vállal, mint amilyent az említett másik tag a saját állampolgáraiért visel;
a „jogi személy” olyan szervezetet jelent, amely a hatályos jog szerint megfelelő formában került létrehozásra vagy más módon megszervezésre, függetlenül attól, hogy nyereségérdekelt-e vagy sem, illetve hogy magán- vagy állami tulajdonban van, ideértve a társasági és tröszti formát, valamint a társas vállalkozást, közös vállalkozást, az egyéni vállalkozást és a társulást;
„egy másik tag jogi személye” olyan jogi személyt jelent
amely a másik tag törvényei szerint került létrehozásra vagy más módon megszervezésre, és az adott tag vagy bármely másik tag területén jelentős üzleti tevékenységet folytat, vagy
üzleti jelenléten keresztül nyújtott szolgáltatás esetén
az adott tag természetes személyeinek, vagy
a másik tagnak az i. alpontban meghatározott jogi személyeinek tulajdonában, illetve ellenőrzése alatt áll;
a jogi személy
valamely tag személyeinek „tulajdonában” van, amennyiben az adott tag személyeinek saját jogú vagyoni érdekeltsége meghaladja az 50 %-ot,
valamely tag személyei „irányítása” alatt áll, amennyiben ezen személyek rendelkeznek az igazgatók többségének kinevezési jogával vagy jogilag más módon képesek a tevékenység irányítására,
„kapcsolt viszonyban” áll egy másik személlyel, amennyiben irányítja azt vagy irányítása alatt van; vagy amikor a szóban forgó személy és a másik személy mindketten egy harmadik irányítása alatt állnak;
a „közvetlen adók” magukban foglalják az összjövedelemre, az össztőkére vagy a jövedelem, illetve a tőke egyes elemeire vonatkozó összes adót, a vagyon, az örökösödési és az ajándékozási adót, beleértve a tulajdon átruházásából adódó nyereségre kivetett adót, a bérek és fizetések teljes összegére kivetett, a vállalkozások által fizetendő adót és az értéknövekedési adót.
XXIX. cikk
Mellékletek
A mellékletek az Egyezmény szerves részét képezik.
Melléklet a II. cikk alóli kivételekről
ALKALMAZÁSI KÖR
E melléklet meghatározza annak feltételeit, hogy az Egyezmény hatálybalépésekor milyen feltételekkel tehetők kivételek a II. cikk (1) bekezdésében vállalt kötelezettségek alól.
A WTO-egyezmény hatálybalépését követően alkalmazott új kivételek kérdését az Egyezmény IX. cikkének (3) bekezdése alapján kell rendezni.
Felülvizsgálat
A Szolgáltatáskereskedelmi Tanács minden öt évnél hosszabb időszakra engedélyezett kivételt megvizsgál. Az első ilyen vizsgálatra legkésőbb a WTO-egyezmény életbe lépését követő öt éven belül sor kerül.
A Szolgáltatáskereskedelmi Tanács a felülvizsgálat során
megállapítja, fennállnak-e még azok a körülmények, amelyek indokolttá tették a kivételeket; és
meghatározza az esetleges további vizsgálat időpontját.
Megszűnés
Valamely tagoknak, az Egyezmény II. cikkének (1) bekezdésében vállalt kötelezettségei alóli, egy adott intézkedést érintő kivételek megszűnnek a kivételben meghatározott időpontban.
Elvileg, az ilyen kivételek időtartama nem haladhatja meg a tíz évet. Mindenesetre, ezek a kivételek az elkövetkező liberalizációs fordulók tárgyát fogják képezni.
A tag a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnál a kivételi időszak megszűnésekor bejelenti, hogy az összhangban nem álló intézkedést az Egyezmény II. cikkének (1) bekezdésével összhangba hozta.
A II. cikk alóli kivételek listája
A II. cikk (2) bekezdése alapján tett kivételek egyeztetett listáját a WTO-egyezmény szerződéses példányában ide kell csatolni.
Melléklet a szolgáltatást nyújtó természetes személyek mozgásáról az Egyezmény értelmében
E melléklet olyan természetes személyeket érintő intézkedésekre vonatkozik, akik valamely tag szolgáltatói, valamint valamely tag természetes személyei, akik egy tag valamely szolgáltatójának alkalmazásában állnak szolgáltatások nyújtása végett.
Az Egyezmény nem vonatkozik azokra az intézkedésekre, amelyek természetes személyek valamely tag munkaerőpiacára történő bejutását érintik, sem az állampolgárságra, letelepedésre vagy állandó jellegű foglalkoztatásra vonatkozó intézkedésekre.
Az Egyezmény III. és IV. részeivel összhangban, a tagok megtárgyalhatnak egyedi kötelezettségvállalásokat a különböző kategóriájú, az Egyezmény alapján szolgáltatást nyújtó természetes személyek mozgására vonatkozóan. Az egyedi kötelezettségvállalások által érintett természetes személyek a kötelezettségvállalásban meghatározott feltételek szerint szolgáltathatnak.
Az Egyezmény nem gátolja meg a tagokat a természetes személyek belépésének vagy területükön való átmeneti tartózkodásának szabályozásában, ideértve azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek a természetes személyek rendezett határátkelésének valamint a területi integritás biztosítására, feltéve, ha ezeket az intézkedéseket nem alkalmazzák oly módon, hogy azok semmissé tegyék vagy csorbítsák valamely tag egyedi kötelezettségvállalásból származó előnyeit ( 180 ).
Melléklet a légi szállítási szolgáltatásokról
E melléklet a menetrendszerű, illetve nem menetrendszerű légi szállítási szolgáltatásokra, valamint a kiegészítő szolgáltatásokra vonatkozik. Megerősítést nyert, hogy az Egyezmény keretében vállalt bármilyen kötelezettség vagy kötelem nem csökkenti vagy érinti a tag olyan bilaterális vagy multilaterális megállapodásokban vállalt kötelezettségeit, amelyek a WTO-egyezmény hatálybalépésekor már érvényben voltak.
Az Egyezmény, ideértve a vitarendezési eljárásokat is, nem vonatkozik az alábbiakat érintő intézkedésekre, kivéve e melléklet 3. pontjának rendelkezéseit:
a bármilyen módon biztosított forgalmi jogokra; vagy
olyan szolgáltatásokra, amelyek közvetlenül kapcsolódnak a forgalmi jogok gyakorlásához.
Az Egyezmény vonatkozik az alábbiakat érintő intézkedésekre:
repülőgép karbantartási és javítási szolgáltatásokra;
légi szállítási szolgáltatások eladására és marketingjére;
a számítógépes helyfoglalási rendszerrel (CRS) összefüggő szolgáltatásokra.
Az Egyezmény szerinti vitarendezési eljárásokat csak abban az esetben lehet igénybe venni, ha az érintett tagok kötelezettségeket és egyedi vállalásokat tettek, és ha a két- és más sokoldalú megállapodásokban vagy egyezségekben szereplő vitarendezési lehetőségeket már kimerítették.
A Szolgáltatáskereskedelmi Tanács időszakonként, de legalább ötévenként áttekinti a légi szállítási szolgáltatások fejlődését és e melléklet működését azzal a céllal, hogy mérlegelje az Egyezmény további alkalmazásának lehetőségét az ágazaton belül.
Meghatározások
„repülőgép karbantartási és javítási szolgáltatások” olyan tevékenységet jelentenek, amelyek a szolgálatból részben vagy teljesen kivont repülőgépeket érintenek és nem vonatkoznak az ún. járat karbantartásra;
a „légi szállítási szolgáltatások értékesítése és marketingje” lehetőséget jelent az érintett légi szállítónak arra, hogy légi szállítási szolgáltatásait szabadon értékesítse és marketingtevékenységet folytasson ezzel összefüggésben, ideértve a piackutatást, hirdetést és terjesztést. Ezek a tevékenységek nem tartalmazzák a légi szállítási szolgáltatás árképzését, sem pedig az alkalmazandó feltételeket;
a „számítógépes helyfoglalási rendszerrel (CRS) összefüggő szolgáltatások” olyan számítógépes rendszeren keresztül nyújtott szolgáltatást jelent, amely információkat tartalmaz a szállító menetrendjéről, igénybevételi lehetőségeiről, a díjszabásokról és az erre vonatkozó szabályokról, továbbá amelyen keresztül helyfoglalás, illetve jegyváltás lebonyolítható;
a „forgalmi jogok” a menetrend szerinti, illetve nem menetrend szerinti, ellenszolgáltatásért vagy bérben egy tag területén belül vagy területéről működtetett személy-, áru- vagy postai szállítási szolgáltatásokat jelentik, ideértve a kiszolgálandó pontokat, a működtetendő útvonalakat, a lebonyolítandó forgalom típusát, a biztosítandó kapacitást, a kiszabandó díjakat és az idevágó feltételeket, a légitársaságok kijelölésének kritériumait, beleértve olyan kritériumokat mint a szám, tulajdonjog és ellenőrzés.
Melléklet a pénzügyi szolgáltatásokról
1. Alkalmazási kör és meghatározás
E melléklet a pénzügyi szolgáltatásokat érintő intézkedésekre vonatkozik. Az e mellékletben szereplő, a pénzügyi szolgáltatások nyújtására vonatkozó utalások alatt az Egyezmény I. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szolgáltatás értendő.
Az Egyezmény I. cikk 3. b) alpontja céljából „az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások” az alábbiakat jelenti:
a monetáris és árfolyampolitika végrehajtása során a központi bank vagy monetáris hatóság vagy más állami szerv által kifejtett tevékenység;
a törvény által szabályozott társadalombiztosítási rendszer vagy állami nyugdíjrendszer részét képező tevékenységek;
egyéb, állami szervek által a kormányzat megrendelésére, illetve garanciája mellett vagy forrásaiból végzett tevékenységek.
Az Egyezmény I. cikke (3) bekezdésének b) pontja céljából ha egy tag engedélyezi, hogy ezen pont b) ii. vagy b) iii. alpontjaiban említett tevékenységeket a pénzügyi szolgáltatói egy állami szervvel vagy egy pénzügyi szolgáltatóval versengve folytathassák, a „szolgáltatások” magukban foglalják ezeket a tevékenységeket.
Az Egyezmény I. cikke (3) bekezdésének b) pontja nem vonatkozik az e mellékletben szereplő szolgáltatásokra.
2. Belföldi szabályozás
Az Egyezmény más rendelkezései mellett, a tagok számára nincs akadálya annak, hogy megalapozott okok alapján, ideértve a befektetők, betétesek, kötvénytulajdonosok vagy olyan személyek védelmét, akiknek valamely pénzügyi szolgáltató bizalmi kötelezettséggel tartozik, illetve a pénzügyi rendszer integritása és stabilitása érdekében intézkedéseket tegyenek. Amennyiben az ilyen intézkedések nem állnak összhangban az Egyezmény rendelkezéseivel, azokat nem lehet eszközül felhasználni arra, hogy a tagok megkerüljék az Egyezmény szerinti kötelezettségeik, illetve vállalásaik teljesítését.
Az Egyezmény nem értelmezhető oly módon, mint ami megköveteli a tagoktól az egyéni ügyfelek ügyeivel és számláival kapcsolatos információ vagy az állami szervek birtokában lévő bármilyen bizalmas vagy saját tulajdonú információ közzétételét.
3. Elismerés
Valamely tag elismerheti egy másik ország azon körültekintő intézkedéseit, amelyek megszabják, hogy az adott tag a pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó intézkedéseit miként kell alkalmazni. Az ilyen elismerés, amely harmonizáción keresztül vagy más módon valósítható meg, történhet az érintett országgal kötött egyezmény vagy megállapodás alapján, illetve autonóm módon is megadható.
Az a) alpontban említett, fennálló vagy jövőbeli egyezményben vagy megállapodásban részes tag, megfelelő alkalmat biztosít más érdekelt tagoknak arra, hogy tárgyaljanak az ilyen egyezményhez, illetve megállapodáshoz történő csatlakozásukról, illetve hasonlóak létrehozásáról, olyan feltételekkel, hogy az egyenértékű szabályozás, ellenőrzés és a szabályozás megvalósítása és amennyiben indokolt, az egyezményben, illetve megállapodásban részes felek közötti információ megosztására vonatkozó eljárások biztosítottak legyenek. Amennyiben egy tag autonóm módon adja meg az elismerést, más tagoknak is megfelelő lehetőséget biztosít annak bizonyítására, hogy az említett feltételek adottak.
Ha egy tag mérlegeli egy másik ország körültekintő intézkedéseire vonatkozóan az elismerés megadását, a VII. cikk 4. b) pontja nem alkalmazható.
4. Vitarendezés
A körültekintő kérdésekkel és más pénzügyi témákkal foglalkozó vizsgáló bizottságoknak megfelelő szakértelemmel kell rendelkezniük a vitában szereplő pénzügyi szolgáltatást illetően.
5. Meghatározások
A jelen melléklet céljából:
Pénzügyi szolgáltatásnak tekinthető bármely pénzügyi természetű szolgáltatás, amelyet egy tag pénzügyi szolgáltatója nyújt. A pénzügyi szolgáltatások magukban foglalnak minden biztosítási, illetve biztosítással összefüggő szolgáltatást és minden banki és egyéb pénzügyi szolgáltatást (kivéve a biztosítást). A pénzügyi szolgáltatások az alábbi tevékenységekre terjednek ki:
Biztosítási- és biztosítással összefüggő szolgáltatások
közvetlen biztosítás (ideértve az együttes biztosítást):
élet
nem élet;
viszont- és visszamenőlegesen cedált biztosítás;
biztosításközvetítés, úgy mint brókerség és ügynökölés;
kiegészítő biztosítási szolgáltatások, úgy mint szaktanácsadás, biztosításmatematikai szolgáltatások, kockázat felmérési és kárrendezési szolgáltatások;
Banki és egyéb pénzügyi szolgáltatások (a biztosítás kivételével)
lakossági betét- és más visszafizetendő pénzeszközök gyűjtése;
mindenfajta hitelezés, ideértve a fogyasztási hiteleket, jelzálog hitelt, hitel faktorálást és a kereskedelmi ügyletek finanszírozását;
pénzügyi lízing;
minden fizetési és pénzátutalási szolgáltatás, ideértve a hitel-, terhelési és költségkártyákat, utazási csekkeket, banki váltókat;
garanciák és kötelezettségvállalások;
saját vagy az ügyfél számlájára folytatott kereskedés, ideértve a tőzsdei, a közvetlen eladási vagy egyéb módozatokat, az alábbiak szerint:
pénzpiaci instrumentumokat (ideértve a csekkeket, váltókat, letéti jegyeket);
devizaműveleteket;
származékos termékeket, ideértve egyebek mellett a futures és opciós szerződéseket;
árfolyam- és kamatláb instrumentumokat, ideértve olyan termékeket mint a swap és határidős kamatláb- és árfolyam szerződéseket;
átruházható értékpapírokat;
egyéb forgatható instrumentumokat, pénzügyi eszközöket, ideértve a nemes fémeket.
mindenfajta értékpapír kibocsátásában való részvétel, ideértve a jegyzési garanciavállalást és kibocsátói tevékenységet (nyilvánosan és zárt körben egyaránt) és az ilyen kibocsátásokkal összefüggő szolgáltatások nyújtását;
pénzközvetítés;
vagyonkezelés, úgy mint készpénz vagy portfólió kezelés, a közös befektetések minden formájának szervezése, nyugdíjalap kezelés, vagyonkezelői és letéti szolgáltatások;
pénzügyi eszközök elszámolásával és kiegyenlítésével összefüggő szolgáltatások, ideértve értékpapírokat, származékos termékeket és egyéb forgatható instrumentumokat;
pénzügyi információk nyújtása és továbbítása és pénzügyi adatfeldolgozás, valamint más pénzügyi szolgáltatók ezzel kapcsolatos szoftverei;
tanácsadás, közvetítés és más kiegészítő pénzügyi szolgáltatások az v.-(xv) alpontban felsorolt tevékenységek vonatkozásában, ideértve hitelreferenciát és -elemzést, a befektetési és portfólió kutatást és tanácsadást, felvásárlással, illetve vállalkozási szerkezetátalakítással és stratégiával összefüggő tanácsadást.
A pénzügyi szolgáltató egy tag olyan természetes vagy jogi személyét jelenti, amely pénzügyi szolgáltatást kíván nyújtani, a „pénzügyi szolgáltató” kifejezés azonban nem terjed ki az állami szervekre.
Az „állami szerv” az alábbiakat jelenti:
Valamely tag kormányzata, központi bankja, monetáris hatósága vagy olyan szerv, amely a tag tulajdonában vagy ellenőrzése alatt van és elsősorban kormányzati funkciók vagy kormányzati célú tevékenységek végrehajtásával foglalkozik, nem ideértve azokat a szerveket, amelyek kereskedelmi alapon nyújtanak pénzügyi szolgáltatásokat, vagy
valamely magán szervezet, amikor olyan funkciókat lát el, amelyek a központi bank vagy más monetáris hatóság feladatai lennének.
Második melléklet a pénzügyi szolgáltatásokról
Az Egyezmény II. cikke és a II. cikk alóli kivételekről szóló melléklet 1. és 2. pontja ellenére valamely tag a WTO-egyezmény hatálybalépése után négy hónappal kezdődő 60 napos időszak során az adott mellékletbe olyan, pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatos intézkedéseket vehet fel, amelyek az Egyezmény II. cikkének (1) bekezdésével nincsenek összhangban.
Az Egyezmény XXI. cikke mellett bármely tag, a WTO-egyezmény hatálybalépése után négy hónappal kezdődő 60 napos időszak során javíthatja, módosíthatja vagy visszavonhatja az engedményes listájában szereplő, a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó egyedi kötelezettségeinek összességét vagy egy részét.
A Szolgáltatáskereskedelmi Tanács, az 1. és 2. pontok alkalmazása érdekében bármilyen szükséges eljárást elfogadhat.
Melléklet a tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozó tárgyalásokról
A II. cikk és a II. cikk alóli kivételekre vonatkozó melléklet, beleértve azt a követelményt, hogy a tag felsorolja ebben a mellékletben azokat a továbbra is fenntartani kívánt intézkedéseket, amelyek nem hozhatók összhangba a legnagyobb kedvezményes elbánással, a nemzetközi hajózásra, kiegészítő szolgáltatásokra és a kikötői létesítményekhez való hozzáférésére és azok használatára vonatkozóan csak a következő időpontban lép hatályba:
a tengeri szállítási szolgáltatásokról folyó tárgyalásokon született miniszteri határozat 4. pontjában meghatározott végrehajtás napján, vagy
a tárgyalások sikertelensége esetén az ezen határozatban előírt, a Tengeri Szállítási Szolgáltatások Tárgyalócsoport Záró Jelentésének keltének napján.
Az 1. pont nem vonatkozik a tagok engedményes listáiban szereplő tengeri szállítási szolgáltatásokra tett egyedi kötelezettségvállalásra.
Az l. pontban említett tárgyalások lezárása után és az alkalmazási időpont előtt bármely tag kompenzáció nyújtása nélkül, a XXI. cikk rendelkezései mellett teljesen vagy részben javíthatja, változtathatja vagy visszavonhatja az ebben a szektorban tett egyedi kötelezettségvállalásait.
Melléklet a távközlésről
1. Célok
Felismervén a távközlési szolgáltatási ágazat egyedi jellegét és különösen gazdasági tevékenységet folytató önálló ágazatként, illetve más gazdasági tevékenységet folytató támogató eszközként betöltött kettős szerepét, a tagok megállapodtak az alábbi mellékletről azzal a céllal, hogy az Egyezményben a nyilvános távközlés közvetítő hálózataihoz és szolgáltatásaihoz való hozzáférést, illetve azok használatát érintő intézkedésekre vonatkozó rendelkezések kidolgozásra kerüljenek.
2. Alkalmazási kör
E melléklet vonatkozik valamely tag minden olyan intézkedésére, amely érinti a nyilvános távközlés közvetítő hálózataihoz és szolgáltatásaihoz való hozzáférést, illetve használatukat ( 181 ).
E melléklet nem vonatkozik a rádió- és televízió-műsorok kábeles vagy műsorszórás útján történő terjesztésére.
E mellékletben semmi nem értelmezhető oly módon, hogy az
előírja egy tagnak olyan távközlési közvetítő hálózatok vagy szolgáltatások létrehozásának, kiépítésének, megszerzésének, lízingelésének, működtetésének vagy nyújtásának engedélyezését egy másik tag szolgáltatójának, amelyekről az engedményes listája nem rendelkezik; vagy
előírja egy tag számára (vagy a fennhatósága alatt lévő szolgáltatók számára) olyan távközlési közvetítő hálózatok vagy szolgáltatások létrehozását, kiépítését, megszerzését, lízingelését, működtetését vagy nyújtását, amelyek általában a lakosság számára nem biztosítottak.
3. Meghatározások
E melléklet alkalmazásában:
a „távközlés” jelek elektromágneses eszközökkel történő továbbítását és vételét jelenti;
a „lakossági távközlés közvetítő szolgáltatása” bármely olyan távközlési szállítási szolgáltatást jelent, amelynek általános biztosítását a nyilvánosság számára valamely tag formálisan vagy gyakorlatilag megköveteli. Az ilyen szolgáltatások kiterjedhetnek, egyebek mellett, a táviratra, telefonra, telexre és adattovábbításra, ideértve a felhasználói információk valós időben történő továbbítását két vagy több pont között, a felhasználói információ formájának, illetve tartalmának két végpont közötti változtatása nélkül;
a „nyilvános távközlési közvetítő hálózat” olyan lakossági távközlési infrastruktúrát jelent, amely lehetővé teszi a távközlést a hálózat meghatározott végpontjai között;
a „vállalaton belüli kommunikáció” olyan távközlést jelent, amelyen keresztül az adott vállalat szervezetén belül, a leányvállalataival és ágazati egységeivel, illetőleg a tag belső törvényeivel és jogszabályaival összhangban, társult vállalkozásaival kommunikál. Ezen célból a „leányvállalatokat”, az „ágazati egységeket” és, ahol alkalmazható, a „társult vállalkozásokat” az egyes tagok maguk határozzák meg. Jelen mellékletben a „vállalaton belüli kommunikáció” nem terjed ki olyan kereskedelmi vagy nem kereskedelmi szolgáltatásokra, amelyeket nem leányvállalatnak, ágazati egységnek vagy társult vállalkozásnak minősülő vállalatnak nyújtanak, illetve amelyeket ügyfeleknek vagy potenciális ügyfeleknek kínálnak;
e melléklet pontjaira és alpontjaira történő utalások minden további felosztásra is kiterjednek.
4. Átláthatóság
Az Egyezmény III. cikkének alkalmazása során minden tag szavatolja, hogy a nyilvános távközlés közvetítő hálózatához és szolgáltatásokhoz való hozzáférést, illetve használatukat érintő releváns információk nyilvánosan megszerezhetők, ideértve a díjszabásokat és a szolgáltatások más feltételeit is; az ilyen hálózatokhoz, illetve szolgáltatásokhoz való műszaki kapcsolódás specifikációját; a tájékoztatást azokról a területekről, amelyek felelősek az ilyen hozzáféréssel, illetve használattal kapcsolatos szabványok kidolgozásáért és elfogadásáért; a felhasználói állomás, illetve más berendezések csatlakoztatására vonatkozó feltételeket; a bejelentési, nyilvántartási, illetve engedélyezési követelményeket, amennyiben vannak ilyenek.
5. A nyilvános távközlés közvetítő hálózatához és szolgáltatásaihoz való hozzáférés, illetve használatuk
Minden tag biztosítja, hogy egy másik tag bármely szolgáltatója, ésszerű és megkülönböztetésmentes feltételekkel, megkapja a nyilvános távközlés közvetítő hálózatát, és szolgáltatásokat illetően a hozzáférési és használati lehetőséget az engedményes listában szereplő szolgáltatások nyújtására. Ez a kötelem, egyebek között, az alábbiakban következő b)-f) alpontok alapján alkalmazandó ( 182 ).
Minden tag gondoskodik arról, hogy egy másik tag szolgáltatói megkapják a hozzáférési és használati lehetőséget azokra a lakossági távközlési közvetítő hálózatokra és szolgáltatásokra, amelyeket a tag határain belül vagy azon keresztül kínálnak, ideértve a magántulajdonú bérelt hálózatokat is, és e célból biztosítja az e) és f) alpontoknak megfelelően, hogy az ilyen szolgáltatók engedélyt kapnak:
felhasználói állomás vagy más berendezés vásárlására vagy bérlésére, amely csatlakozik a hálózathoz és amely szükséges a szolgáltatók számára szolgáltatások biztosítására;
a bérelt vagy saját tulajdonú magánhálózatok összekötésére nyilvános távközlési közvetítő hálózatokkal és szolgáltatásokkal vagy olyan hálózatokkal, amelyek más szolgáltatók tulajdonában vagy bérletében vannak; és
a szolgáltatás során a szolgáltató által választott működési protokoll használatára, a nyilvános távközlési közvetítő hálózatok, illetve szolgáltatások biztosítása mellett.
Minden tag gondoskodik arról, hogy valamely másik tag szolgáltatói használhassák a nyilvános távközlési közvetítő hálózatokat, illetve szolgáltatásokat a határokon belüli, illetve keresztülmenő információ továbbítására, ideértve az ilyen szolgáltatók vállalaton belüli kommunikációját, és a hozzáférési lehetőséget a tag területén adatbázisokban vagy más, gépileg olvasható formában tárolt információhoz. A tag bármely olyan új vagy módosító intézkedését, amely jelentősen érinti az említett használatot, be kell jelenteni és arról konzultációt kell folytatni, az Egyezmény vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően.
Az előző pontban foglaltak mellett, egy tag megfelelő intézkedéseket hozhat az üzenetek biztonságának és bizalmasságának szavatolására, azon követelménynek eleget téve, hogy az ilyen intézkedéseket nem alkalmazzák oly módon, hogy azok önkényes vagy megalapozatlan megkülönböztetést vagy a szolgáltatáskereskedelem álcázott korlátozását jelentsék.
Minden tag biztosítja, hogy semmilyen feltétel nem nehezíti a nyilvános távközlési közvetítő hálózatokhoz, illetve szolgáltatásokhoz való hozzáférést, illetve azok használatát, kivéve amelyek szükségesek az alábbiakhoz:
a nyilvános távközlési közvetítő hálózatok és szolgáltatások nyújtóinak lakossági szolgáltatási kötelezettségei védelméhez, különös tekintettel azon képességükre, hogy hálózataikat, illetve szolgáltatásaikat általában a lakosság számára elérhetővé tegyék;
a nyilvános távközlési közvetítő hálózatok és szolgáltatások műszaki integritásának védelméhez; vagy
annak biztosításához, hogy valamely másik tag csak olyan szolgáltatás nyújtására kapjon engedélyt, amely a tag engedményes listájából következik.
Feltéve, hogy az e) alpontban leírt kritériumok teljesülnek, a nyilvános távközlési közvetítő hálózatokra és szolgáltatásokra vonatkozó feltételek az alábbiakra terjedhetnek ki:
az ilyen szolgáltatások viszonteladásának, illetve megosztott felhasználásának korlátozására;
meghatározott műszaki összeköttetés alkalmazásának előírására, ideértve az összeköttetési protokollokat, az ilyen hálózatok és szolgáltatások összekapcsolásának céljából;
az ilyen szolgáltatások, amennyiben szükséges, együttes működtethetőségére és a 7. a) pontban meghatározott célok megvalósításának ösztönzésére vonatkozó követelmény előírására;
a hálózattal összeköttetést biztosító felhasználói állomás, illetve más berendezés típusának jóváhagyására, és az ilyen berendezések hálózati csatlakozásával kapcsolatos műszaki követelmények meghatározására;
a bérelt vagy saját tulajdonú bérelt hálózatok, hasonló hálózatokkal, illetve egy másik szolgáltató tulajdonában vagy bérletében lévő hálózattal való összekapcsolásának korlátozására;
a bejelentésre, nyilvántartásra, engedélyezésre.
A jelen fejezet fenti pontjaiban foglaltak mellett, valamely fejlődő ország tag, fejlettségi szintjének megfelelően, méltányos feltételeket szabhat meg a nyilvános távközlési közvetítő hálózatokhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférésre, illetve ezek használatára vonatkozóan, ezáltal erősítve a hazai távközlési infrastruktúrát és szolgáltatási hátteret, valamint bővítve részvételét a távközlési szolgáltatások nemzetközi kereskedelmében. Ezen feltételek meghatározására a tag engedményes listájában kerül sor.
6. Műszaki együttműködés
A tagok elismerik, hogy a szolgáltatáskereskedelmük bővítéséhez az országokban, különös tekintettel a fejlődő országokra, alapvetően szükséges a hatékony és fejlett távközlési infrastruktúra. E célból a tagok támogatják és ösztönzik, hogy a fejlett és fejlődő országok nyilvános távközlési szállítási hálózatait és szolgáltatásait nyújtó szolgáltatók és más szervezetek a lehető legnagyobb mértékben vegyenek részt a nemzetközi és regionális szervezetek fejlesztési programjaiban, ideértve a Nemzetközi Távközlési Uniót, az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programját és a Nemzetközi Újjáépítési és Fejlesztési Bankot.
A tagok ösztönzik és támogatják a fejlődő országok közötti együttműködést a távközlés területén, nemzetközi, regionális és szubregionális szinten.
A megfelelő nemzetközi szervezetekkel együttműködve, a tagok, lehetőség szerint, a fejlődő országok számára hozzáférhetővé teszik a távközlési szolgáltatásokra és fejlesztésekre, valamint az információs technológiára vonatkozó információkat, ezáltal segítve a belföldi távközlési szolgáltató ágazat megerősödését.
A tagok különös figyelmet fordítanak azokra a lehetőségekre, amelyekkel a külföldi távközlési szolgáltatókat arra lehetne ösztönözni, hogy támogassák a legkevésbé fejlett országok távközlési infrastruktúrájának fejlesztését és távközlési szolgáltatáskereskedelmük bővítését, technológia átadás, képzés és más tevékenységek útján.
7. Kapcsolatok más nemzetközi szervezetekkel és egyezményekkel
A tagok elismerik a nemzetközi szabványok jelentőségét, ami a távközlési hálózatok és szolgáltatások globális kompatibilitását és egymás közötti működtethetőségét illeti, és ezért vállalják az ilyen szabványok kidolgozásának előmozdítását a megfelelő nemzetközi szervezetek tevékenysége révén, ideértve a Nemzetközi Távközlési Uniót, Nemzetközi Szabványügyi Szervezetet.
A tagok elismerik azt a szerepet, amelyet a kormányközi, illetve nem kormányzati szervezetek és egyezmények játszanak a belföldi és globális távközlési szolgáltatások hatékony működtetésének biztosításában, különös tekintettel a Nemzetközi Távközlési Unióra. A tagok, amennyiben indokolt, megfelelő intézkedéseket tesznek arra, hogy az e melléklet megvalósítása során felmerülő kérdésekről az említett szervezetekkel konzultáljanak.
Melléklet az alaptávközlési tárgyalásokról
A II. cikk és a II. cikk alóli kivételekre vonatkozó melléklet, beleértve azt a követelményt, hogy a tagok ebben a mellékletben felsorolják azokat a továbbra is fenntartott intézkedéseket, amelyek nincsenek összhangban a legnagyobb kedvezményes elbánással, az alaptávközlés vonatkozásában csak a következő időpontban lép hatályba:
az alaptávközléssel kapcsolatos tárgyalásokról szóló miniszteri határozat 5. pontja szerint meghatározandó végrehajtási napon; vagy
a tárgyalások sikertelensége esetén, az Alaptávközléssel foglalkozó Tárgyaló Csoport záró jelentésének kelte napján, a fenti határozat szerint.
A fenti 1. pont nem vonatkozik az alaptávközléssel összefüggő azon egyedi kötelezettségekre, amelyek a tag engedményes listájában szerepelnek.
ANNEX 1 C
AGREEMENT ON TRADE-RELATED ASPECTS OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS
PART I |
GENERAL PROVISIONS AND BASIC PRINCIPLES |
PART II |
STANDARDS CONCERNING THE AVAILABILITY, SCOPE AND USE OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS |
1. |
Copyright and Related Rights |
2. |
Trademarks |
3. |
Geographical Indications |
4. |
Industrial Designs |
5. |
Patents |
6. |
Layout-Designs (Topographies) of Integrated Circuits |
7. |
Protection of Undisclosed Information |
8. |
Control of Anti-Competitive Practices in Contractual Licences |
PART III |
ENFORCEMENT OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS |
1 |
General Obligations |
2 |
Civil and Administrative Procedures and Remedies |
3 |
Provisional Measures |
4 |
Special Requirements Related to Border Measures |
5 |
Criminal Procedures |
PART IV |
ACQUISITION AND MAINTENANCE OF INTELLECTUAL PROPERTY RIGHTS AND RELATED INTER-PARTES PROCEDURES |
PART V |
DISPUTE PREVENTION AND SETTLEMENT |
PART VI |
TRANSITIONAL ARRANGEMENTS |
PART VII |
INSTITUTIONAL ARRANGEMENTS; FINAL PROVISIONS |
EGYEZMÉNY A SZELLEMI TULAJDONJOGOK KERESKEDELMI VONATKOZÁSAIRÓL
A TAGOK
ATTÓL AZ ÓHAJUKTÓL
VEZÉRELVE, hogy csökkentsék a nemzetközi kereskedelem torzulásait és akadályait, figyelembe véve továbbá a szellemi tulajdonjogok hatékony és megfelelő oltalma elősegítésének igényét, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a szellemi tulajdonjogok kikényszerítésének eszközei és az erre szolgáló eljárások ne váljanak a jogszerű kereskedelem akadályává,
ELISMERVE evégből az új szabályok és elvek szükségességét
az 1994. évi GATT és a szellemi tulajdonról szóló nemzetközi megállapodások és egyezmények alapelveinek alkalmazhatóságáról,
a kereskedelmi vonatkozású szellemi tulajdonjogok megszerezhetősége, terjedelme és használata megfelelő színvonalának és elveinek előírásait illetően,
a kereskedelmi vonatkozású szellemi tulajdonjogok érvényesítését hatékonyan és megfelelő eszközökkel biztosító előírásokat illetően, figyelembe véve a nemzeti jogrendszerek közti különbségeket,
a kormányok közti jogviták sokoldalú megelőzését és megoldását hatékony és gyors eljárásokkal lehetővé tevő előírásokat illetően, és
a tárgyalások eredményeiben való legteljesebb részvétel irányába ható átmeneti rendelkezéseket illetően,
ELISMERVE a hamisított áruk nemzetközi kereskedelmével foglalkozó sokoldalú elv-, szabály- és büntetési rendszer iránti igényt,
ELISMERVE, hogy a szellemi tulajdonjog magánjog,
ELISMERVE a szellemi tulajdon védelem nemzeti rendszereinek alapját képező közérdekű gazdasági célokat, beleértve a fejlesztési és műszaki célokat,
ELISMERVE a legkevésbé fejlett ország tagoknak a maximális rugalmasságra vonatkozó különleges igényeit hazai jogszabályaik és rendeleteik végrehajtása során annak érdekében, hogy egészséges és életképes műszaki alapot tudjanak létrehozni,
HANGSÚLYOZVA a feszültségek csökkentésének jelentőségét, ami elérhető a kereskedelmi vonzatú szellemi tulajdoni viták sokoldalú eljárás útján való megoldására vonatkozó erősebb elkötelezettséggel,
ATTÓL AZ ÓHAJTÓL VEZÉRELVE, hogy egymást kölcsönösen segítő kapcsolatot létesítsenek a WTO és a Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO), valamint egyéb érintett nemzetközi szervezetek között
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK ÉS ALAPELVEK
1. cikk
A kötelezettségek jellege és alkalmazási köre
2. cikk
Szellemi tulajdonról szóló egyezmények
3. cikk
Nemzeti elbánás
4. cikk
Legnagyobb kedvezményes elbánás
A szellemi tulajdon oltalmával kapcsolatban a tagok bármelyike által bármely más ország állampolgárának biztosított előnyt, kedvezményt, kiváltságot vagy mentességet azonnal és feltétel nélkül meg kell adni valamennyi többi tag állampolgárainak. Ez alól a kötelezettség alól kivételt képeznek a tag által nyújtott olyan előnyök, kedvezmények, kiváltságok vagy mentességek,
amelyek általános jellegű, jogsegélyszolgálatra és a jogok érvényesítésére vonatkozó, nem kifejezetten a szellemi tulajdon oltalmáról szóló nemzetközi megállapodásokból következnek;
amelyeket a Berni Egyezmény (1971) vagy a Római Egyezmény előírásainak megfelelően biztosítanak, amelyek felhatalmazást adnak a nemzeti elbánás helyett egy harmadik ország által nyújtott elbánás alkalmazására;
amelyek az előadóművészek, a hangfelvétel gyártók és a műsort sugárzó szervezetek jelen Megállapodásban nem szabályozott jogaira vonatkoznak;
amelyek a szellemi tulajdon oltalmára vonatkozó, a WTO-egyezmény hatálybalépését megelőzően hatályba lépett nemzetközi szerződésekből következnek, amennyiben ezekről a szerződésekről értesítik a TRIPS Tanácsot, és ezek nem képeznek önkényes vagy indokolatlan megkülönböztetést más tagok állampolgáraival szemben.
5. cikk
Az oltalom megszerzésére és fenntartására vonatkozó multilaterális egyezmények
A fenti 3. és 4. cikk szerinti kötelezettségek nem alkalmazhatók a Szellemi Tulajdon Világszervezete keretében a szellemi tulajdonjogok megszerzésére és fenntartására vonatkozó megkötött multilaterális egyezmények szerinti eljárásokra.
6. cikk
Jogok kimerülése
A e Megállapodás szerinti vitarendezés alkalmazásában a fenti 3. és 4. cikkben foglaltak fenntartásával, az e Megállapodásban foglaltak a szellemi tulajdonjogok kimerülésének kérdését nem érintik.
7. cikk
Célok
A szellemi tulajdonjogok oltalma és érvényesítése járuljon hozzá a műszaki innovációhoz és a technológia átadásához, elterjedéséhez a műszaki ismeretek előállítóinak és felhasználóinak kölcsönös előnyére és a szociális és gazdasági jólétet eredményező módon, a jogok és kötelezettségek egyensúlya mellett.
8. cikk
Alapelvek
II. RÉSZ
A SZELLEMI TULAJDONJOGOK MEGADÁSÁNAK, TERJEDELMÉNEK ÉS FELHASZNÁLÁSÁNAK ALAPKÖVETELMÉNYEI
1. fejezet
Szerzői jogok és kapcsolódó jogok
9. cikk
A Berni Egyezménnyel való kapcsolat
10. cikk
Számítógépes programok és adatállományok
11. cikk
Bérleti jogok
A tagok legalábbis a számítógépes programok és a filmalkotások tekintetében biztosítják azt a jogot a szerzőknek és jogutódaiknak, hogy engedélyezzék vagy megtiltsák a szerzői alkotásaik eredeti vagy másolati példányainak a nagyközönség részére való kereskedelmi bérbeadását. A tag a filmek tekintetében mentesül ez alól a kötelezettség alól, kivéve, ha az ilyen bérbeadás a szóban forgó művek olyan széles körű másolásához vezetett, ami az illető tagban a szerzőkre és jogutódaikra ruházott kizárólagos sokszorosítási jog anyagi sérelméhez vezetett. A számítógépes programoknál ez a kötelezettség nem vonatkozik az olyan bérbeadásra, ahol nem maga a program a bérbeadás lényegi tárgya.
12. cikk
Védelmi idő
Valahányszor egy mű védelmi idejét, ide nem értve a fényképészeti műveket és az iparművészeti alkotásokat, nem egy természetes személy életének alapján számítják, a védelmi idő nem lehet kevesebb a jogosított kiadás évének végétől számított ötven évnél, vagy pedig, ilyen jogosított kiadás hiányában, a mű elkészítésétől számított ötven évnél, amit az elkészítés naptári évének végétől kell számítani.
13. cikk
Korlátozások és kivételek
A kizárólagos jogokra való korlátozásokat és kivételeket a tagok olyan különleges esetekre szorítják, amelyek nem állnak ellentétben a mű szokásos felhasználásával, és indokolatlanul nem károsítják a jogosult jogos érdekeit.
14. cikk
Előadóművészek, hangfelvételgyártók és műsorszóró szervezetek védelme
2. fejezet
Védjegyek
15. cikk
Az oltalom tárgya
16. cikk
Az oltalom hatálya
17. cikk
Kivételek
A tagok a védjegyoltalom hatálya alól meghatározott kivételekről rendelkezhetnek mint például a leíró jellegű kifejezések méltányos használata, feltéve, hogy az ilyen kivételek figyelembe veszik a védjegytulajdonos és harmadik felek jogos érdekeit.
18. cikk
Az oltalom időtartama
A védjegyet első ízben legalább hétéves időtartamra kell lajstromozni. A védjegy lajstromozása korlátlanul megújítható legalább hétéves időtartamokra.
19. cikk
A használat követelménye
20. cikk
Egyéb követelmények
A védjegy kereskedelmi használata indokolatlanul nem köthető külön követelményhez, mint például a más védjeggyel történő használat, különleges formában történő használat, vagy a védjegynek valamely vállalkozás áruinak vagy szolgáltatásainak más vállalkozás áruitól vagy szolgáltatásaitól való megkülönböztető képességét hátrányosan befolyásoló módon történő használat. Ezen rendelkezés nem zárja ki olyan követelmény előírását, hogy az árukat vagy szolgáltatásokat előállító vállalkozást azonosító védjegy a szóban forgó vállalkozás meghatározott áruinak vagy szolgáltatásainak megkülönböztető védjegyével együtt, de nem ahhoz kapcsolva, használják.
21. cikk
Használati engedély és átruházás
A tagok meghatározhatják a védjegyre vonatkozó használati engedély és átruházás feltételeit, egyetértve abban, hogy védjegyre kényszerengedély nem adható, és hogy a lajstromozott védjegy tulajdonosa a védjegyhez fűződő jogát átruházhatja azzal az üzletkörrel együtt, amelyhez a védjegy tartozik, vagy anélkül.
3. fejezet
Földrajzi jelzések
22. cikk
A földrajzi jelzések oltalma
A földrajzi jelzések vonatkozásában a tagok biztosítják a jogi eszközöket az érdekelt felek számára, hogy megakadályozzák:
a termék megjelölésében vagy külső kialakításában olyan eszközök használatát, amelyek az áru földrajzi eredetével kapcsolatban a közönség megtévesztésére alkalmas módon arra mutatnak vagy azt sugallják, hogy a kérdéses termék olyan földrajzi területről származik, amely eltér annak tényleges származási helyétől;
a Párizsi Egyezmény (1967) 10. bis cikke értelmében tisztességtelen versenycselekményt képező bármely használatot.
23. cikk
A földrajzi jelzések kiegészítő oltalma borok és szeszes italok vonatkozásában
24. cikk
Nemzetközi tárgyalások: Kivételek
Ha jóhiszemű védjegybejelentést tettek, a védjegyet jóhiszeműen lajstromozták vagy a védjegyhez fűződő jogokat jóhiszemű használat révén szerezték meg
a jelen rendelkezéseknek az adott tagban való alkalmazásának a VI. részben meghatározott időpontja előtt, vagy
mielőtt a földrajzi jelzést a származási országban oltalmazták volna,
a jelen fejezet végrehajtására tett intézkedések nem érintik a védjegy lajstromozhatóságát, a lajstromozás érvényességét, illetve a védjegyhasználati jogot pusztán azon az alapon, hogy a védjegy azonos vagy hasonló a földrajzi jelzéshez.
4. fejezet
Ipari minták
25. cikk
Az oltalom feltételei
26. cikk
Oltalom
5. fejezet
Szabadalmak
27. cikk
Szabadalmazható találmány
A tagok emellett kizárhatják a szabadalmi oltalomból:
az emberek vagy állatok kezelésére szolgáló diagnosztikai, gyógyászati és sebészeti eljárásokat;
azokat a növényeket és állatokat, amelyek nem mikroorganizmusok és a növények vagy állatok előállítására szolgáló, lényegében biológiai eljárásokat, melyek eltérnek a nem biológiai és mikrobiológiai eljárásoktól. A tagok biztosítják azonban a növényfajták oltalmát szabadalommal, vagy hatékony sui generis rendszerrel vagy ezek bármely kombinációjával. A jelen alpont szerinti rendelkezéseket a WTO-egyezmény hatálybalépését követő négy év elteltével felül kell vizsgálni.
28. cikk
A szabadalom hatálya
A szabadalom az alábbi kizárólagos jogokkal ruházza fel tulajdonosát:
amennyiben a szabadalom tárgya termék, megakadályozhat másokat a szabadalom tárgyának engedélye nélküli gyártásában, használatában, eladásra való felkínálásában, forgalomba hozatalában, vagy ebből a célból történő importálásában ( 188 );
amennyiben a szabadalom tárgya eljárás, megakadályozhat másokat abban, hogy engedélye nélkül használják az adott eljárást, és hogy legalább az adott eljárással közvetlenül előállított terméket használják, eladásra felkínálják, értékesítsék vagy ebből a célból importálják.
29. cikk
Követelmények a szabadalom bejelentőjével szemben
30. cikk
Kivételek a jogok hatálya alól
A tagok rendelkezhetnek a szabadalomból eredő kizárólagos jogok hatálya alól meghatározott kivételekről, feltéve, hogy az ilyen kivételek nem ésszerűtlenül ellentétesek a szabadalom szokásos hasznosításával és nem sértik aránytalanul a szabadalmas jogos érdekeit, figyelembe véve harmadik felek jogos érdekeit is.
31. cikk
Egyéb hasznosítás a jogosult engedélye nélkül
Ha a tagok jogszabályai lehetővé teszik a szabadalom tárgyának a jogosult engedélye nélkül történő egyéb hasznosítását ( 189 ), beleértve a kormány által vagy a kormány által feljogosított harmadik fél által történő hasznosítást is, a következő rendelkezések az irányadók:
az ilyen hasznosításra vonatkozó engedélyeket egyedileg kell elbírálni;
az ilyen hasznosítás csak akkor engedélyezhető, ha a hasznosítás előtt a javasolt hasznosító megkísérelte, hogy méltányos kereskedelmi feltételek mellett engedélyt szerezzen a jogosulttól, de erre vonatkozó erőfeszítései elfogadható időn belül nem jártak eredménnyel. E követelményhez egyik tagnak sem kell ragaszkodnia országos szükséghelyzet, egyéb rendkívüli sürgősségi körülmény vagy közhasznú, nem kereskedelmi hasznosítás esetén. Országos szükséghelyzet vagy egyéb rendkívüli sürgősségi körülmény esetén mindazonáltal a jogosultat az ésszerűen lehetséges időn belül értesíteni kell. Közhasznú, nem kereskedelmi hasznosítás esetén, ha az állam vagy a vállalkozó szabadalomkutatás nélkül tudja, vagy kézenfekvő okból tudnia kell, hogy a kormány által vagy annak javára érvényes szabadalmat hasznosítanak vagy fognak hasznosítani, a jogosultat azonnal értesíteni kell;
az ilyen hasznosítás terjedelmét és időtartamát arra a célra kell korlátozni, amelyre engedélyezték, és a félvezetők technológiája esetében csak a közhasznú, nem kereskedelmi hasznosításra vagy az olyan gyakorlat orvoslására, amelyet bírói vagy hatósági eljárás során versenyellenesnek ítélnek;
az ilyen hasznosítás nem lehet kizárólagos;
az ilyen hasznosítás nem engedményezhető, kivéve a vállalat vagy cégérték azon részével együtt, amelyik a hasznosítás jogát élvezi;
az ilyen hasznosítást elsősorban a hasznosítást engedélyező tag belső piacának kielégítésére kell engedélyezni;
az ilyen hasznosítási engedély - a hasznosításra feljogosított személyek jogos érdekei megfelelő védelmének fenntartásával - megszűnik, ha és amennyiben az engedélyezéshez vezető körülmények megszűnnek és valószínűleg nem merülnek fel újra. Az illetékes hatóság indokolt kérelem esetén felülvizsgálhatja e körülmények további fennállását;
a jogosultnak az egyes esetek körülményeitől függő megfelelő díj jár, figyelembe véve az engedély gazdasági értékét;
az ilyen hasznosítás engedélyezésével kapcsolatos határozat jogérvényessége az adott tagban bírói úton vagy egyéb független felső hatóság által felülvizsgálható;
az ilyen hasznosítás tekintetében fizetendő díjra vonatkozó bármely határozat az adott tagban bírói úton vagy egyéb független felső hatóság által felülvizsgálható;
a tagok nem kötelesek alkalmazni a b) és f) pont szerinti feltételeket, amennyiben az ilyen hasznosítást bírói vagy hatósági eljárás során versenyellenesnek ítélt gyakorlat orvoslására engedélyezték. A versenyellenes gyakorlat megszüntetésének szükségessége figyelembe vehető az ilyen esetekben járó díj összegének megállapításakor. Az illetékes hatóságoknak jogában áll az engedély megszüntetésének elutasítása, ha és amennyiben az arra okot adó körülmények feltehetően újból felmerülnek;
amennyiben a hasznosítást egy olyan szabadalom („második szabadalom”) hasznosításának lehetővé tételére engedélyezik, amely egy másik szabadalom („első szabadalom”) megsértése nélkül nem hasznosítható, a következő további feltételek érvényesek:
a második szabadalom tárgyát képező találmány számottevő gazdasági jelentőségű műszaki előrelépést jelent az első szabadalom tárgyát képező találmányhoz viszonyítva,
az első szabadalom jogosultját méltányos feltételek mellett keresztlicencia illeti meg a második szabadalom tárgyát képező találmány hasznosítására,
az első szabadalomra adott hasznosítási engedély csak a második szabadalom átruházásával együtt ruházható át.
32. cikk
Megvonás/Megszűnés
A szabadalom megvonásával vagy megszűnésével kapcsolatos bármely határozat bírói úton történő felülvizsgálatára lehetőséget kell biztosítani.
33. cikk
Oltalmi idő
Az igényelhető oltalmi idő nem érhet véget a bejelentés benyújtásának napjától számított 20 éves időszak lejárta előtt ( 190 ).
34. cikk
Eljárási szabadalmak: a bizonyítási teher
A 28. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti jogosult jogainak megsértésével kapcsolatos polgári eljárások céljaira, amennyiben a szabadalom tárgya eljárás egy termék előállítására, a bírói szervek jogosultak elrendelni, hogy alperes bizonyítsa, hogy egy azonos termék előállítására szolgáló eljárás eltér a szabadalmazott eljárástól. Ennélfogva a tagok úgy rendelkeznek, hogy – legalább a következő esetek egyikében – bármely azonos terméket, ha azt a szabadalmas engedélye nélkül állították elő, az ellenkező bizonyításának hiányában úgy kell tekinteni, mintha a szabadalmaztatott eljárással állították volna elő:
ha a szabadalmaztatott eljárással előállított termék új;
ha nagymértékben valószínűsíthető, hogy az azonos terméket ezzel az eljárással állították elő, és a szabadalom tulajdonosa megfelelő erőfeszítéssel sem tudta megállapítani, hogy milyen eljárást alkalmaztak.
6. fejezet
Félvezető áramkörök térbeli elrendezése (topográfiája)
35. cikk
Kapcsolat az IPIC Egyezménnyel
A tagok egyetértenek abban, hogy oltalomban részesítik az integrált áramkörök topográfiáját (a továbbiakban: topográfia) az Integrált Áramkörökre vonatkozó Szellemi Tulajdon Oltalmáról szóló Egyezmény 2-7. cikkével (a 6. cikk 3. bekezdését kivéve), 12. cikkével és a 16. cikk 3. bekezdésével összhangban, eleget téve emellett az alábbi rendelkezéseknek.
36. cikk
Az oltalom hatálya
A 37. cikk (1) bekezdése szerinti rendelkezések fenntartásával a tagok jogszerűtlennek tekintik a jogosult ( 191 ) engedélye nélküli alábbi cselekményeket: oltalmazott topográfia, az oltalmazott topográfiát megtestesítő félvezető áramkör, vagy az ilyen félvezető áramkört megtestesítő, a jogosulatlanul reprodukált topográfiát a továbbiakban is tartalmazó termék importálása, forgalomba hozatala és egyéb kereskedelmi célú terjesztése.
37. cikk
A jogosult engedélyéhez nem kötött cselekmények
38. cikk
Oltalmi idő
7. fejezet
Nyilvánosságra nem hozott adatok védelme
39. cikk
A természetes vagy jogi személyeknek lehetőséget kell adni arra, hogy a jogosan ellenőrzésük alá tartozó információnak a tisztességes kereskedelmi gyakorlattal ellentétes módon ( 192 ), hozzájárulásuk nélkül mások által való megszerzését vagy felhasználását és nyilvánosságra hozatalát megakadályozzák mindaddig, amíg az ilyen információ:
titkos abban az értelemben, hogy mint egységes egész vagy elemei bármely megjelenése és összeállítása általánosan nem ismert, vagy könnyen nem ismerhető meg az olyan körökben mozgó személyek számára, akik rendes körülmények között az említett információval foglalkoznak;
kereskedelmi értékkel rendelkezik, mivel titkos; és
titokban tartása érdekében az adatok felett ellenőrzés gyakorlására feljogosított személy a körülményekhez képest ésszerű lépést tett.
8. fejezet
A versenyellenes gyakorlat ellenőrzése licencia szerződésekben
40. cikk
III. RÉSZ
A SZELLEMI TULAJDONJOGOK ÉRVÉNYESÍTÉSE
1. fejezet
Általános kötelezettségek
41. cikk
2. fejezet
Polgári és közigazgatási eljárás, jogorvoslatok
42. cikk
Korrekt és méltányos eljárás
A tagok kötelesek biztosítani a jogtulajdonosok ( 193 ) számára a jelen Megállapodásban foglalt bármely szellemi tulajdonjogok érvényesítését szolgáló polgári bírósági eljárást. Az alpereseknek joguk van arra, hogy kellő időben megfelelő részletezettségű írásos értesítést kapjanak, ideértve a kereseti kérelem alapját. A feleknek meg kell engedni a független jogi képviseletet; az eljárások során ne támasszanak túlzottan terhes követelményeket a kötelező személyes megjelenés vonatkozásában. Minden fél jogosult legyen az igények megindoklására és a megfelelő bizonyítékok előterjesztésére. Az eljárás tartalmazzon szabályokat a bizalmas információk meghatározására és védelmére, feltéve, hogy ez nem ütközik az érvényes alkotmányos követelményekbe.
43. cikk
Bizonyítékok
44. cikk
Ideiglenes intézkedések
45. cikk
Kártérítés
46. cikk
Egyéb jogorvoslatok
A jogsértő cselekményektől való hatékony visszatartás érdekében a bíróságokat fel kell ruházni azzal a joggal, hogy az általuk jogsértőnek minősített árukról minden kártalanítás nélkül a kereskedelmi csatornák mellőzésével rendelkezzenek, mégpedig oly módon, hogy ez semmiféle kárt ne okozzon a tulajdonosnak; vagy ha ez nem ellenkezik az érvényes alkotmányos követelményekkel, az áruk megsemmisítését elrendelni. A bíróságnak úgyszintén álljon jogában a jogsértő áruk előállításában fő szerepet játszó anyagokról kártalanítás nélkül, a kereskedelmi csatornák mellőzésével rendelkezni, éspedig oly módon, hogy további jogsértések kockázatát minimálisra csökkentsék. Az erre irányuló kérelmek elbírálásánál figyelembe kell venni az elkövetett jogsértés súlya és az elrendelt jogorvoslatok közti arányosság szükségességét, továbbá a harmadik felek érdekeit. A hamisított védjeggyel ellátott áruk esetében nem elég a jogtalanul alkalmazott védjegyet eltávolítani és – kivételes esetektől eltekintve – az ilyen árukat a kereskedelmi forgalomba hozatal céljára felszabadítani.
47. cikk
Jog a tájékozódáshoz
A tagok feljogosítják a bíróságot, hogy kötelezze a jogsértőt, hogy adjon tájékoztatást a jogtulajdonosnak a jogsértő termék vagy szolgáltatás előállításában és forgalomba hozatalában részt vevő harmadik személyek kilétéről és forgalomba hozatali csatornáiról - kivéve, ha ez nem állna arányban a jogsértés súlyával.
48. cikk
Az alperes kártalanítása
49. cikk
Közigazgatási eljárások
Amennyiben polgári jogorvoslat rendelhető el az ügy lényegét érintő közigazgatási eljárás eredményeként, az idevonatkozó eljárás lényegében feleljen meg az e fejezetben kifejtett elveknek.
3. fejezet
Ideiglenes intézkedések
50. cikk
A bíróságoknak legyen felhatalmazása azonnali és hatékony intézkedések elrendelésére:
szellemi tulajdonjog megsértése bekövetkezte megelőzése érdekében, különösen pedig annak érdekében, hogy megelőzhető legyen, hogy az ilyen termékek a joghatóságuk területén kereskedelmi forgalomba kerüljenek, ideértve az importált árukat, közvetlenül vámkezelést követően;
az állított jogsértésre vonatkozó bizonyítékok megóvása érdekében.
4. fejezet
A határforgalommal kapcsolatos különleges követelmények ( 194 )
51. cikk
A vámhatóság által a belföldi forgalom részére történő felszabadítás felfüggesztése
A tagok – az alább részletezett rendelkezésekkel összhangban – hozzanak létre olyan eljárásokat ( 195 ), amelyek segítségével a jogtulajdonos az illetékes szervhez írásos kérelmet nyújthat be, amennyiben alapos indoka van feltételezni, hogy hamis védjeggyel ellátott vagy szerzői jogot bitorló „kalóz” termékek ( 196 ) behozatalára kerül sor: az illetékes – közigazgatási vagy bírói – szervhez intézett említett kérelem arra irányul, hogy a vámhatóság függessze fel a termékek szabad forgalomba bocsátásának engedélyezését. A tagok ilyen kérelem előterjesztését megengedhetik olyan áruk vonatkozásában is, amelyek a szellemi tulajdonjog másfajta megsértését valósítják meg, feltéve, ha eleget tesznek e fejezet követelményeinek. A tagok a fentieknek megfelelő eljárást bevezetik a területükről kivitt jogsértő termékek exportjának felfüggesztése tárgyában is.
52. cikk
A kérelem
Az 51. cikk szerinti intézkedést kezdeményező jogtulajdonos köteles megfelelő bizonyítékot bemutatni, amelyből az illetékes hatóság meggyőződhet arról, hogy a szellemi tulajdonjogának megsértése prima facie fennáll, az importáló állam joga értelmében. Köteles az áruról kellően részletes leírást adni, hogy azt a vámhatóság könnyen felismerhesse. Az illetékes hatóság köteles a kérelmezőt ésszerű időn belül értesíteni, hogy elfogadta-e a kérelmet, és hogy a vámszervek milyen időtartamra foganatosítják az intézkedést, amennyiben az illetékes hatóság erre vonatkozóan is döntött.
53. cikk
Óvadék vagy ennek megfelelő biztosíték
54. cikk
Értesítés a felfüggesztésről
Az importőrt és a kérelmezőt haladéktalanul értesíteni kell az árunak az 51. cikk szerinti felszabadításának felfüggesztéséről.
55. cikk
A felfüggesztés időtartama
Ha a vámhatóság legkésőbb 10 munkanapon belül attól számítva, hogy a kérelmező értesítést kapott a felfüggesztésről, nem kap értesítést arról, hogy az alperesen kívüli fél érdemi döntésre irányuló eljárást kezdeményezett az ügyben, avagy, ha a hatáskörrel bíró hatóság meghosszabbította a felfüggesztést, az árut fel kell szabadítani, feltéve, hogy az összes többi behozatali, illetve kiviteli feltétel teljesült. Indokolt esetben ezt a határidőt további tíz munkanappal meg lehet hosszabbítani. Ha érdemi döntésre irányuló eljárást kezdeményeztek az ügyben, az alperes kérelmére felülvizsgálatnak van helye, ideértve az alperes meghallgatásának jogát. Ennek során eldöntendő, hogy ezeket az intézkedéseket megfelelő időn belül módosítani, visszavonni vagy helybenhagyni kell-e. Az előző rendelkezést nem érintve: ha az áruk felszabadításának felfüggesztése vagy annak meghosszabbítása ideiglenes bírói intézkedés alapján történt, az 50. cikk (6) bekezdése alkalmazandó.
56. cikk
Az importőr és az áru tulajdonosának a kártalanítása
Az illetékes hatóság legyen jogosult a kérelmezőt arra kötelezni, hogy fizessen megfelelő kártérítést az importőrnek, a címzettnek és az áru tulajdonosának az őket az áru jogellenes visszatartása, illetve az 55. cikk alapján felszabadított áruk visszatartása miatt ért kárért.
57. cikk
Jog a megtekintésre és tájékoztatásra
A bizalmas adatok (titkosság) védelmének sérelme nélkül, a tagok jogosítsák fel az illetékes hatóságokat arra, hogy a jogtulajdonosnak megfelelő lehetőséget nyújtsanak a vámhatóság által visszatartott áru megtekintésére, hogy módjában legyen az igényét megalapozni. Az illetékes hatóság az importőrnek is biztosítson ugyanilyen lehetőséget az áru megtekintésére. Ha az ügyben pozitív ténymegállapítás történt, a tagok ez esetre feljogosíthatják az illetékes hatóságokat, hogy a jogtulajdonossal közöljék a feladó, az importőr, az áru címzettjének nevét és címét és a szóban forgó áru mennyiségét.
58. cikk
Eljárás hivatalból
Azokban az esetekben, amikor a tagok az illetékes hatóságnak előírják, hogy saját kezdeményezésük alapján járjanak el és függesszék fel az olyan áruk felszabadítását, amelyek tekintetében prima facie bizonyítékuk van a szellemi tulajdonjog megsértésére:
az illetékes hatóság bármikor tájékoztatást kérhet a jogtulajdonostól bármely tényről, amely elősegítheti a hatósági jog gyakorlását;
az importőrt és a jogtulajdonost haladéktalanul értesíteni kell a felfüggesztésről. Ha az importőr fellebbezéssel élt a felfüggesztés ellen az illetékes hatóságok előtt, ez esetben a felfüggesztésre értelemszerűen az 55. cikkben részletezett feltételek érvényesek;
a tagok csak akkor kell az állami hatóságokat és a köztisztviselőket mentesítsék a megfelelő jogorvoslati intézkedésekért való felelősség alól, ha az eljárás megindítása vagy annak szándéka jóhiszeműen történt.
59. cikk
Egyéb jogorvoslatok
A jogtulajdonos számára nyitva álló egyéb jogi lépések sérelme nélkül, valamint az alperesnek a bírósági felülvizsgálathoz való jogát fenntartva, az illetékes hatóságnak jogában áll a jogsértő áru megsemmisítését vagy egyéb intézkedést elrendelni a 46. cikkben kifejtett elveknek megfelelően. Hamis védjeggyel ellátott áruk esetében a hatóságok nem engedélyezhetik a jogsértő áru változatlan állapotban történő re-exportálását, és nem vethetik alá azokat másféle vámeljárásnak; erre csupán rendkívüli esetben van mód.
60. cikk
Minimális behozatal
A tagok kizárhatják a fenti rendelkezések alkalmazását az utasforgalomban, az utasok személyes poggyászában behozott kis mennyiségű, nem kereskedelmi áruk, illetve kis mennyiségű küldemények tekintetében.
5. fejezet
Büntetőeljárás
61. cikk
A tagok alkossanak büntetőeljárási és büntetési jogszabályokat, éspedig minimálisan a szándékos védjegyhamisítás és a kereskedelmi nagyságrendű (üzletszerű) szerzői jogi kalózkodás esetére. Az alkalmazandó eszközök között szerepeljen a szabadságvesztés és az elrettentéshez (visszatartáshoz) elegendő összegű pénzbüntetés; ezek legyenek összhangban a hasonló súlyú bűncselekményekkel kapcsolatban alkalmazott büntetéssel. Adott esetben a szankciók között szerepeljen a jogsértést megvalósító termék lefoglalása, elkobzása és megsemmisítése; ugyanez vonatkozzék a bűncselekmény elkövetésénél döntő szerepet játszott anyagokra, eszközökre. A tagok a szellemi tulajdonjogok megsértésének egyéb eseteire is létrehozhatnak büntetőeljárási és büntetési szabályokat, különösen, ha a bűncselekményt szándékosan és kereskedelmi méretekben (üzletszerűen) követik el.
IV. RÉSZ
A SZELLEMI TULAJDONJOGOK MEGSZERZÉSE ÉS FENNTARTÁSA, A VONATKOZÓ „FELEK KÖZÖTTI” ELJÁRÁSOK
62. cikk
V. RÉSZ
VITÁK MEGELŐZÉSE ÉS RENDEZÉSE
63. cikk
Áttekinthetőség
64. cikk
Viták rendezése
VI. RÉSZ
ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
65. cikk
Átmeneti rendelkezések
66. cikk
A legkevésbé fejlett ország tagok
67. cikk
Technikai együttműködés
A jelen Megállapodás végrehajtásának megkönnyítése érdekében a fejlett ország tagok kötelesek kérelemre és kölcsönösen megállapított feltételek szerint, technikai és pénzügyi együttműködést nyújtani a fejlődő és a legkevésbé fejlett ország tagok számára. Az ilyen együttműködésnek ki kell terjednie a szellemi tulajdonjogok oltalmára és érvényesítésére vonatkozó hazai jogszabályok előkészítésére, az ilyen jogokkal való visszaélés megelőzésére, valamint az ilyen ügyekkel foglalkozó nemzeti hivatalok és ügynökségek létrehozásának és megerősítésének támogatására, beleértve a személyzet képzését.
VII. RÉSZ
INTÉZMÉNYI ELŐÍRÁSOK; ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
68. cikk
A Szellemi Tulajdon Kereskedelmi Vonatkozásai Tanácsa
A TRIPS Tanács figyelemmel kíséri a jelen Megállapodás működését, különösen azt, hogy a tagok eleget tesznek-e az abból származó kötelezettségeknek, valamint lehetővé teszi a tagok számára, hogy konzultáljanak a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozású kérdéseiről. Ellátja mindazokat a feladatokat, amelyeket a tagok ráruháznak, és különösen megad minden segítséget a vitarendezési eljárásokkal kapcsolatban. Feladatai ellátása során a TRIPS Tanács belátása szerint bárkivel konzultálhat, és bármilyen forrásból információkat szerezhet. A Szellemi Tulajdon Világszervezetével konzultálva a tanács az első ülésétől számított egy éven belül megfelelő előkészületeket tesz az említett Szervezet testületeivel való együttműködés kialakítására.
69. cikk
Nemzetközi együttműködés
A tagok megállapodnak, hogy együttműködnek egymással azzal a céllal, hogy megakadályozzák a szellemi tulajdonjogokat sértő termékek nemzetközi kereskedelmét. Ebből a célból nemzeti hatóságaiknál kapcsolattartó helyeket hoznak létre, amelyekről egymást tájékoztatják, és készek információcserét folytatni a bitorlással előállított termékek kereskedelméről. Különösen elősegítik a vámhatóságok közötti információcserét és együttműködnek a hamis védjeggyel ellátott áruk és szerzői jogok bitorlásával előállított termékek kereskedelmére vonatkozóan.
70. cikk
Az oltalom jelenlegi tárgyai
Amennyiben a WTO-egyezmény hatálybalépése időpontjában valamelyik tag nem biztosítja a 27. cikk szerinti kötelezettségeknek megfelelő oltalmat gyógyszerek és mezőgazdasági vegyi termékek számára, az adott tagnak:
a VI. rész rendelkezései mellett, a WTO-egyezmény hatálybalépése időpontjától kezdődően gondoskodnia kell olyan eszközökről, amelyek lehetővé teszik ilyen találmányokra vonatkozó szabadalmi bejelentések benyújtását;
a jelen Megállapodás hatálybalépésétől kezdődően az említett bejelentésekre úgy kell alkalmaznia a jelen Megállapodásban meghatározott oltalmazhatósági feltételeket, mintha azokat az adott tagban történő bejelentési időpontban, illetve elsőbbség igénylése esetén az elsőbbség időpontjában is alkalmazták volna; valamint
a jelen Megállapodásnak megfelelően, a szabadalom megadásától kezdődően és a jelen Megállapodás 33. cikkében meghatározott bejelentési időponttól számított oltalmi idő fennmaradó részére szabadalmi oltalmat kell biztosítani azon bejelentések számára, amelyek kielégítik a b) pontban említett oltalmazhatósági feltételeket.
71. cikk
Felülvizsgálat és módosítás
72. cikk
Fenntartások
A jelen Megállapodás egyik rendelkezésével szemben sem lehet fenntartással élni a többi tag hozzájárulása nélkül.
73. cikk
Nemzetbiztonsági kivételek
A jelen Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy az
bármely tagtól olyan információ szolgáltatását kívánná meg, amelynek nyilvánosságra hozatalát alapvető biztonsági érdekeivel ellentétesnek tartja; vagy
bármely tagot megakadályozna az általa alapvető biztonsági érdekei miatt szükségesnek tartott bármely intézkedés megtételében
a hasadó anyagok, illetve azon anyagok vonatkozásában, amelyekből a hasadó anyagokat nyerik;
a fegyverek, lőszerek és hadfelszerelések kereskedelme, valamint más áruk és anyagok ilyen jellegű kereskedelme vonatkozásában, amelyek közvetlenül vagy közvetve katonai létesítmények ellátását szolgálják;
háború idején vagy más, a nemzetközi kapcsolatokban fellépő szükséghelyzet esetén; vagy
bármely tagot megakadályozna az Egyesült Nemzeteknek a nemzetközi béke és biztonság fenntartásáról szóló Alapokmánya szerinti kötelezettségei teljesítését szolgáló bármely intézkedés megtételében.
2. MELLÉKLET
A VITARENDEZÉS SZABÁLYAIRÓL ÉS ELJÁRÁSAIRÓL SZÓLÓ EGYETÉRTÉS
A TAGOK EZENNEL AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:
1. cikk
Hatály és alkalmazás
2. cikk
Eljárás
3. cikk
Általános rendelkezések
4. cikk
Konzultációk
5. cikk
Jószolgálat, egyeztetés és közvetítés
6. cikk
Vizsgálóbizottságok létrehozása
7. cikk
A vizsgálóbizottságok feladatmeghatározása
A vizsgálóbizottságok feladatmeghatározása a következő, kivéve, ha a vitában részt vevő felek másképpen állapodnak meg a vizsgálóbizottság létrehozásától számított 20 napon belül:
„A vitában részt vevő felek által említett idetartozó megállapodás(ok) megnevezése releváns rendelkezéseinek fényében megvizsgálni a (fél neve) által a … dokumentumban a DSB elé utalt ügyet és olyan ténymegállapításokat tenni, amelyek segítik a DSB-t ajánlásainak megtételében vagy az azon egyezmény(ek)ben lehetővé tett határozatok meghozatalában.”
8. cikk
A vizsgálóbizottságok összetétele
9. cikk
Több panaszos esetén követendő eljárás
10. cikk
Harmadik felek
11. cikk
A vizsgálóbizottságok funkciója
A vizsgálóbizottságok funkciója, hogy segítséget nyújtson a DSB-nek az ezen Egyetértés, illetve az idetartozó megállapodások szerinti feladatainak ellátásában. Ennek megfelelően a vizsgálóbizottságnak tárgyilagosan fel kell mérnie az előtte lévő ügyet, ideértve a tényállás objektív megállapítását, valamint a releváns idetartozó megállapodások alkalmazhatóságát, illetve az azokkal való összhangot, és olyan további ténymegállapításokat kell tennie, amely segítséget nyújt a DSB-nek az idetartozó megállapodásokban elrendelt ajánlásai vagy határozatai meghozatalában. A vizsgálóbizottságoknak rendszeresen kell a vitában részt vevő felekkel konzultálniuk, és elegendő lehetőséget kell nekik adniuk, hogy kölcsönösen kielégítő megoldást alakítsanak ki.
12. cikk
A vizsgálóbizottsági eljárások
13. cikk
Az információkérés joga
14. cikk
Bizalmas kezelés
15. cikk
Időközi felülvizsgálati szakasz
16. cikk
A vizsgálóbizottság jelentéseinek elfogadása
17. cikk
Fellebbezési felülvizsgálat
Állandó Fellebbezési Testület
Fellebbezési felülvizsgálati eljárás
A Fellebbezési Testület jelentésének elfogadása
18. cikk
Kommunikáció a vizsgálóbizottsággal vagy a Fellebbezési Testülettel
19. cikk
A vizsgálóbizottság és a Fellebbezési Testület ajánlásai
20. cikk
A DSB döntéseinek határideje
Kivéve, ha a vitában részt vevő felek másképp állapodnak meg, általános szabályként, a vizsgálóbizottság létrehozása és a között az időpont közötti időszak, amelynek során a DSB úgy ítéli meg, hogy a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület jelentését elfogadja, nem lehet hosszabb kilenc hónapnál, ha a jelentéssel szemben nem nyújtottak be fellebbezést, vagy tizenként hónapnál, ha fellebbezésre kerül sor. Amennyiben akár a vizsgálóbizottság, akár a Fellebbezési Testület a 12. cikk (9) bekezdése vagy a 17. cikk (5) bekezdése értelmében kiterjeszti a jelentés benyújtásának határidejét, ez a többlet idő a fenti időtartamhoz hozzáadódik.
21. cikk
Az ajánlások és határozatok végrehajtásának felügyelete
A vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület jelentésének elfogadásától számított harminc napon belül ( 207 ) megtartott DSB ülésen az érintett tag köteles tájékoztatást adni a DSB ajánlásainak és határozatainak végrehajtására vonatkozó szándékáról. Ha a gyakorlatban nem lehetséges az ajánlások és határozatok azonnali alkalmazása, az érintett tag megfelelő időtartamot kap ennek megtételére. Az megfelelő időtartam:
az érintett tag által javasolt időtartam, feltéve, hogy azt a DSB jóváhagyja; vagy ilyen jóváhagyás hiányában;
a vitában részt vevő felek között az ajánlások és határozatok elfogadását követő legfeljebb 45 napon belül kialakított kölcsönös megállapodás szerinti időtartam; vagy ilyen megállapodás hiányában;
az ajánlások és határozatok elfogadását követő 90 napon belül kötelező választottbírósági eljárás során meghatározott időtartam ( 208 ). Az ilyen választottbírósági eljárás során a választottbíró ( 209 ) számára útmutatásként szolgál, hogy a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület ajánlásainak alkalmazására a megfelelő időtartam nem haladhatja meg a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület jelentésének elfogadásától számított 15 hónapot. Mindazonáltal ez az idő lehet rövidebb vagy hosszabb a körülményektől függően.
22. cikk
Kompenzáció és engedmények felfüggesztése
Annak megítélésében, hogy milyen engedmények és más kötelezettségek kerüljenek felfüggesztésre, a panaszos fél az alábbi elveket és eljárásokat köteles alkalmazni:
általános elv az, hogy a panaszos fél először ugyanabban a szektorban, illetve ugyanazokban a szektorokban függessze fel az engedményeket vagy más kötelezettségeket, amelyben a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület a szerződésszegést, vagy az előnyök hatálytalanítását vagy gyengítését megállapította;
amennyiben az adott fél úgy ítéli meg, hogy az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése ugyanazon szektor(ok) vonatkozásában nem alkalmazható vagy nem hatékony, ugyanazon megállapodás más szektorában is törekedhet engedmények vagy egyéb kötelezettségek felfüggesztésére;
amennyiben az adott fél úgy ítéli meg, hogy az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése nem alkalmazható, vagy nem hatékony ugyanazon megállapodás más szektoraiban, és a körülmények kellően komolyak, törekedhet egyéb idetartozó megállapodásokban foglalt engedmények és más kötelezettségek felfüggesztésére;
a fenti elvek alkalmazásánál az adott félnek figyelembe kell vennie az alábbiakat:
a kereskedelmet abban a szektorban vagy azon megállapodás szerint, amelynél a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület szerződésszegést vagy egyéb előny hatálytalanítást vagy gyengítést állapított meg, valamint az ilyen kereskedelem fontosságát a fél számára;
az előnyök hatálytalanításával vagy gyengítésével kapcsolatos szélesebb körű gazdasági tényezőket és az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésének szélesebb gazdasági következményeit;
amennyiben az adott fél úgy határoz, hogy felhatalmazást kér a fenti b) vagy c) alpont értelmében az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére, kérelmében ki kell fejtenie ennek okait; ugyanakkor, amikor kérését a DSB-hez továbbítja, azt továbbítania kell a megfelelő tanácsokhoz, és – a b) alpont alatti kérés esetében – a megfelelő ágazati testületekhez is;
e pont alkalmazásában az „ágazat”
áruk vonatkozásában az összes árut;
szolgáltatások vonatkozásában a jelenleg érvényes „Szolgáltatások ágazati besorolása”-ban szereplő meghatározásnak ( 210 ) megfelelő valamely fő ágazatot;
a kereskedelmi vonatkozású szellemi tulajdonjogok esetén a TRIPS-egyezmény II. része 1., 2., 3., 4., 5., 6. vagy 7. fejezetében leírt szellemi tulajdonjogok minden egyes kategóriáját, vagy a III. vagy IV. rész alapján vállalt kötelezettségeket jelenti;
e pont alkalmazásában a „megállapodás”
áruk vonatkozásában a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében felsorolt megállapodásokat együttesen, valamint, amennyiben az érintett, vitában részt vevő felek ezen megállapodásoknak részesei, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokat;
szolgáltatások vonatkozásában a GATS-ot;
a szellemi tulajdonjogok vonatkozásában a TRIPS-egyezményt jelenti.
23. cikk
A multilaterális rendszer megerősítése
Ezekben az esetekben a tagok
nem tehetnek megállapodás megsértésére, előnyök hatálytalanítására vagy gyengítésére, illetve az idetartozó megállapodások bármely célja elérésének akadályozására vonatkozóan ténymegállapítást, kivéve, ha az ezen Egyetértés szabályai és eljárásai szerinti vitarendezési eljárást veszik igénybe. Az ilyen ténymegállapításokat csak a vizsgálóbizottság, illetve a Fellebbezési Testület DSB által elfogadott jelentésében szereplő tényekkel, illetve az ezen Egyetértés szerint meghozott választottbírósági döntéssel összhangban tehetik meg;
az ezen Egyetértés 21. cikkében foglalt eljárásokat követik az ajánlások és határozatok végrehajtásához az érintett tag számára biztosított ésszerű időtartam meghatározásánál; valamint
az ezen Egyetértés 22. cikkében foglalt eljárást követik az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztési mértékének meghatározásánál, és felhatalmazást szereznek a DSB-től, összhangban ezen eljárásokkal, mielőtt az idetartozó megállapodások szerinti engedményeket vagy más kötelezettségeket felfüggesztenek, válaszul az ajánlások és határozatok megfelelő időtartamon belüli végrehajtásának érintett tag által történő elmulasztására.
24. cikk
A legkevésbé fejlett ország tagokra vonatkozó különleges eljárások
25. cikk
Választottbíróság
26. cikk
Ahol az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontjának rendelkezései alkalmazhatók egy idetartozó megállapodásra, a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület csak akkor hozhat határozatokat és ajánlásokat, ha a vitában részt vevő valamelyik fél úgy ítéli meg, hogy egy tag valamely intézkedésének alkalmazása miatt az érintett idetartozó megállapodásból közvetlenül vagy közvetve a fél számára adódó előnyök hatályukat vesztik vagy gyengülnek, vagy ha ezen Egyezmény céljainak elérése akadályba ütközik, akár ütközik ez ezzel az Egyezménnyel, akár nem. Ahol és olyan mértékig, amilyen mértékben azt a fél úgy ítéli meg, és a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület úgy dönt, hogy az ügy olyan intézkedésre vonatkozik, amely nincs ellentétben az idetartozó megállapodás olyan előírásaival, amelyre az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazható, az ezen Egyetértés szerinti eljárást kell alkalmazni, az alábbiak szerint:
a panaszos félnek részletes igazolást kell bemutatnia, amely alátámasztja az olyan intézkedés elleni panaszt, amely nem ütközik az érintett idetartozó megállapodással;
ha megállapítják, hogy az intézkedés megsemmisíti vagy gyengíti a szóban forgó idetartozó megállapodásból adódó előnyöket, vagy akadályozza az ilyen megállapodás céljainak elérését annak megsértése nélkül, nem kötelező az intézkedés visszavonása. Mindazonáltal ilyen esetekben a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület az érintett tagnak a minden érintett számára kielégítő kiigazítás bevezetését ajánlhatja;
a 21. cikk rendelkezéseitől függetlenül, a 21. cikk (3) bekezdésében leírtak szerinti választottbíróság bármelyik fél kérésére foglalkozhat a hatálytalanított vagy gyengített előnyök mértékének meghatározásával, és módokat javasolhat a kölcsönösen kielégítő kiigazítás elérésére; ezek a javaslatok a felek számára nem kötelezőek;
a 22. cikk (1) bekezdése rendelkezéseitől függetlenül a kompenzáció a vita végleges rendezéseként része lehet a minden érintett számára kielégítő kiigazításnak.
Ha az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdése c) pontjának rendelkezései alkalmazhatók egy idetartozó megállapodásnál, vizsgálóbizottság csak akkor hozhat határozatokat és ajánlásokat, ha egy fél úgy ítéli meg, hogy az érintett idetartozó megállapodásból közvetlenül vagy közvetve adódó előnyei hatályukat vesztik vagy gyengülnek, vagy e megállapodás céljainak elérése akadályba ütközik egy olyan helyzetnek a következtében, amelyre vonatkozóan a GATT XXIII. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjá nak rendelkezései nem alkalmazhatók. Ahol és olyan mértékig, amilyen mértékben egy ilyen fél úgy ítéli meg, és a vizsgálóbizottság úgy dönt, hogy az ügy e bekezdés alá tartozik, ezen Egyetértés előírásait csak addig az időpontig kell alkalmazni az eljárás során, amíg a vizsgálóbizottság jelentése körözésre került a tagok között. Az 1989. április 12-i határozat (BISD 36S/61-67) szerinti vitarendezési szabályokat és eljárásokat kell alkalmazni az ajánlások és határozatok elfogadásának mérlegelésére, felügyeletére és végrehajtására. Az alábbiakat kell továbbá alkalmazni:
a panaszos félnek részletes igazolást kell bemutatnia, amely alátámasztja az e pont alatti ügyekre vonatkozó érvanyagot;
az e pont alá tartozó ügyekre vonatkozó esetekben, ha egy vizsgálóbizottság megállapítja, hogy az esetek e pont alá nem tartozó vitarendezési ügyeket is tartalmaznak, a vizsgálóbizottság jelentést ad közre az ilyen ügyekről és külön jelentést az e pont alá tartozó ügyekről is.
27. cikk
A Titkárság feladatai
1. FÜGGELÉK
AZ EGYETÉRTÉS ALÁ TARTOZÓ MEGÁLLAPODÁSOK
A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény
Multilaterális kereskedelmi megállapodások
1.A. melléklet |
Multilaterális árukereskedelmi megállapodások |
1.B. melléklet |
Általános egyezmény a szolgáltatások kereskedelméről |
1.C. melléklet |
Egyezmény a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól |
2. melléklet |
Egyetértés a vitarendezés szabályairól és eljárásairól |
Plurilaterális kereskedelmi megállapodások
4. melléklet |
Megállapodás a polgári légi járművek kereskedelméről |
Megállapodás a közbeszerzésről |
|
Nemzetközi tejtermék megállapodás |
|
Megállapodás a szarvasmarhahúsról |
Ezen Egyetértés alkalmazhatósága a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokra az egyes megállapodások feleinek elfogadó határozatától függ, az Egyetértés egyes megállapodásokra vonatkozó alkalmazási feltételeinek lefektetésével, beleértve a 2. függelékbe való felvételre vonatkozó speciális vagy kiegészítő szabályokat vagy eljárásokat is úgy, ahogy azt a DSB-nek bejelentették.
2. FÜGGELÉK
AZ IDETARTOZÓ EGYEZMÉNYEK SPECIÁLIS ÉS KIEGÉSZÍTŐ SZABÁLYAI ÉS ELJÁRÁSAI
Egyezmény |
Szabályok és eljárások |
Megállapodás az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról |
11.2. |
Megállapodás a textil- és ruházati termékekről |
2.14., 2.21., 4.4., 5.2., 5.4., 5.6., 6.9., 6.10., 6.11., 8.1.–8.12. |
Megállapodás a kereskedelem technikai akadályairól |
14.2.–14.4., 2. melléklet |
Megállapodás az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról |
17.4.–17.7. |
Megállapodás az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról |
19.3.–19.5., II.2. f), 3. melléklet |
Megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről |
4.2.–4.12., 6.6., 7.2.–7.10., 8.5., 35. lábjegyzet, 24.4., 27.7., V. melléklet |
Általános egyezmény a szolgáltatások kereskedelméről |
XXII:3, XXIII:3 |
Melléklet a pénzügyi szolgáltatásokról |
4. |
Melléklet a légi szállítási szolgáltatásokról |
4. |
Határozat a GATS egyes vitarendezési eljárásairól |
1–5. |
Az e Függelékben szereplő szabályok és eljárások listája azokat a rendelkezéseket foglalja magában, amelyekre vonatkozóan csupán a rendelkezés egy része érvényes ebben az összefüggésben. Bármely, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban lefektetett különleges vagy kiegészítő szabályok vagy eljárások az egyes egyezmények illetékes testületeinek meghatározása, valamint a DSB-nek küldött értesítés szerint. |
3. FÜGGELÉK
MUNKAREND
Eljárása során a vizsgálóbizottság köteles ezen Egyetértés megfelelő rendelkezéseit követni. E mellett az alábbi munkarendet alkalmazza.
A vizsgálóbizottság zárt ülésen ülésezik. A vitában részt vevő vagy más érdekelt felek csak akkor lehetnek jelen az ülésen, ha a vizsgálóbizottság őket maga elé idézi.
A vizsgálóbizottság tanácskozásai és a hozzá benyújtott dokumentumok bizalmasan kezelendők. Ezen Egyetértés szerint semmi sem akadályozhatja meg a vitában részt vevő bármely felet, hogy a saját helyzetéről szóló álláspontját nyilvánosságra hozza. A tagok a másik tag által a vizsgálóbizottsághoz benyújtott információt, amelyet e tag bizalmasnak jelöl, bizalmasan kezelik. A vitában részt vevő bármely fél, amely a vizsgálóbizottságnak írásos előterjesztése bizalmas változatát nyújtja be, bármely tag kérésére köteles az előterjesztésben szereplő információ nem bizalmas összefoglalóját is elkészíteni, amely nyilvánosságra hozható.
A vizsgálóbizottság – a felekkel tartott – első érdemi ülése előtt, a vita mindkét résztvevőjének írásos előterjesztést kell a vizsgálóbizottságnak átadnia, amelyben közlik az esetre vonatkozó tényeket és érveiket.
A felekkel tartott első érdemi ülésen a vizsgálóbizottság felkéri a panasztevő felet, hogy adja elő az esetet. A későbbiekben, de még ugyanezen az ülésen felkérik azt a felet, amellyel szemben a panaszt emelték, hogy adja elő szempontjait.
Az összes harmadik felet, amely bejelentette a vitában való érdekeltségét a DSB-nél, írásban hívják meg, hogy a vizsgálóbizottság első érdemi ülésén e célból fenntartott időben adják elő nézeteiket. E harmadik felek mindegyike jelen lehet az ülés teljes ideje alatt.
Hivatalos ellenérvelésre a vizsgálóbizottság második érdemi ülésén kerül sor. A bepanaszolt fél jogosult elsőként felszólalni, őt követi a panaszos fél. Mindkét félnek az ülést megelőzően írásban kell a ellenérveit a vizsgálóbizottságnak benyújtania.
A bizottság bármikor feltehet kérdéseket a feleknek és felvilágosítást kérhet tőlük akár az ülés folyamán, akár írásban.
A vitában részt vevő feleknek és bármelyik – az ezen Egyetértés 10. cikke szerint a szempontjainak előadására meghívott – harmadik félnek szóban elmondott állásfoglalását írásban is a vizsgálóbizottság rendelkezésére kell bocsátani.
A teljes átláthatóság érdekében, a fenti 5. és 9. pontokban leírt, benyújtás, ellenérvelés és előterjesztés mindkét fél jelenlétében történik. Ezen túlmenően, a felek minden írásos előterjesztését, beleértve a jelentés leíró részéhez fűzött megjegyzéseket és a vizsgálóbizottság által feltett kérdésekre adott válaszokat is, a másik fél vagy felek rendelkezésére kell bocsátani.
Bármely, az adott vizsgálóbizottságra jellemző, kiegészítő eljárások.
A vizsgálóbizottsági munka javasolt időbeosztása:
a) |
A felek első írásos előterjesztésének beérkezése: |
|
1. a panaszos féltől: |
3–6 hét |
|
2. a bepanasztolt féltől: |
2–3 hét |
|
b) |
A felekkel sorra kerülő első érdemi ülés napja, ideje és helye; harmadik féllel tartott ülés |
1–2 hét |
c) |
A felek írásos ellenérveinek beérkezése |
2–3 hét |
d) |
A felekkel sorra kerülő második érdemi ülés napja, ideje és helye |
1–2 hét |
e) |
A felek részére készülő jelentés leíró részének benyújtása |
2–4 hét |
f) |
A felek a jelentés leíró részéhez fűzött megjegyzéseinek beérkezése |
2 hét |
g) |
Az időközi jelentés – beleértve a megállapításokat és következtetéseket is – átnyújtása a feleknek |
2–4 hét |
h) |
Határidő a fél számára a jelentés részlete(i) áttekintésének kérésére |
1 hét |
i) |
A vizsgálóbizottsági felülvizsgálat időszaka, beleértve a felekkel történő lehetséges kiegészítő megbeszélést is |
2 hét |
j) |
A végleges jelentés átnyújtása a vita résztvevőinek |
2 hét |
k) |
A végleges jelentés kiadása a tagoknak |
3 hét |
A fenti időrend előre nem látható fejlemények fényében változhat. Szükség esetén a felekkel további megbeszélések is kitűzhetők.
4. FÜGGELÉK
SZAKÉRTŐI FELÜLVIZSGÁLATI CSOPORTOK
Az alábbi szabályokat és eljárásokat kell alkalmazni a 13. cikk 2. pontjának rendelkezései alapján létrehozott szakértői felülvizsgálati csoportok alakításánál:
A szakértői felülvizsgálati csoportok a vizsgálóbizottság hatáskörébe tartoznak. Feladatkörüket és részletes munkarendjüket a vizsgálóbizottság határozza meg, és a bizottságnak jelentenek.
A szakértői felülvizsgálati csoportokban való részvétel a szóban forgó kérdésben szakmailag ranggal és tapasztalattal bíró személyekre korlátozódik.
A vitában részt vevő felek állampolgárai nem szolgálhatnak a szakértői felülvizsgálati csoportban a vitában részt vevő felek közös megállapodása nélkül, kivéve az olyan rendkívüli körülményeket, amikor a bizottság úgy ítéli meg, hogy a speciális tudományos szakértelem másképp nem biztosítható. A vitában részt vevő felek kormánytisztviselői nem szolgálhatnak a szakértői felülvizsgálati csoportban. A szakértői felülvizsgálati csoportok tagjai csak személyes minőségükben járnak el, kormány vagy valamely szervezet képviseletében nem. Kormányok vagy szervezetek ennélfogva nem adhatnak nekik utasítást szakértői felülvizsgálati csoport elé tartozó ügyekben.
A szakértői felülvizsgálati csoportok konzultálhatnak és információt és technikai tanácsot kérhetnek bármilyen forrásból, amit indokoltnak látnak. Mielőtt a szakértői felülvizsgálati csoport valamely tag fennhatósága alá tartozó forrásból kíván ilyen információhoz vagy tanácshoz jutni, tájékoztatnia kell erről az illető tag kormányát. A szakértői felülvizsgálati csoportnak az általa szükségesnek és megfelelőnek ítélt információ kérésére a tagoknak azonnali és teljes körű választ kell adniuk.
A vitában részt vevő felek a szakértői felülvizsgálati csoportnak adott összes releváns információhoz hozzájuthatnak, kivéve, ha az bizalmas természetű. A szakértői felülvizsgálati csoportoknak adott bizalmas természetű információ az információt adó kormány, szervezet vagy személy hivatalos hozzájárulása nélkül nem adható ki. Ha a szakértői felülvizsgálati csoporttól ilyen jellegű információra van igény, de az információ kiadására a szakértői felülvizsgálati csoportnak nincs felhatalmazása, az információt adó kormánynak, szervezetnek vagy személynek nem bizalmas összefoglalót kell készítenie erről az információról.
A szakértői felülvizsgálati csoport jelentéstervezetét átadja a vitában részt vevő feleknek észrevételezésre, és azokat végleges jelentésében, amelyet a vizsgálóbizottságnak való beterjesztéskor a vitában részt vevő feleknek is átad, megfelelő módon figyelembe veszi. A szakértői felülvizsgálati csoport végleges jelentésének csak tanácsadó szerepe van.
3. MELLÉKLET
Kereskedelempolitikai felülvizsgálati mechanizmus
A tagok ezennel az alábbiakban állapodnak meg:
A. Célkitűzések
A kereskedelempolitikai felülvizsgálati mechanizmus (KPFM) célja az ahhoz való hozzájárulás, hogy a tagok pontosabban betartsák a multilaterális kereskedelmi megállapodásokban, és ahol alkalmazásra kerülnek, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban lefektetett szabályokat, szabályozásokat és kötelezettségeket, és ennélfogva az ahhoz való hozzájárulás, hogy a multilaterális kereskedelmi rendszer, a tagok kereskedelempolitikája és gyakorlata nagyobb átláthatóságának és nagyobb fokú megértésének elérése révén, zavartalanabbul működjön. Ennek megfelelően a felülvizsgálati mechanizmus lehetővé teszi az egyes tagok kereskedelempolitikái és gyakorlatai teljes körének, valamint azoknak a multilaterális kereskedelmi rendszer működésére gyakorolt hatásának rendszeres együttes felmérését és értékelését. Nem célja azonban alapul szolgálni a Megállapodások szerinti konkrét kötelezettségek érvényesítéséhez vagy a vitarendezési eljárásokhoz, vagy ahhoz, hogy a tagok számára új politikai kötelezettségek vállalását írják elő.
A felülvizsgálati mechanizmus szerinti áttekintés, a releváns mértékig, az érintett tag szélesebb értelemben vett gazdasági és fejlesztési szükségleteinek, politikáinak és céljainak tükrében, külső környezetének figyelembevételével folyik. Mindazonáltal a felülvizsgálati mechanizmus feladata annak megvizsgálása, hogy a tag kereskedelempolitikája és gyakorlata hogyan hat a multilaterális kereskedelmi rendszerre.
B. Hazai átláthatóság
A tagok elismerik, hogy mind a tagok gazdaságai, mind a multilaterális kereskedelmi rendszer számára nagy értékkel bír a kereskedelempolitikai ügyekben való kormányzati döntéshozatal hazai átláthatósága, és egyetértenek abban, hogy saját rendszerükön belül ösztönzik és támogatják a nagyobb átláthatóságot, elismerve, hogy a hazai átláthatóság megvalósításának önkéntes alapon kell történnie, figyelembe véve minden egyes tag politikai és jogrendszerét.
C. A felülvizsgálat eljárásai
Ezennel létrejön a Kereskedelempolitikai Felülvizsgálati Testület (a továbbiakban: KPFT) a kereskedelempolitikai felülvizsgálatok elvégzésére.
Minden tag kereskedelempolitikája és gyakorlata időszakonként ismétlődő felülvizsgálat tárgya. A felülvizsgálatok gyakoriságának megállapításakor a meghatározó tényező a tagoknak a multilaterális kereskedelmi rendszer működésére gyakorolt hatása lesz, amit egy közelmúltbeli reprezentatív időszakban a világkereskedelemből való részesedésük alapján határoznak meg. Az így azonosított első négy kereskedelmi szereplő (az Európai Közösséget egynek számolva) kétévenként lesz felülvizsgálat tárgya. A következő tizenhat négyévenként kerül felülvizsgálatra. A többi tag hatévente kerül sorra, kivéve a legkevésbé fejlett ország tagokat, melyek esetében hosszabb időszak is kiköthető. Egyetértés van arról, hogy az egynél több tagra érvényes, közös külső politikával rendelkező gazdasági szereplők felülvizsgálata kiterjed a kereskedelmet érintő politika valamennyi elemére, beleértve az egyes tagok vonatkozó politikáit és gyakorlatait. Kivételes esetben, ha valamely tag kereskedelempolitikájában vagy gyakorlatában olyan változás következik be, amely kereskedelmi partnereire is jelentős hatást gyakorolhat, a KPFT, konzultációk után, felkérheti az érintett tagot soron következő felülvizsgálatának előre hozására.
A KPFT ülésein folyó vitákra az A) pontban meghatározott célok az irányadók. Ezen viták középpontjában annak a tagnak a kereskedelempolitikája és gyakorlata áll, amely a felülvizsgálati mechanizmus keretében lefolytatott áttekintés tárgya.
A KPFT a felülvizsgálatok lefolytatására alaptervet dolgoz ki. Megvitathatja és tudomásul veheti a tagok új fejleményekről tett jelentéseit. A KPFT, a közvetlenül érintett tagokkal konzultálva, minden évre felülvizsgálati ütemtervet dolgoz ki. Konzultálva a felülvizsgálat alatt álló taggal vagy tagokkal, az elnök vitavezetőket választhat ki, akik a KPFT-ben személyes minőségükben vezetik be a vitát.
A KPFT a következő dokumentációkra alapozza munkáját:
teljes körű jelentés, amelyre a D. pont hivatkozik és amelyet a felülvizsgálat alatt álló tag vagy tagok adnak be,
jelentés, amelyet a Titkárság fogalmaz meg saját felelősségére, a számára hozzáférhető, valamint az érintett tag vagy tagok által rendelkezésére bocsátott információk alapján. A Titkárságnak törekednie kell arra, hogy az érintett taggal vagy tagokkal tisztázza az azok kereskedelempolitikájával és gyakorlatával kapcsolatos kérdéseket.
A felülvizsgálat alatt álló tag és a Titkárság jelentését, a KPFT vonatkozó ülésének jegyzőkönyvével együtt, a felülvizsgálat befejeztével haladéktalanul nyilvánosságra hozzák.
E dokumentumokat eljuttatják a Miniszteri Konferenciához, amely tudomásul veszi azokat.
D. Jelentéstétel
A lehető legteljesebb átláthatóság elérése érdekében minden egyes tag rendszeresen jelent a KPFT-nek. A teljes körű jelentések – megegyezés szerinti formátumban, amiről a KPFT dönt – bemutatják az érintett tag vagy tagok által folytatott kereskedelempolitikát és gyakorlatot. E formátum kezdetben az 1989. július 19-i döntés szerinti országtanulmányok vázlatos formátumán alapul (BISD 36S/406-409), szükség szerint módosítva, hogy a jelentések tartalma kiterjedjen a kereskedelempolitikának az 1. mellékletben megtalálható multilaterális kereskedelmi megállapodásokban, és - ahol alkalmazásra kerül - a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban foglalt minden vonatkozására. Ezt a formátumot a KPFT a tapasztalatok fényében átdolgozhatja. A felülvizsgálatok között a tagok rövid jelentésekben számolnak be a kereskedelempolitikájukban bekövetkezett jelentős változásokról; évenként friss statisztikai információkat szolgáltatnak az egyeztetett formátumnak megfelelően. Különös figyelmet fordítanak a legkevésbé fejlett ország tagok számára jelentéseik összeállításánál adódó nehézségekre. A Titkárság, kérésre, technikai segítséget tesz hozzáférhetővé a fejlődő ország tagok és különösen a legkevésbé fejlett ország tagok számára. A jelentésben foglalt információkat a lehető legteljesebb mértékben összhangba kell hozni a multilaterális kereskedelmi megállapodások, és – ahol alkalmazásra kerülnek – a plurilaterális kereskedelmi megállapodások rendelkezései alapján tett bejelentésekkel.
E. Kapcsolat az 1994. évi GATT fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezéseivel és a GATS-szal
A tagok elismerik, hogy azon kormányok számára, amelyek az 1994. évi GATT fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezései vagy a GATS alapján is teljes konzultációra kötelezettek, szükséges a terhek minimalizálása. E célból a KPFT elnöke, az érintett taggal vagy tagokkal és a Fizetésimérleg-korlátozásokkal Foglalkozó Bizottság elnökével konzultálva, olyan adminisztratív megoldást dolgoz ki, amely összhangba hozza a kereskedelempolitikai felülvizsgálatok rendes ütemét a fizetési mérleggel kapcsolatos konzultációk ütemtervével, de amely a kereskedelempolitikai felülvizsgálatot 12 hónapnál hosszabb idővel nem halasztja el.
F. A mechanizmus értékelése
A KPFT, nem később mint öt évvel a WTO-egyezmény hatálybalépése után, értékelést készít a KPFM működéséről. Az értékelés eredményét a Miniszteri Konferencia elé terjesztik. Ezt követően a KPFT az általa meghatározott időközönként, illetve a Miniszteri Konferencia kérésének megfelelően, értékelheti a KPFM-et.
G. A nemzetközi kereskedelmi környezet fejleményeinek áttekintése
A KPFT évenként áttekintést készít a nemzetközi kereskedelmi környezetnek a multilaterális kereskedelmi rendszerre ható fejleményeiről. Az áttekintést segíti a főigazgató éves jelentése, amely leírja a WTO főbb tevékenységeit és kiemeli a kereskedelmi rendszert befolyásoló, jelentős politikai kérdéseket.
ZÁRÓOKMÁNY
a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója eredményeinek összegzéséről
Marrakesh, 1994. április 15.
A kormányok és az Európai Közösségek képviselői, a Kereskedelmi Tárgyalások Bizottsága tagjai, akik a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának lezárása érdekében üléseznek, megállapodnak abban, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (e záróokmányban a továbbiakban: WTO-egyezmény), valamint a csatolt miniszteri nyilatkozatok és határozatok, illetve a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokról szóló egyetértés összegzik tárgyalásaik eredményeit, és e záróokmány szerves részét képezik.
E záróokmány aláírásával a képviselők megállapodnak abban, hogy
a WTO-egyezményt illetékes hatóságaikhoz megvitatásra benyújtják a megállapodás saját eljárásaikkal összhangban történő jóváhagyása céljából; és
elfogadják a miniszteri nyilatkozatokat és határozatokat.
A képviselők egyetértenek abban, hogy a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának valamennyi résztvevője (a továbbiakban: résztvevők) részéről kívánatos a WTO-egyezmény elfogadása, hogy az 1995. január 1-jén, vagy ezt követően a lehető leghamarabb hatályba léphessen. A miniszterek a Punta del Este-i miniszteri nyilatkozat utolsó bekezdésével összhangban, legkésőbb 1994 végén üléseznek, hogy határozzanak az eredmények nemzetközi megvalósításáról, beleértve azok hatálybalépésének időpontját.
A képviselők megállapodnak abban, hogy a WTO-egyezmény XIV. cikkével összhangban aláírással vagy más módon történő elfogadásra valamennyi résztvevő számára teljes egészében nyitva áll. A WTO-egyezmény 4. mellékletében szereplő plurilaterális kereskedelmi megállapodás elfogadására és hatálybalépésére a szóban forgó plurilaterális kereskedelmi megállapodás rendelkezései az irányadók.
Azon résztvevőknek, melyek nem szerződő felei az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezménynek, a WTO-egyezmény elfogadása előtt először tárgyalásokat kell folytatniuk az általános egyezményhez való csatlakozásukról, és annak szerződő feleivé kell válniuk. Azon résztvevők számára, akik a záróokmány keltének napján az általános egyezménynek nem szerződő felei, az ütemterv nem végleges, és az általános egyezményhez való csatlakozásuk, valamint a WTO-egyezmény elfogadása céljából később kerül kidolgozásra.
E záróokmányt és a hozzá csatolt szövegeket az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatójánál helyezik letétbe, aki minden résztvevő számára haladéktalanul eljuttat egy hiteles másolatot.
Kelt Marrakesh-ben, az ezerkilencszázkilencvennegyedik év április havának tizenötödik napján, egyetlen eredeti példányban, angol, francia és spanyol nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.
[A záróokmány aláírásra váró példányában szerepeltetendő aláírások felsorolása]
HATÁROZAT A LEGKEVÉSBÉ FEJLETT ORSZÁGOK ÉRDEKÉBEN TETT INTÉZKEDÉSEKRŐL
A MINISZTEREK,
felismerve a legkevésbé fejlett országok helyzetét, valamint a világ kereskedelmi rendszerében való hatékony részvételük biztosításának és a kereskedelmi lehetőségeik javítását célzó további intézkedések megtételének szükségességét;
felismerve a legkevésbé fejlett országoknak a piacra jutás terén jelentkező egyedi igényeit, ahol a folyamatos preferenciális piacra jutás továbbra is alapvető eszköze a kereskedelmi lehetőségeik javításának;
újólag megerősítve a fejlődő országokra vonatkozó megkülönböztetett és kedvezőbb elbánásról, viszonosságról és teljesebb részvételről szóló, 1979. november 28-i határozat 2. pontja d) alpontjában, valamint 6. és 8. pontjában szereplő, a legkevésbé fejlett országokra vonatkozó rendelkezések teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségvállalásukat;
tekintettel a résztvevőknek a Punta del Este-i miniszteri nyilatkozat I. része B. szakasza vii. pontjában szereplő kötelezettségvállalására;
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK: amennyiben az Uruguayi Forduló során tárgyalt okmányokban még nem írták elő, a legkevésbé fejlett országoknak – függetlenül attól, hogy elfogadták-e ezeket az okmányokat, és addig, amíg ebben a kategóriában maradnak – a fenti okmányokban meghatározott általános szabályok betartása mellett kizárólag olyan mértékben kell kötelezettségeket és engedményeket vállalniuk, amely összhangban áll egyéni fejlődésükkel, pénzügyi és kereskedelmi szükségleteikkel, valamint adminisztratív és intézményi képességeikkel. A legkevésbé fejlett országok 1994. április 15-étől további egyéves időszakot kapnak, hogy ütemterveiket a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény XI. cikkében előírtak szerint benyújtsák.
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
a legkevésbé fejlett országok érdekében, ezen belül az Uruguayi Forduló összefüggésében tett valamennyi különleges és megkülönböztetett intézkedés eredményes végrehajtását többek között rendszeres felülvizsgálatok révén kell biztosítani.
az Uruguayi Forduló során elfogadott, tarifális és nem tarifális intézkedésekre vonatkozó, a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségébe tartozó termékeket érintő legnagyobb kedvezményes engedményeket a lehetőségekhez mérten autonóm módon, előzetesen és egy lépésben végre lehet hajtani. Mérlegelni kell a GSP és egyéb rendszerek további fejlesztését a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségébe tartozó termékek tekintetében.
A különböző megállapodásokban és okmányokban meghatározott szabályokat, valamint az Uruguayi Forduló átmeneti rendelkezéseit a legkevésbé fejlett országok tekintetében rugalmas és segítő módon kell alkalmazni. Ebből a célból együttműködésre készen kell figyelembe venni a legkevésbé fejlett országok által a megfelelő tanácsok és bizottságok felé tett, konkrét és megalapozott észrevételeket.
A behozatali mentességi intézkedések, valamint az 1947. évi GATT XXXVII. cikke (3) bekezdésének c) pontjában és az 1994. évi GATT megfelelő rendelkezésében említett egyéb intézkedések alkalmazása során külön figyelmet kell fordítani a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségeire.
A legkevésbé fejlett országok lényegesen megnövelt technikai segítséget kapnak termelt és kivitt termékeik, illetve szolgáltatásaik körének fejlesztéséhez, megerősítéséhez és változatossá tételéhez, valamint az értékesítés ösztönzéséhez, hogy képesek legyenek teljes mértékben kihasználni a liberalizált piacra jutás előnyeit;
MEGÁLLAPODNAK, hogy figyelemmel kísérik a legkevésbé fejlett országok egyedi igényeit, és továbbra is keresik olyan pozitív intézkedések elfogadásának lehetőségét, melyek megkönnyítik ezen országok kereskedelmi lehetőségeinek bővítését.
NYILATKOZAT A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZETNEK A GLOBÁLIS GAZDASÁGI DÖNTÉSHOZATAL NAGYOBB MÉRTÉKŰ KÖVETKEZETESSÉGÉNEK ELÉRÉSÉHEZ VALÓ HOZZÁJÁRULÁSÁRÓL
1. A miniszterek felismerik, hogy a világgazdaság globalizációja az egyes országok által folytatott gazdasági politikák között egyre növekvő számú kölcsönhatáshoz vezetett, beleértve a gazdasági döntéshozatal szerkezeti, makrogazdasági, kereskedelmi, pénzügyi és fejlesztési kérdései közötti kölcsönhatásokat is. A fenti politikák közötti összhang megteremtésének feladata nemzeti szinten elsősorban a kormányokra hárul, de azok nemzetközi következetessége fontos és értékes elem e politikák nemzeti szintű hatékonyságának biztosítása terén. Az Uruguayi Forduló során született megállapodás azt mutatja, hogy minden résztvevő kormány elismeri, hogy a liberális kereskedelmi politikák hozzájárulnak saját gazdaságuk, valamint a világgazdaság egésze egészséges növekedéséhez és fejlődéséhez.
2. A gazdasági politika minden egyes területének sikeres működése hozzájárul más területek fejlődéséhez is. Az átváltási árfolyamok rendezettebb gazdasági és pénzügyi háttéren alapuló nagyobb mértékű stabilitása hozzájárul a kereskedelem bővüléséhez, a fenntartható növekedéshez és fejlődéshez, valamint a külső eredetű egyensúlyhiányok helyreállításához. A gazdasági növekedés és fejlődés biztosításának elősegítéséhez a fejlődő országok számára kedvezményes és nem kedvezményes, pénzügyi és új értéket létrehozó beruházási források megfelelő és időszerű folyósítására, valamint az adósságproblémák kezelésére irányuló további erőfeszítésekre van szükség. A kereskedelem liberalizációja növekvő jelentőségű összetevője a gyakran jelentős átmeneti szociális költségekkel járó, számos ország által végzett kiigazítási programok sikerének. Ebben az összefüggésben a miniszterek tudomásul veszik a Világbank és az IMF szerepét a kereskedelem liberalizációját érintő kiigazítás támogatásában, beleértve a mezőgazdasági kereskedelmi reformokból származó rövid távú költségeket viselő, nettó élelmiszer-importáló országok támogatását is.
3. Az Uruguayi Forduló pozitív kimenetele nagy előrelépés a következetes és egymást kiegészítő jellegű nemzetközi gazdasági politikák felé. Az Uruguayi Forduló eredményei minden ország számára biztosítják a piacra jutás bővülését, valamint a megerősített, multilaterális kereskedelmi szabályok keretét. Biztosítják továbbá, hogy a kereskedelempolitikát átláthatóbban, valamint a nyitott kereskedelmi környezet által a hazai versenyképességre kifejtett jótékony hatások alaposabb ismeretével folytassák. Az Uruguayi Forduló eredményeként született, megerősített, multilaterális kereskedelmi szabályok képesek szélesebb fórumot teremteni a liberalizáció számára, hozzájárulni a hatékonyabb felügyelethez, és biztosítani a multilaterális megállapodásokban szereplő szabályok és elvek szigorú betartását. Ezek az eredmények azt jelentik, hogy a kereskedelempolitika a jövőben fontosabb szerepet játszhat a globális gazdasági döntéshozatal következetességének biztosításában.
4. A miniszterek ugyanakkor elismerik, hogy a kereskedelmen kívül gyökerező nehézségeket nem lehet kizárólag a kereskedelem terén tett intézkedésekkel orvosolni. Ez hangsúlyozza a globális gazdasági döntéshozatal egyéb elemeinek javítását célzó, az Uruguayi Fordulón elért eredmények hatékony végrehajtásának kiegészítése érdekében tett erőfeszítések fontosságát.
5. A gazdaságpolitika különböző kérdései közötti kapcsolatok szükségessé teszik, hogy a fenti területek mindegyikéért felelős nemzetközi intézmények következetes, és egymást kölcsönösen támogató politikákat folytassanak. A Kereskedelmi Világszervezetnek ezért valamennyi intézmény feladatának, titoktartási követelményeinek és a döntéshozatali eljárásai szükséges autonómiájának tiszteletben tartása mellett együttműködést kell folytatnia és kialakítania a monetáris és fiskális ügyekért felelős nemzetközi szervezetekkel, anélkül, hogy a kormányokkal szemben kölcsönös feltételrendszereket vagy további feltételeket támasztana. A miniszterek felkérik továbbá a WTO főigazgatóját, hogy a globális gazdasági döntéshozatal nagyobb mértékű következetességének elérése céljából a Nemzetközi Valutaalap ügyvezető igazgatójával és a Világbank elnökével együtt tekintsék át a WTO feladatainak a Bretton Woods-i intézményekkel folytatott együttműködésre ható következményeit, valamint az ilyen együttműködés lehetséges formáit.
HATÁROZAT A BEJELENTÉSI ELJÁRÁSOKRÓL
A miniszterek úgy határoznak, hogy a miniszteri konferencia számára javasolják a bejelentési eljárások javításáról és felülvizsgálatáról szóló, alább szereplő határozat elfogadását.
A TAGOK,
azzal az óhajjal, hogy javítsák a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (a továbbiakban: WTO-egyezmény) szerinti bejelentési eljárások működését, és ezáltal hozzájáruljanak a tagállamok kereskedelmi politikáinak átláthatóságához, és az e célból létrehozott felügyeleti rendelkezések hatékonyságához;
emlékeztetve a WTO-egyezmény szerinti közzétételi és bejelentési kötelezettségekre, beleértve az egyes csatlakozási jegyzőkönyvek, mentességek, valamint a tagokkal kötött egyéb megállapodások szerint vállalt köztelezettségeket;
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. Általános bejelentési kötelezettség
A tagok újólag megerősítik a multilaterális kereskedelmi megállapodások, illetve adott esetben a plurilaterális kereskedelmi megállapodások szerinti kötelezettségvállalásaikat a közzététel és a bejelentés tekintetében.
A tagok emlékeztetnek a bejelentésről, konzultációról, vitarendezésről és felügyeletről szóló, 1979. november 28-án elfogadott egyetértésben (BISD 26S/210) meghatározott kötelezettségvállalásaikra. Tekintettel azon kötelezettségvállalásukra, hogy az 1994. évi GATT működését érintő kereskedelmi intézkedések elfogadását a lehető legnagyobb mértékben be kell jelenteniük, mely esetben a bejelentés maga nem sérti az intézkedések összhangját a multilaterális kereskedelmi megállapodásokkal, illetve adott esetben a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokkal, sem az említett megállapodások szerinti jogokat és kötelezettségeket érintő jellegüket, a tagok számára megfelelő esetben az intézkedések csatolt jegyzéke az irányadó. A tagok ezért megállapodnak, hogy az ilyen intézkedések bevezetésére vagy módosítására az 1979. évi egyetértésben szereplő bejelentési kötelezettség vonatkozik.
II. A bejelentések központi hivatala
A Titkárság felügyelete alatt létrejön a bejelentések központi hivatala. Amíg a tagok továbbra is a meglevő bejelentési eljárásokat követik, a Titkárság biztosítja, hogy a központi hivatal nyilvántartsa az érintett tag által tett intézkedéssel kapcsolatban szolgáltatott információ azon elemeit, melyek az intézkedés céljára, a kereskedelem általa lefedett részére, valamint a bejelentés alapjául szolgáló előírásra vonatkoznak. A központi hivatal a tagok és a kötelezettség alapján egyaránt nyilvántartja az adatokat.
A központi hivatal minden tagot évente értesít azokról a rendszeres bejelentési kötelezettségekről, amelyeknek a következő év során az adott tagnak várhatóan eleget kell tennie.
A központi hivatal felhívja az egyes tagok figyelmét a teljesítetlenül maradt rendszeres bejelentési kötelezettségeikre.
A központi hivatal által nyilvántartott, az egyes bejelentésekre vonatkozó információkat kérésre a szóban forgó bejelentés megismerésére jogosult bármely tag megkapja.
III. A bejelentési kötelezettségek és eljárások felülvizsgálata
Az Árukereskedelmi Tanács vállalja, hogy felülvizsgálja a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő megállapodások szerinti bejelentési kötelezettségeket és eljárásokat. A felülvizsgálatot egy munkacsoport végzi, amelyben bármely tag részt vehet. A csoport a WTO-egyezmény hatálybalépésének napját követően haladéktalanul létrejön.
A munkacsoport feladatmeghatározása a következő:
MELLÉKLET
AZ ÉRTESÍTÉSI KÖTELEZETTSÉG ALÁ TARTOZÓ INTÉZKEDÉSEK INDIKATÍV LISTÁJA ( 214 )
Vámtarifa (ezen belül a lekötések köre és alkalmazási területe, a GSP rendelkezések, szabadkereskedelmi területek/vámuniók tagjai esetében alkalmazott vámtételek, egyéb preferenciák)
Vámkontingensek és pótdíjak
MennyiségI korlátozások, beleértve az önkéntes exportkorlátozást és a behozatalt érintő rendes forgalomba hozatali szabályokat
Egyéb nem tarifális intézkedések, mint az engedélyezési és összekeverési követelmények; változó lefölözések
Vámérték-megállapítás
Származási szabályok
Közbeszerzés
Technikai akadályok
Védintézkedések
Dömpingellenes intézkedések
Kiegyenlítő intézkedések
Exportadók
Exporttámogatások, adómentességek és kedvezményes exportfinanszírozás
Szabadkereskedelmi övezetek, beleértve a vámszabadterületen végzett gyártást
Exportkorlátozások, beleértve az önkéntes exportkorlátozást és a behozatalt érintő rendes forgalomba hozatali szabályokat
Egyéb kormányzati segítségnyújtás, beleértve a támogatásokat, adómentességeket
Az állami kereskedelmet folytató vállalkozások szerepe
A behozatallal és kivitellel kapcsolatos devizaellenőrzés
Kormányzati megbízáson alapuló kompenzációs kereskedelem
A WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó bármely egyéb intézkedés
NYILATKOZAT A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZET ÉS A NEMZETKÖZI VALUTAALAP KAPCSOLATÁRÓL
A MINISZTEREK,
tudomásul véve az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap között fennálló szoros kapcsolatot, valamint az 1947. évi GATT fenti kapcsolatra irányadó rendelkezéseit, különösen az 1947. évi GATT XV. cikkét;
felismerve a résztvevők arra irányuló vágyát, hogy a Kereskedelmi Világszervezet és a Nemzetközi Valutaalap között a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó területek tekintetében fennálló kapcsolat azokon a rendelkezéseken alapuljon, melyek az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap közötti kapcsolatra nézve irányadók voltak;
újólag megerősítik, hogy a záróokmány eltérő rendelkezése hiányában a WTO és a Nemzetközi Valutaalap között a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó területek tekintetében fennálló kapcsolat azokon a rendelkezéseken fog alapulni, melyek az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap közötti kapcsolatra nézve irányadók voltak.
HATÁROZAT A LEGKEVÉSBÉ FEJLETT ÉS A NETTÓ ÉLELMISZER-IMPORTÁLÓ FEJLŐDŐ ORSZÁGOKAT ÉRINTŐ REFORMPROGRAM LEHETSÉGES NEGATÍV HATÁSAIRA VONATKOZÓ INTÉZKEDÉSEKRŐL
1. A miniszterek elismerik, hogy az Uruguayi Forduló eredményeinek fokozatos végrehajtása egészében a kereskedelem bővülése és a gazdasági növekedés növekvő lehetőségeit fogja megteremteni valamennyi résztvevő számára.
2. A miniszterek elismerik, hogy a mezőgazdaság terén zajló kereskedelem nagyobb liberalizációjához vezető reformprogram során a legkevésbé fejlett és a nettó élelmiszer-importáló országok negatív hatásokat tapasztalhatnak a külső forrásból ésszerű feltételek szerint behozott alapvető élelmiszerek megfelelő kínálatának elérhetősége terén, beleértve az alapvető élelmiszerek kereskedelmi behozatala rendes szintjeinek finanszírozása terén jelentkező rövid távú nehézségeket is.
3. A miniszterek ezek alapján megfelelő mechanizmusok létrehozásáról állapodnak meg annak biztosítása érdekében, hogy az Uruguayi Fordulónak a mezőgazdaság terén zajló kereskedelemmel kapcsolatos eredményei ne befolyásolják hátrányosan az élelmiszersegély olyan szintű elérhetőségét, amely elegendő a fejlődő országok, különösen a legkevésbé fejlett és a nettó élelmiszer-importáló országok élelmiszer-szükségleteinek megfelelő segítségnyújtás folytatásához. A miniszterek e célból megállapodnak, hogy:
ellenőrzik az 1986. évi élelmiszersegély-egyezmény szerinti Élelmiszer-segélyezési Bizottság által időszakosan megállapított élelmiszersegély szintjét, és a megfelelő fórumon tárgyalásokat kezdeményeznek élelmiszersegélyre vonatkozó olyan szintű kötelezettségvállalások elérése érdekében, amelyek elegendőek a fejlődő országokban a reformprogram alatt felmerülő jogos szükségletek kielégítésére;
iránymutatásokat fogadnak el annak biztosítására, hogy a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országok az 1986. évi élelmiszersegély-egyezmény IV. cikkével összhangban növekvő arányban kapjanak teljesen térítésmentes formában és/vagy megfelelő kedvezményes feltételekkel alapvető élelmiszereket;
segélyezési programjaik keretében alaposan megvitatják a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országoknak nyújtandó technikai és pénzügyi segítségre vonatkozó, a mezőgazdasági termelékenységük és infrastruktúrájuk javítását célzó kéréseket.
4. A miniszterek megállapodnak továbbá annak biztosításában, hogy a mezőgazdasági exporthitelekre vonatkozó bármely megállapodás megfelelően rendelkezzen a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országokra vonatkozó eltérő elbánásról.
5. A miniszterek elismerik, hogy az Uruguayi Forduló eredményeként bizonyos fejlődő országok a kereskedelmi behozatal rendes szintjeinek finanszírozása terén rövid távú nehézségeket tapasztalhatnak, és a finanszírozási nehézségek orvoslása érdekében ezek az országok jogosultak lehetnek arra, hogy a kiigazítási programok keretében a meglevő lehetőségek vagy esetleg kialakítandó lehetőségek szerint részesüljenek a nemzetközi pénzügyi intézmények forrásaiból. Ebben a tekintetben a miniszterek tudomásul veszik az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatója által a Nemzetközi Valutaalap ügyvezető igazgatójával és a Világbank elnökével folytatott konzultációkról készített jelentés 37. cikkét (MTN.GNG/NG14/W/35).
6. E határozat rendelkezéseit a miniszteri konferencia rendszeresen felülvizsgálja, és e határozat nyomon követését szükség esetén a Mezőgazdasági Bizottság ellenőrzi.
HATÁROZAT AZ ÁRUKNAK A TEXTIL- ÉS RUHÁZATI TERMÉKEKRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS 2. CIKKÉNEK (6) BEKEZDÉSÉBE TÖRTÉNŐ ELSŐ FELVÉTELÉNEK BEJELENTÉSÉRŐL
A miniszterek megállapodnak, hogy a textil- és ruházati termékekről szóló megállapodás 2. cikke (1) bekezdése alá tartozó korlátozásokat fenntartó résztvevők a fenti megállapodás 2. cikke (6) bekezdésének megfelelően foganatosítandó intézkedésekre vonatkozóan legkésőbb 1994. október 1-jéig minden adatot bejelentenek a GATT Titkárságának. A GATT Titkársága a fenti bejelentéseket tájékoztatás céljából haladéktalanul megküldi a többi résztvevőnek. Ezeket a bejelentéseket a textil- és ruházati termékekről szóló egyezmény 2. cikkének (21) bekezdése céljából a Textilipari Felügyeleti Szerv rendelkezésére bocsátják, amint az létrejön.
HATÁROZAT A WTO-ISO SZABVÁNYOK INFORMÁCIÓS RENDSZERÉRŐL SZÓLÓ, JAVASOLT EGYETÉRTÉSRŐL
A miniszterek úgy határoznak, hogy javasolják, a Kereskedelmi Világszervezet kössön egyetértést a Nemzetközi Szabványügyi Szervezettel (ISO) olyan információs rendszer létrehozásáról, amelynek keretében:
az Isonet tagjai a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás 3. mellékletében szereplő, a szabványok elkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozó helyes gyakorlat kódexének C. és J. bekezdésében említett bejelentéseket az ott megjelölt módon az ISO/IEC genfi információs központjába továbbítják;
a következő (alfa)numerikus osztályozási rendszereket kell használni a J. bekezdésben említett munkaprogramok során:
szabványosztályozási rendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el a tárgyára vonatkozóan;
a stádiumot jelölő kódrendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el a szabvány fejlesztési stádiumára vonatkozóan; e célból legalább öt fejlesztési stádiumot kell megkülönböztetni: 1. az a stádium, amelyben a szabvány kialakítására vonatkozó határozat megszületett, de a technikai munka még nem kezdődött el; 2. az a stádium, amelyben a technikai munka már megindult, de a vélemények benyújtására szolgáló időszak még nem kezdődött el; 3. az a stádium, amelyben a vélemények benyújtására szolgáló időszak már elkezdődött, de még nem telt le; 4. az a stádium, amelyben a vélemények benyújtására szolgáló időszak már letelt, de a szabványt még nem fogadták el; és 5. az a stádium, amelyben a szabványt elfogadták;
az összes nemzetközi szabványra kiterjedő azonosító rendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el az alapul felhasznált nemzetközi szabvány(ok)ra vonatkozóan;
az ISO/IEC információs központja a helyes gyakorlat kódexének C. bekezdésében említett bármely bejelentés egy másolatát azonnal eljuttatja a Titkárságnak;
az ISO/IEC információs központja rendszeresen közzéteszi a számára a helyes gyakorlat kódexének C. és J. bekezdése szerint megküldött bejelentésekben szereplő információkat; ez a kiadvány, amelyért ésszerű díjat lehet felszámítani, az Isonet valamennyi tagja számára, és a Titkárságon keresztül a WTO tagjai számára is elérhető.
HATÁROZAT AZ ISO/IEC INFORMÁCIÓS KÖZPONTJA KIADVÁNYAINAK FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL
A miniszterek úgy határoznak, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény 1.A. mellékletében szereplő, a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás 13. cikke (1) bekezdésének megfelelően az említett megállapodással létrehozott bizottság, a Kereskedelem Technikai Akadályainak Bizottsága a konzultációra és vitarendezésre vonatkozó rendelkezések sérelme nélkül évente legalább egyszer felülvizsgálja az ISO/IEC információ központjának a megállapodás 3. mellékletében szereplő, a szabványok elkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozó helyes gyakorlat kódexének megfelelően megkapott információkról szóló kiadványát, hogy alkalmat biztosítson a tagok számára a kódex működésével kapcsolatos bármely kérdés megvitatására.
E megvitatás elősegítése érdekében a Titkárság tagonként elkészíti azon szabványügyi szervek jegyzékét, amelyek már elfogadták a kódexet, valamint azon szabványügyi szervek jegyzékét, amelyek az előző felülvizsgálat óta fogadták el a kódexet, vagy azóta léptek ki belőle.
A Titkárság azonnal megküldi a tagok számára azoknak a bejelentéseknek a másolatait is, amelyeket az ISO/IEC információs központjától kap.
HATÁROZAT A KIJÁTSZÁSOK ELLENI INTÉZKEDÉSEKRŐL
A MINISZTEREK,
tudomásul véve, hogy bár a dömpingellenes vámokra vonatkozó intézkedések kijátszásának problémája az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodást megelőző tárgyalások részét képezte, a tárgyalások során nem sikerült konkrét szövegről megállapodni;
szem előtt tartva, hogy e területen kívánatos volna az egységes szabályok lehető leghamarabbi alkalmazása,
úgy határoznak, hogy az ügyet annak megoldása érdekében a fenti megállapodással létrehozott bizottság, a Dömpingellenes Gyakorlatok Bizottsága elé utalják.
HATÁROZAT AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY VI. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS 17. CIKKE (6) BEKEZDÉSÉNEK FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL
A miniszterek a következőképpen határoznak:
Az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás 17. cikke (6) bekezdésében szereplő felülvizsgálati eljárást három év elteltével kell felülvizsgálni annak a kérdésnek a megvitatása céljából, hogy általános alkalmazásra alkalmas-e.
NYILATKOZAT AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY VI. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁSNAK VAGY A SZUBVENCIÓKRÓL ÉS KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEKRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS V. RÉSZÉNEK MEGFELELŐ VITARENDEZÉSRŐL
A miniszterek az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodásnak vagy a szubvenciókról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás V. részének megfelelő vitarendezés tekintetében elismerik a dömpingellenes és kiegyenlítő vámokra vonatkozó intézkedésekből fakadó viták következetes feloldásának szükségességét.
HATÁROZAT A NYILATKOZATBAN SZEREPLŐ ÉRTÉK HELYTÁLLÓSÁGÁT VAGY PONTOSSÁGÁT ILLETŐ, A VÁMIGAZGATÁS RÉSZÉRŐL OKKAL TÖRTÉNŐ KÉTSÉGBEVONÁS ESETEIRŐL
A miniszterek felkérik az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás alapján létrehozott Vámérték Bizottságot, hogy a következő határozatot hozza:
A VÁMÉRTÉK BIZOTTSÁG,
újólag megerősítve, hogy az 1994. évi GATT VII. cikke végrehajtásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) szerinti vámérték-megállapítás legfőbb alapja az ügyleti érték;
felismerve, hogy a vámigazgatási szerveknek esetleg olyan ügyekkel is foglalkozniuk kell, ahol okkal vonják kétségbe a nyilatkozatban szereplő érték alátámasztására a kereskedők által megadott adatok vagy bemutatott dokumentumok helytállóságát vagy pontosságát;
hangsúlyozva, hogy ennek során a vámigazgatási szervek nem sérthetik a kereskedők jogos kereskedelmi érdekeit;
figyelemmel a megállapodás 17. cikkére, a megállapodás III. melléklete 6. pontjára, valamint a Vámérték Technikai Bizottsága vonatkozó határozataira,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:
1. Amennyiben egy nyilatkozat bemutatásakor a vámigazgatási szerv okkal vonja kétségbe a nyilatkozat alátámasztására megadott adatok vagy bemutatott dokumentumok helytállóságát vagy pontosságát, a vámigazgatási szerv további magyarázatot kérhet az importőrtől, beleértve az arra vonatkozó dokumentumokat vagy más bizonyítékokat, hogy a nyilatkozatban szereplő érték a behozott áruért ténylegesen kifizetett vagy fizetendő, a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban kiigazított teljes összeget jelenti. Ha a további információ kézhezvételét követően vagy válasz hiányában a vámigazgatási szervnek továbbra is megalapozott kételyei vannak a nyilatkozatban szereplő érték helytállóságát vagy pontosságát illetően, a 11. cikk rendelkezéseit szem előtt tartva úgy tekintheti, hogy a behozott áru vámértékét az 1. cikk rendelkezései szerint nem lehet meghatározni. A végleges határozat meghozatala előtt a vámigazgatási szerv – kérés esetén írásban – közli az importőrrel a benyújtott adatok vagy dokumentumok helytállóságának vagy pontosságának kétségbe vonását alátámasztó okokat, és az importőr ésszerű lehetőséget kap a válaszadásra. A végleges határozat meghozatalakor a vámigazgatási szerv írásban tájékoztatja az importőrt a határozatáról, valamint annak indoklásáról.
2. A megállapodás alkalmazása során teljes mértékben helyénvaló, ha valamely tag kölcsönös megállapodás szerinti feltételek alapján segítséget nyújt egy másik tag számára.
HATÁROZAT A MINIMÁLIS ÉRTÉKEKRE, VALAMINT A KIZÁRÓLAGOS ÜGYNÖKÖK, KIZÁRÓLAGOS FORGALMAZÓK ÉS KIZÁRÓLAGOS ENGEDMÉNYESEK ÁLTAL VÉGZETT BEHOZATALRA VONATKOZÓ SZÖVEGEKRŐL
A miniszterek úgy határoznak, hogy a következő szövegeket az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás alapján létrehozott Vámérték Bizottság elé utalják elfogadásra.
I.
Amennyiben egy fejlődő ország fenntartással él arra vonatkozóan, hogy a III. melléklet 2. pontja értelmében a hivatalosan meghatározott minimális értékeket fenntartsa, és megfelelő okot mutat fel, a bizottság a fenntartásra vonatkozó kérést együttműködésre készen vitatja meg.
Amennyiben egy fenntartás elfogadásra kerül, a III. melléklet 2. pontjában említett feltételeknek teljes mértékben figyelembe kell venniük az érintett fejlődő ország fejlődését, valamint pénzügyi és kereskedelmi szükségleteit.
II.
1. Számos fejlődő ország fejezi ki aggodalmát, hogy problémák jelentkezhetnek a kizárólagos ügynökök, kizárólagos forgalmazók és kizárólagos engedményesek által végzett behozatalokra vonatkozó vámérték-megállapítás során. A 20. cikk (1) bekezdése szerint a fejlődő ország tagok a megállapodás alkalmazása előtt akár ötéves halasztási időszakot is kaphatnak. Ebben az összefüggésben azok a fejlődő ország tagok, melyek élnek ezzel a rendelkezéssel, ezt az időszakot arra használhatják, hogy elvégezzék az alkalmazás megkönnyítéséhez szükséges megfelelő vizsgálatokat, és egyéb megfelelő intézkedéseket tegyenek.
2. Ennek figyelembevételével a bizottság az ajánlja, hogy a Vámegyüttműködési Tanács a II. melléklet rendelkezéseivel összhangban nyújtson segítséget a fejlődő ország tagoknak a lehetséges aggodalomra okot adó területeket érintő vizsgálatok kialakításához és elvégzéséhez, beleértve a kizárólagos ügynökök, kizárólagos forgalmazók és kizárólagos engedményesek által végzett behozatallal kapcsolatos vizsgálatokat is.
HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS EGYEZMÉNYRE VONATKOZÓ INTÉZMÉNYI RENDELKEZÉSEKRŐL
A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el a kisegítő testületekről szóló alábbi határozatot.
A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,
a XXIV. cikkel összhangban eljárva, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény működésének megkönnyítése és célkitűzéseinek támogatása érdekében,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:
1. A tanács által esetleg létrehozott kisegítő testületek évente, illetve szükség szerint gyakrabban jelentést tesznek a tanácsnak. Minden ilyen testület kialakítja saját eljárási szabályzatát, és megfelelő esetben saját kisegítő testületeket hozhat létre.
2. Valamennyi ágazati bizottság elvégzi a tanács által számára kijelölt feladatokat, és lehetőséget ad a tagok számára, hogy az érintett ágazatot érintő, a szolgáltatások kereskedelméhez kapcsolódó kérdésekről és az adott ágazatra vonatkozó melléklet működéséről konzultáljanak. E feladatok közé a következők tartoznak:
az Egyezmény alkalmazásának folyamatos felülvizsgálata és felügyelete az érintett ágazat tekintetében;
az érintett ágazatban zajló kereskedelemmel kapcsolatos bármely kérdést illetően javaslatok vagy ajánlások kidolgozása, hogy a tanács azokat megvitassa;
amennyiben létezik az ágazatra vonatkozó melléklet, az ágazatra vonatkozó melléklet módosítását célzó javaslat megvitatása, valamint megfelelő ajánlások tétele a tanács számára;
fórum biztosítása a technikai megbeszélésekhez, a tagok intézkedéseire vonatkozó tanulmányok elvégzése, és az érintett ágazatban a szolgáltatások kereskedelmére ható egyéb technikai kérdések vizsgálatának elvégzése;
technikai segítség nyújtása a fejlődő ország tagok, valamint a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezményhez való csatlakozásról tárgyalásokat folytató fejlődő országok számára a kötelezettségek vagy az érintett ágazatban a szolgáltatások kereskedelmét befolyásoló egyéb ügyek tekintetében; és
együttműködés a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény szerint létrehozott bármely más kisegítő testülettel, vagy az érintett ágazatban tevékenykedő bármely egyéb nemzetközi szervezettel.
3. Ezennel létrejön a Pénzügyi Szolgáltatások Kereskedelmi Bizottsága, melynek feladatai a 2. pontban szerepelnek.
HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS EGYEZMÉNYRE VONATKOZÓ BIZONYOS VITARENDEZÉSI ELJÁRÁSOKRÓL
A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.
A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,
figyelemmel az egyezményből fakadó kötelezettségek egyedi jellegére és a meghatározott kötelezettségvállalásokra, valamint a szolgáltatások kereskedelmének egyedi jellegére, tekintettel a XXII. és XXIII. cikk szerinti vitarendezésre,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. A vizsgálóbizottsági tagok kiválasztásának segítése érdekében össze kell állítani a vizsgálóbizottsági tagok jegyzékét.
2. A tagok e célból javasolhatják a 3. pontban említett képesítésekkel bíró személyek nevét a jegyzékbe való felvételre, és benyújtják a képesítéseiket tartalmazó önéletrajzukat, amely megfelelő esetben tartalmazza az ágazatra vonatkozóan szerzett szakértelem megjelölését.
3. A vizsgálóbizottságok magasan képzett kormányzati és/vagy nem kormányzati személyekből állnak, akik a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezménnyel és/vagy a szolgáltatások kereskedelmével kapcsolatos kérdésekben, ezen belül a kapcsolódó szabályozási ügyek terén tapasztalattal rendelkeznek. A vizsgálóbizottsági tagok személyes minőségben látják el feladataikat, és nem valamely kormány vagy szervezet képviselőjeként.
4. Az ágazati kérdéseket érintő vitákkal foglalkozó vizsgálóbizottságok rendelkeznek a szükséges szakértelemmel arra a meghatározott szolgáltatási ágazatra vonatkozóan, amelyet a vita érint.
5. A Titkárság vezeti a jegyzéket, és a tanács elnökével konzultálva eljárásokat alakít annak kezelésére.
HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL ÉS A KÖRNYEZETRŐL
A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.
A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,
elismerve, hogy a környezet védelméhez szükséges intézkedések ellentétesek lehetnek az egyezmény rendelkezéseivel; és
megállapítva, hogy mivel a környezet védelméhez szükséges intézkedések jellemzően az emberek, állatok és növények életének vagy egészségének védelmét célozzák, nem egyértelmű, hogy szükséges-e a XIV. cikk b) pontjában szereplő rendelkezéseknél többet előírni,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. Annak meghatározása érdekében, hogy szükség van-e az Egyezmény XIV. cikkének bármilyen módosítására a fenti intézkedések figyelembevételéhez, felkéri a Kereskedelmi és Környezeti Bizottságot, hogy vizsgálja meg a szolgáltatások kereskedelme és a környezet közötti kapcsolatot, beleértve a fenntartható fejlődés kérdését is, és esetleges ajánlásokkal együtt készítsen róla jelentést. A bizottság megvizsgálja továbbá a kormányközi megállapodások környezetre kifejtett hatását, valamint azok kapcsolatát az Egyezménnyel.
2. A bizottság a Miniszteri Konferenciának a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követő első kétéves ülésén jelenti munkájának eredményeit.
HATÁROZAT A TERMÉSZETES SZEMÉLYEK MOZGÁSÁRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL
A MINISZTEREK,
tudomásul véve az Uruguayi Forduló során a természetes személyek szolgáltatásnyújtást célzó mozgására vonatkozóan lezajlott tárgyalásokból eredő kötelezettségvállalásokat;
szem előtt tartva a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény célkitűzéseit, beleértve a fejlődő országok növekvő részvételét a szolgáltatások kereskedelmében, valamint szolgáltatásaik exportjának bővülését;
felismerve a természetes személyek mozgásával kapcsolatos kötelezettségvállalások magasabb szintje elérésének fontosságát annak terén, hogy kialakuljon a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményből eredő előnyök egyensúlya,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:
1. A természetes személyek szolgáltatásnyújtást célzó mozgásának további liberalizációjára vonatkozó tárgyalások az Uruguay Forduló lezárulását követően is folytatódnak, a résztvevőknek a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény szerinti magasabb szintű kötelezettségvállalásai elérésének lehetővé tétele céljából.
2. A tárgyalások lefolytatása céljából létrejön a természetes személyek mozgásával foglalkozó tárgyalócsoport. A csoport létrehozza saját eljárási szabályzatát, és rendszeresen jelentést tesz a szolgáltatások kereskedelmével foglalkozó tanácsnak.
3. A tárgyalócsoport első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb hat hónappal a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követően zárójelentést készít.
4 A fenti tárgyalásokból eredő kötelezettségvállalások a tagok egyes kötelezettségvállalásokra vonatkozó ütemterveiben szerepelnek.
HATÁROZAT A PÉNZÜGYI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL
A MINISZTEREK,
megállapítva, hogy a résztvevők által az Uruguayi Forduló lezárásakor a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozóan vállalt kötelezettségvállalások a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezménynek (a továbbiakban: WTO-egyezmény) a legnagyobb kedvezmény alapján történő hatálybalépésével megegyező időpontban lépnek hatályba,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:
1. A WTO-egyezmény hatálybalépésétől számítva legfeljebb hat hónapig tartó időszak leteltekor a tagok ellentételezés felajánlása nélkül, szabadon bővíthetik, módosíthatják vagy visszavonhatják a fenti ágazatot érintő kötelezettségvállalásaik egészét vagy azok egy részét, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény XXI. cikkének rendelkezései ellenére. A tagok ugyanakkor véglegesítik a fenti ágazatot érintő, a legnagyobb kedvezmény alóli mentességekkel kapcsolatos álláspontjukat, a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet rendelkezései ellenére. A WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától kezdve a fent említett időszak végéig nem alkalmazandók a II. cikk alóli mentességekről szóló mellékletben felsorolt mentességek, amelyek a más résztvevők által vállalt kötelezettségvállalások szintjétől vagy más résztvevők mentességeitől függenek.
2. A Pénzügyi Szolgáltatások Kereskedelmi Bizottsága figyelemmel kíséri az e határozat értelmében lefolytatott bármely tárgyalás alakulását, és arról a szolgáltatások kereskedelmével foglalkozó tanács számra legkésőbb négy hónappal a WTO-egyezmény hatálybalépésének napját követően jelentést tesz.
HATÁROZAT A TENGERI SZÁLLÍTÁSI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL
A MINISZTEREK,
megállapítva, hogy a résztvevők által az Uruguayi Forduló lezárásakor a tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozóan vállalt kötelezettségvállalások a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezménynek (a továbbiakban: WTO-egyezmény) a legnagyobb kedvezmény alapján történő hatálybalépésével megegyező időpontban lépnek hatályba,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:
1. A tengeri szállítási szolgáltatások ágazatában a szolgáltatások kereskedeleméről szóló általános egyezmény keretében önkéntes alapon tárgyalásokat kell folytatni. A tárgyalások témaköre átfogó, amely a nemzetközi hajózást, a kiegészítő szolgáltatásokat, valamint a kikötői létesítményekhez való hozzáférést és azok használatát érintő kötelezettségvállalásokat célozza, és meghatározott időn belül a korlátozások feloldásához vezet.
2. E feladat ellátására a tengeri szállítási szolgáltatásokkal foglalkozó tárgyalócsoport (a továbbiakban: NGMTS) jön létre. Az NGMTS rendszeresen jelentést készít a fenti tárgyalások alakulásáról.
3. Az NGMTS keretében folytatott tárgyalások nyitottak a részvételi szándékát jelző valamennyi kormány, illetve az Európai Közösségek számára. Mostanáig a következők jelentették be részvételi szándékukat a tárgyalásokon:
Argentína, Kanada, az Európai Közösségek és tagállamaik, Finnország, Hongkong, Izland, Indonézia, Korea, Malajzia, Mexikó, Új-Zéland, Norvégia, a Fülöp-szigetek, Lengyelország, Románia, Szingapúr, Svédország, Svájc, Thaiföld, Törökország, az Egyesült Államok.
A részvételi szándékról szóló további értesítéseket a WTO-egyezmény letéteményesének kell címezni.
4. Az NGMTS első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb 1996. júniusában zárójelentést készít. Az NGMTS zárójelentésében szerepel a fenti tárgyalások eredményeinek végrehajtására vonatkozó időpont.
5. A tárgyalások lezárásáig a II. cikknek, valamint a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet 1. és 2. pontjának alkalmazása felfüggesztésre kerül, és nincs szükség a legnagyobb kedvezmény alóli mentességek felsorolására. A tárgyalások lezárásakor a tagok ellentételezés felajánlása nélkül, szabadon bővíthetik, módosíthatják vagy visszavonhatják a fenti ágazatra vonatkozóan az Uruguayi Forduló során tett bármely kötelezettségvállalásukat, az egyezmény XXI. cikkének rendelkezései ellenére. A tagok ugyanakkor véglegesítik a fenti ágazatot érintő, a legnagyobb kedvezmény alóli mentességekkel kapcsolatos álláspontjukat, a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet rendelkezései ellenére. Amennyiben a tárgyalások nem járnak sikerrel, a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács határoz arról, a fenti feladattal összhangban folytatódjanak-e a tárgyalások.
6. A tárgyalásokból eredő bármely kötelezettségvállalás, beleértve hatálybalépésének napját is, szerepel a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményhez csatolt ütemtervben, és arra az egyezmény összes rendelkezése vonatkozik.
7. Azonnali kezdettel és a 4. pont szerint meghatározandó végrehajtási időpontig fennállóan egyetértés született, hogy a résztvevők a tengeri szállítási szolgáltatások kereskedelmére vonatkozóan semmilyen intézkedést nem alkalmaznak, kivéve, ha azokat más országok által alkalmazott intézkedésekre adott válaszként, vagy a tengeri szállítási szolgáltatások nyújtása szabadságának megőrzése vagy növelése céljából teszi, és semmiképp nem oly módon, ami tárgyalási pozíciójukat javítaná vagy befolyásukat növelné.
8. A 7. pont végrehajtása az NGMTS felügyelete alá tartozik. Bármely résztvevő felhívhatja az NGMTS figyelmét bármely tevékenységre vagy mulasztásra, amely megítélése szerint a 7. pont teljesítése szempontjából jelentőséggel bír. Úgy kell tekinteni, hogy a fenti értesítéseket az NGMTS-hez akkor nyújtották be, amikor a Titkárság azokat átveszi.
HATÁROZAT AZ ALAPVETŐ TÁVKÖZLÉSRE VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL
A MINISZTEREK A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:
1. Az alapvető távközlési hálózatok és szolgáltatások (a továbbiakban: alapvető távközlés) fokozatos liberalizációja céljából a szolgáltatások kereskedeleméről szóló általános egyezmény keretében önkéntes alapon tárgyalásokat kell folytatni.
2. A tárgyalások kimenetelének sérelme nélkül azok témaköre átfogó, és semmilyen alapvető távközlés nem zárható ki eleve.
3. E feladat ellátására az alapvető távközléssel foglalkozó tárgyalócsoport (a továbbiakban: NGBT) jön létre. Az NGBT rendszeresen jelentést készít a fenti tárgyalások alakulásáról.
4. Az NGBT keretében folytatott tárgyalások nyitottak a részvételi szándékát jelző valamennyi kormány, illetve az Európai Közösségek számára. Mostanáig a következők jelentették be részvételi szándékukat a tárgyalásokon:
Ausztrália, Ausztria, Kanada, Chile, Ciprus, az Európai Közösségek és tagállamaik, Finnország, Hongkong, Magyarország, Japán, Korea, Malajzia, Mexikó, Új-Zéland, Norvégia, a Szlovák Köztársaság, Svédország, Svájc, Thaiföld, Törökország, az Egyesült Államok.
A részvételi szándékról szóló további értesítéseket a WTO-egyezmény letéteményesének kell címezni.
5. Az NGBT első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb 1996. április 30-án zárójelentést készít. Az NGBT zárójelentésében szerepel a fenti tárgyalások eredményeinek végrehajtására vonatkozó időpont.
6. A tárgyalásokból eredő bármely kötelezettségvállalás, beleértve hatálybalépésének napját is, szerepel a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményhez csatolt ütemtervben, és arra az Egyezmény összes rendelkezése vonatkozik.
7. Azonnali kezdettel és az 5. pont szerint meghatározandó végrehajtási időpontig fennállóan egyetértés született, hogy a résztvevők az alapvető távközlés kereskedelmére vonatkozóan semmilyen intézkedést nem alkalmaznak oly módon, ami tárgyalási pozíciójukat javítaná vagy befolyásukat növelné. Egyetértés született, hogy ez a rendelkezése nem gátolja az alapvető távközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó, kereskedelmi vagy kormányzati megállapodások megkötését.
8. A 7 pont végrehajtása az NGBT felügyelete alá tartozik. Bármely résztvevő felhívhatja az NGBT figyelmét bármely tevékenységre vagy mulasztásra, amely megítélése szerint a 7. pont teljesítése szempontjából jelentőséggel bír. Úgy kell tekinteni, hogy a fenti értesítéseket az NGBT-hez akkor nyújtották be, amikor a Titkárság azokat átveszi.
HATÁROZAT A SZAKMAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL
A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.
A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,
elismerve a szakmai képesítésekkel, műszaki szabványokkal és engedélyezéssel kapcsolatos szabályozó intézkedések által a szakmai szolgáltatások kereskedelmének bővülésére kifejtett hatást;
azzal az óhajjal, hogy multilaterális szabályokat alkossanak annak biztosítása céljából, hogy egyedi kötelezettségvállalások megtételekor ezek a szabályozó intézkedések ne képezzenek szükségtelen akadályokat a szakmai szolgáltatások nyújtása terén,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:
1. A belföldi szabályozásról szóló VI. cikk (4) bekezdésében előirányzott munkaprogramot azonnal el kell indítani. Ebből a célból létrejön a szakmai szolgáltatásokkal foglalkozó munkacsoport, hogy megvizsgálja az annak biztosításához szükséges szabályokat, hogy a képesítési előírásokkal és eljárásokkal, a műszaki szabványokkal és az engedélyezési előírásokkal kapcsolatos intézkedések a szakmai szolgáltatások terén ne képezzenek szükségtelen akadályt a kereskedelemben, és minderről jelentést készítsen.
2. A munkacsoport elsőként ajánlásokat tesz a számviteli ágazatra vonatkozó multilaterális szabályok kidolgozására, hogy az egyedi kötelezettségvállalások megvalósuljanak. A fenti ajánlások megtételekor a munkacsoport a következőkre összpontosít:
a piacra jutásra vonatkozó multilaterális szabályok kialakítására annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti szabályozási követelmények: i. objektív és átlátható kritériumokon alapulnak, mint az alkalmasság és a képesség szolgáltatás nyújtására; ii. a szolgáltatás minőségének biztosításához szükségesnél nem jelentenek több akadályt, ezáltal megkönnyítik a számviteli szolgáltatások hatékony liberalizációját;
nemzetközi szabványok alkalmazására, és ennek során ösztönzi az együttműködést a VI. cikk (5) bekezdése b) pontjában meghatározott érintett nemzetközi szervezetekkel, hogy a VII. cikk (5) bekezdése teljes mértékben érvényesüljön;
az Egyezmény VI. cikke (6) bekezdése hatékony alkalmazásának elősegítésére, a képesítések elismerésére vonatkozó iránymutatások kialakítása révén.
E szabályok kidolgozása során a munkacsoport figyelembe veszi a szakmai szolgáltatásokat szabályozó állami és nem állami szervezetek jelentőségét.
HATÁROZAT A VITARENDEZÉS SZABÁLYAIRÓL ÉS ELJÁRÁSAIRÓL SZÓLÓ EGYETÉRTÉS ALKALMAZÁSÁRÓL ÉS FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL
A MINISZTEREK,
EMLÉKEZTETVE az 1994. február 22-i határozatra, mely szerint az 1947. évi GATT meglevő szabályai és eljárásai a vitarendezés terén a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépésének napjáig maradnak hatályban;
FELKÉRIK az illetékes tanácsokat és bizottságokat, döntsenek úgy, hogy folytatják működésüket az olyan viták rendezése céljából, amelyekkel kapcsolatban a konzultációra vonatkozó kérés a fenti időpontot megelőzően érkezett;
FELKÉRIK a Miniszteri Konferenciát, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követő négy éven belül végezze el a Kereskedelmi Világszervezet szerinti vitarendezési szabályok és eljárások teljes körű felülvizsgálatát, és a felülvizsgálat elvégzését követő első ülése alkalmával hozzon döntést arra vonatkozóan, a fenti vitarendezési szabályok és eljárások további alkalmazására, módosítására vagy megszüntetésére van-e szükség.
EGYETÉRTÉS A PÉNZÜGYI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOKRÓL
Az Uruguayi Forduló résztvevőinek a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) szerint, az Egyezmény III. része rendelkezéseinek alkalmazási körébe tartozó megközelítés egy alternatívája alapján lehetőségük volt meghatározott kötelezettségvállalásokat tenniük a pénzügyi szolgáltatásokat illetően. Egyetértés született, hogy ezt a megközelítést a következő megegyezés alapján lehet alkalmazni:
nem ellentétes az egyezmény rendelkezéseivel;
nem sérti semelyik tag arra vonatkozó jogát, hogy meghatározott kötelezettségvállalásait az Egyezmény III. részében szereplő megközelítéssel összhangban ütemezze;
az ebből eredő meghatározott kötelezettségvállalásokat a legnagyobb kedvezményes elbánás alapján kell alkalmazni;
semmilyen vélelem nem született a liberalizáció mértékét illetően, amelyre vonatkozóan a tag az Egyezmény szerint kötelezettséget vállalt.
A tárgyalások alapján, és az esetlegesen meghatározott feltételekre és kritériumokra is figyelemmel, az érdekelt tagok ütemterveikbe az alább szereplő megközelítésnek megfelelő meghatározott kötelezettségvállalásokat vettek fel.
A. Standstill
Az alább szereplő kötelezettségvállalásokra vonatkozó bármely feltétel, korlátozás és kritérium az egyezménynek meg nem felelő meglevő intézkedésekre korlátozódik.
B. Piacra jutás
Monopoljogok
Az Egyezmény VIII. cikkén felül a következők alkalmazandók:
Az egyes tagok a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó ütemtervükben felsorolják a meglevő monopoljogokat, és törekednek azok megszüntetésére vagy azok körének csökkentésére. A pénzügyi szolgáltatásokról szóló melléklet 1. b) pontja ellenére ezt a pontot kell alkalmazni a melléklet 1. b) iii. alpontjában említett tevékenységekre.
Közigazgatási intézmények által megvásárolt pénzügyi szolgáltatások
Az egyezmény XIII. cikke ellenére az egyes tagok biztosítják, hogy egy másik tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói a területén a pénzügyi szolgáltatásoknak az adott tag közigazgatási intézményei általi megvásárlása vagy beszerzése tekintetében a legnagyobb kedvezményes elbánásban vagy nemzeti elbánásban részesüljenek
Határokon átnyúló kereskedelem
Az egyes tagállamok lehetővé teszik a nem letelepedett pénzügyi szolgáltatóknak, hogy a következő szolgáltatásokat főkötelezettként közvetítőn keresztül vagy közvetítőként, és a nemzeti elbánásnak megfelelő feltételek szerint nyújtsa:
az alábbiakkal kapcsolatos kockázatok biztosítása:
tengeri szállítás és gazdasági célú repülés, valamint űrhajó fellövése űrfuvarozás (beleértve a műholdakat is), melyek biztosítása a következők egyikére vagy mindegyikére terjed ki: a szállított áru, az árut szállító jármű és az ezekből eredő felelősség; és
nemzetközi árutovábbításban részt vevő áruk;
a melléklet 5. a) iv. alpontjában említett viszontbiztosítás és visszaengedményezés, valamint a biztosítást kiegészítő szolgáltatások;
a melléklet 5. a) xv. alpontjában említett pénzügyi információszolgáltatás és -továbbítása és pénzügyi adatfeldolgozás, valamint a melléklet 5. a) xvi. alpontjában említett, a banki és egyéb pénzügyi szolgáltatásokhoz kapcsolódó tanácsadói és egyéb kiegészítő tevékenységek, a közvetítés kivételével.
Az egyes tagok lehetővé teszik lakosaik számára, hogy egy másik tag területén vásárolják meg a melléklet alábbi részeiben szereplő pénzügyi szolgáltatásokat:
a 3. a) alpont;
a 3. b) alpont; és
az 5. a) v–xvi. alpont.
Kereskedelmi jelenlét
Az egyes tagok a valamely más tag pénzügyi szolgáltatóit felruházzák azzal a joggal, hogy a területükön kereskedelmi jelenlétüket kialakítsák vagy kiterjesszék, akár létező vállalatok megvásárlása révén is.
A tagok teltételeket támaszthatnak vagy eljárásokat hoznak létre a kereskedelmi jelenlét kialakításának vagy kiterjesztésének engedélyezésére, amennyiben azok nem kerülik meg az adott tag 5. pont szerinti kötelezettségét, és összhangban állnak az Egyezményből fakadó egyéb kötelezettségekkel.
Új pénzügyi szolgáltatások
A tagok lehetővé teszik a valamely más tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói számára, hogy a területükön új pénzügyi szolgáltatásokat nyújtsanak.
Információ továbbítása és információfeldolgozás
Egyik tag sem tesz olyan intézkedéseket, amelyek megakadályozzák az információ továbbítását vagy a pénzügyi információk feldolgozását, beleértve az adatok elektronikus továbbítását, vagy amelyek a nemzetközi megállapodásoknak megfelelő behozatali szabályokra is figyelemmel megakadályozzák a berendezések átadását, amennyiben az ilyen információtovábbítás, pénzügyi információfeldolgozás vagy berendezés-átadás a pénzügyi szolgáltató rendes üzleti tevékenységének elvégzéséhez szükséges. E pont semelyik rendelkezése nem korlátozza a tagoknak a személyes adatok, a magánélet és az egyéni nyilvántartások és számlák bizalmas jellegének védelmére vonatkozó jogát, amennyiben ezt a jogot nem az Egyezmény rendelkezéseinek megkerülésére használják fel.
A személyzet ideiglenes belépése
Az egyes tagok lehetővé teszik bármely tag olyan pénzügyi szolgáltatójának alábbi személyzete számára, hogy ideiglenesen a területükre lépjen, amely az adott tag területén kialakította kereskedelmi jelenlétét vagy annak kialakítása folyamatban van:
olyan védett adatok birtokában levő felső vezetők, melyek alapvetően fontosak a pénzügyi szolgáltató szolgáltatásainak kialakításához, ellenőrzéséhez és működtetéséhez; és
a pénzügyi szolgáltató műveleteinek szakemberei.
Az egyes tagállamok a területükön rendelkezésre álló képesített személyzetre is figyelemmel lehetővé teszik a bármely más tag pénzügyi szolgáltatójának kereskedelmi jelenlétével kapcsolatban álló alábbi személyzet ideiglenes belépését:
a pénzügyi szolgáltató számítógépes szolgáltatásaival, távközlési szolgáltatásaival és könyvelésével foglalkozó szakemberek; és
biztosításmatematikai és jogi szakemberek.
Megkülönböztetéstől mentes intézkedések
Az egyes tagállamok törekednek arra, hogy megszüntessék vagy korlátozzák a más tagok pénzügyi szolgáltatóira az alábbiak által kifejtett jelentős káros hatásokat:
megkülönböztetéstől mentes intézkedések, melyek megakadályozzák, hogy a pénzügyi szolgáltatók a tag területén az adott tag által meghatározott formában az adott tag által engedélyezett összes pénzügyi szolgáltatást nyújthassák;
megkülönböztetéstől mentes szolgáltatások, melyek a pénzügyi szolgáltató tevékenységeinek kiterjesztését a tag teljes területére korlátozzák;
valamely tag intézkedései, amennyiben ez a tag ugyanazokat az intézkedéseket alkalmazza a banki és értékpapír-szolgáltatások nyújtására, és bármely más tag pénzügyi szolgáltatója az értékpapír-szolgáltatásokra összpontosítja tevékenységeit; és
egyéb intézkedések, melyek annak ellenére, hogy tiszteletben tartják az Egyezmény rendelkezéseit, káros hatással vannak bármely tag pénzügyi szolgáltatóinak azon képességére, hogy a tag piacán működjenek, versengjenek vagy oda bejussanak;
feltéve, hogy az e pont szerint tett intézkedések nem különböztetnék meg hátrányosan az ilyen intézkedéseket tevő tag pénzügyi szolgáltatóit.
A 10. pont a) és b) alpontjában említett megkülönböztetéstől mentes intézkedések tekintetében a tagok törekednek arra, hogy ne korlátozzák vagy gátolják a piaci lehetőségek jelenlegi szintjét, sem pedig azokat az előnyöket, amelyeket a többi tag pénzügyi szolgáltatói a tag területén létező csoportként már élveznek, feltéve, hogy ez a kötelezettségvállalás nem eredményezi az ilyen intézkedéseket alkalmazó tag pénzügyi szolgáltatóinak hátrányos megkülönböztetését.
C. Nemzeti elbánás
A nemzeti elbánásra vonatkozó feltételek szerint az egyes tagállamok bármely más tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói számára hozzáférést biztosítanak a közigazgatási intézmények által működtetett elszámolási rendszerekhez, valamint a rendes üzletmenet során rendelkezésre álló hivatalos finanszírozási és refinanszírozási forrásokhoz. E pontnak nem célja, hogy hozzáférést biztosítson a tag végső hitelezői forrásaihoz.
Amennyiben valamely tag előírja, hogy autonóm testületi, értékpapír- vagy határidős tőzsdei vagy piaci, elszámoló ügynökségi vagy bármely más szervezeti vagy szövetségi tagság vagy részvétel, vagy az azokhoz való hozzáférés szükséges ahhoz, hogy bármely egyéb tag pénzügyi szolgáltatója az adott tag pénzügyi szolgáltatóival megegyező feltételek szerint nyújthasson pénzügyi szolgáltatásokat, vagy amennyiben a tag e szervezetek számára közvetlenül vagy közvetve kiváltságokat vagy előnyöket nyújt a pénzügyi szolgáltatások nyújtása terén, az adott tag biztosítja, hogy ezek a szervezetek bármely más tagnak a tag területén letelepedett pénzügyi szolgáltatóit nemzeti elbánásban részesítsék.
D. Fogalommeghatározások
Ezen eljárás alkalmazásában:
Nem letelepedett pénzügyi szolgáltató: valamely tag pénzügyi szolgáltatója, amely egy másik tag területére irányuló pénzügyi szolgáltatásokat nyújt egy másik tag területén található létesítményből, függetlenül attól, hogy a szóban forgó pénzügyi szolgáltató rendelkezik vagy nem rendelkezik kereskedelmi jelenléttel annak a tagnak a területén, ahol a pénzügyi szolgáltatást nyújtja.
Kereskedelmi jelenlét: valamely tag területén levő, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával foglalkozó vállalkozás, beleértve a teljes mértékben vagy részben a vállalat tulajdonásban lévő leányvállalatokat, közös vállalatokat, személyegyesítő társaságokat, egyéni cégeket, franchise vállalkozásokat, fióktelepeket, ügynökségeket, képviseleti irodákat vagy egyéb szervezeteket.
Új pénzügyi szolgáltatás: pénzügyi jellegű szolgáltatás, beleértve a meglevő vagy új termékekkel kapcsolatos szolgáltatásokat vagy a termék szolgáltatásának módját, amelyet valamely tag területén egyik pénzügyi szolgáltató sem nyújt, de egy másik tag területén igénybe vehető.
4. MELLÉKLET
MEGÁLLAPODÁS A KÖZBESZERZÉSRŐL
A MEGÁLLAPODÁSBAN RÉSZES FELEK (a továbbiakban: felek),
FELISMERVE, hogy a közbeszerezésre vonatkozó törvények, rendeletek, eljárások és gyakorlatok tekintetében a jogok és kötelezettségek hatékony multilaterális keretére van szükség annak érdekében, hogy a világkereskedelem nagyobb mértékű liberalizációját és bővülését biztosítsák, és javuljon a világkereskedelmi kapcsolatok nemzetközi kerete;
FELISMERVE, hogy a közbeszerzésre vonatkozó törvényeket, rendeleteket, eljárásokat és gyakorlatokat nem szabad olyan módon előkészíteni, bevezetni vagy alkalmazni külföldi vagy belföldi termékek és szolgáltatások, valamint külföldi vagy belföldi szállítók esetében, hogy védelmet biztosítsanak a belföldi termékeknek vagy szolgáltatásoknak, illetve a belföldi szállítóknak, és nem tehetnek megkülönböztetést a külföldi termékek vagy szolgáltatások, illetve a külföldi szállítók között;
FELISMERVE, hogy kívánatos a közbeszerzésre vonatkozó törvények, rendeletek, eljárások és gyakorlatok átláthatóságának biztosítása;
FELISMERVE, hogy a közbeszerzésekkel kapcsolatos nemzetközi rendelkezések tisztességes, azonnali és hatékony végrehajtása, valamint a jogok és kötelezettségek egyensúlyának lehető legmagasabb szinten való fenntartása érdekében nemzetközi eljárásokat kell meghatározni az értesítésekre, konzultációkra, ellenőrzésekre és a vitarendezésre vonatkozóan;
FELISMERVE, hogy figyelembe kell venni a fejlődő országok – különösen a legkevésbé fejlett országok – fejlődési, pénzügyi és kereskedelmi szükségleteit;
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy az 1979. április 12-én létrehozott, 1987. február 2-án módosított, közbeszerzésekre vonatkozó megállapodás IX. cikke (6) bekezdésének b) pontjával összhangban a viszonosság alapján kibővítsék és javítsák a megállapodást, és hatályát kiterjesszék a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésekre is;
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a Megállapodásban részt nem vevő kormányokat ösztönözzék a Megállapodás elfogadására és az ahhoz történő csatlakozásra;
VÁLLALVA a további tárgyalásokat a fenti célkitűzések megvalósítása érdekében;
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:
I. cikk
Hatály és hatókör
II. cikk
A szerződések értékének meghatározása
Ha az odaítélendő mennyiség egynél több szerződés odaítéléséhez vagy szerződések több részben történő odaítéléséhez vezet, az érték meghatározásának alapja vagy:
az előző költségvetési év vagy 12 hónap folyamán megkötött hasonló ismétlődő szerződés tényleges értéke, lehetőség szerint hozzáigazítva a következő 12 hónap folyamán várható mennyiség- és értékváltozásokhoz; vagy
az eredeti szerződést követő költségvetési évben vagy 12 hónapban ismétlődő szerződések becsült értéke.
Termékek vagy szolgáltatások lízing, bérbeadás vagy részletvásárlás útján történő beszerzésére vonatkozó szerződések esetén, illetve olyan szerződések esetén, amelyek nem határozzák meg a teljes árat, az értékmeghatározás alapja a következő:
a határozott időre kötött szerződés esetén, ha a szerződés időtartama 12 hónap vagy annál rövidebb, a szerződés időtartamára vonatkozó teljes szerződéses érték, illetve ha a szerződés időtartama meghaladja a 12 hónapot, a teljes szerződéses érték, beleértve a becsült maradványértéket;
határozatlan időre kötött szerződések esetén a havi részlet 48-szorosa.
Kétség esetén az értékmeghatározás második alapját, azaz a b) pontot kell alkalmazni.
III. cikk
Nemzeti elbánás és megkülönböztetésmentesség
A felek az e Megállapodás hatálya alá tartozó közbeszerzésekre vonatkozó valamennyi törvény, rendelet, eljárás és gyakorlat tekintetében haladéktalanul és feltétel nélkül ugyanolyan elbánásban részesítik a felek termékeit és szolgáltatásait kínáló más felek termékeit, szolgáltatásait és szállítóit, mint:
amilyent a hazai termékek, szolgáltatások és szállítók számára biztosítanak; és
amilyent a bármely más fél termékei, szolgáltatásai és szállítói számára biztosítanak.
A felek az e Megállapodás hatálya alá tartozó közbeszerzésekre vonatkozó valamennyi törvény, rendelet, eljárás és gyakorlat tekintetében biztosítják:
hogy szerveik ne részesítsék a külföldi érdekeltség vagy tulajdonjog mértéke alapján kedvezőtlenebb elbánásban az egyik belföldi székhelyű szállítót, mint a másikat;
hogy szerveik nem tegyenek megkülönböztetést a belföldi székhelyű szállítók között a megrendelt áru vagy szolgáltatás előállítási országa alapján, amennyiben az előállítási ország a IV. cikk rendelkezéseinek megfelelően a Megállapodásban részes fél.
IV. cikk
Származási szabályok
V. cikk
A fejlődő országok számára biztosított különleges és eltérő elbánás
Célkitűzések
A felek e Megállapodás végrehajtása és alkalmazása során e cikk rendelkezései alapján figyelembe veszik a fejlődő országok, különösen a legkevésbé fejlett országok fejlődési, pénzügyi és kereskedelmi szükségleteit a következők érdekében:
fizetésimérleg-helyzetük megóvása és a gazdaságfejlesztési programok végrehajtására alkalmas tartalékszint biztosítása;
a hazai ipar létrehozásának vagy fejlesztésének elősegítése, ezen belül a vidéki vagy elmaradt területeken a kistermelői és a háziipar fejlesztése; valamint a gazdaság más ágazatainak gazdasági fejlesztése;
az ipartelepek támogatása addig, amíg azok teljes egészében vagy alapvetően közbeszerzésekre támaszkodnak; valamint
gazdasági fejlődésük ösztönzése a fejlődő országok között létrejött, a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) Miniszteri Konferenciájának bemutatott és e konferencia által nem kifogásolt regionális vagy globális megállapodások alapján.
Hatókör
Megegyezés szerinti kivételek
Technikai segítségnyújtás a Megállapodásban részes fejlődő országok részére
Ez a segítségnyújtás, amelyet a Megállapodásban részes fejlődő országok között megkülönböztetéstől mentesen biztosítanak, többek között a következőkre vonatkozik:
Információs központok
Különleges elbánás a legkevésbé fejlett országok részére
Felülvizsgálat
VI. cikk
Műszaki előírások
A beszerzést végző szervek által meghatározott műszaki előírásoknak – megfelelő esetben –:
inkább a teljesítményre kell vonatkozniuk, mintsem a formatervre vagy a leíró jellegű jellemzőkre; és
VII. cikk
Pályázati eljárások
E Megállapodás alkalmazásában:
A nyílt pályázati eljárások olyan eljárások, amelyek során minden érdekelt szállító benyújthat ajánlatot.
A meghívásos pályázati eljárások olyan eljárások, amelyek során a X. cikk (3) bekezdésével és e melléklet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban csak a beszerzést végző szerv által ajánlattételre felkért szállítók nyújthatnak be ajánlatot.
A tárgyalásos pályázati eljárások olyan eljárások, amelyek során a beszerzést végző szerv egyénileg, kizárólag a XV. cikkben meghatározott feltételek mellett keres meg szállítókat.
VIII. cikk
A szállítók minősítése
A szállítókra vonatkozó minősítési eljárás során a szervek nem tesznek megkülönböztetést a másik fél szállítói között, illetve a belföldi szállítók és a másik fél szállítói között. A minősítési eljárásoknak a következőkkel kell összhangban lenniük:
a pályázati eljárásban való részvétel minden feltételét megfelelő időben közzéteszik, hogy az érdekelt szállítók megkezdhessék, és amennyire az a beszerzési eljárás hatékony működésével összhangban áll, teljesíthessék a minősítési eljárásokat;
a pályázati eljárásokban való részvétel feltételei azokra a feltételekre korlátozódnak, amelyek lényegesek abból a szempontból, hogy biztosítsák a vállalkozásnak a szóban forgó szerződés teljesítésére való képességét. A szállítóktól a részvételhez megkövetelt feltételek – ezen belül a fizetési garanciák, a műszaki minősítések, továbbá a szállítók pénzügyi, kereskedelmi és műszaki alkalmasságának megteremtéséhez szükséges információk –, valamint a minősítések ellenőrzése nem lehet a másik fél szállítóira nézve kedvezőtlenebb, mint a belföldi szállítókra vonatkozóan, és nem tehetnek megkülönböztetést a másik fél szállítói között sem. A szállítók pénzügyi, kereskedelmi és műszaki alkalmasságát a szállító globális üzleti tevékenysége, valamint a beszerzést végző szerv területén folytatott tevékenysége alapján kell megítélni, kellően figyelembe véve a szállítással foglalkozó szervezetek közötti jogi kapcsolatokat;
a szállítók minősítésének folyamata és az ahhoz szükséges idő nem használható fel arra, hogy a másik fél szállítóit ne vegyék fel a szállítók jegyzékére, vagy hogy azokat ne vegyék figyelembe bizonyos tervezett beszerzéseknél. A szervek minősített szállítóknak ismerik el azokat a belföldi szállítókat vagy a másik fél azon szállítóit, amelyek teljesítik egy bizonyos tervezett beszerzés részvételi feltételeit. Egy bizonyos beszerzésben való részvételt kérelmező olyan szállítókat, amelyeket esetleg még nem minősítettek, ugyancsak figyelembe kell venni, ha elegendő idő áll rendelkezésre a minősítési eljárás befejezéséhez.
azoknak a szerveknek, amelyek folyamatosan jegyzéket vezetnek a minősített szállítókról, biztosítaniuk kell, hogy a szállítók bármikor jelentkezhessenek minősítésre; továbbá azt is biztosítaniuk kell, hogy minden minősített szállítót, amely ezt kéri, reálisan rövid időn belül felvegyenek a jegyzékbe;
ha a IX. cikk (1) bekezdése szerinti hirdetmény közzétételét követően egy még nem minősített szállító kérelmezi egy tervezett beszerzésben való részvételét, a beszerzést végző szerv azonnal elindítja a minősítési eljárást;
a minősített szállító státust kérelmező szállítót az érintett szerv értesíti az ezzel kapcsolatban hozott döntésről. A szervek által folyamatosan vezetett jegyzékben szereplő minősített szállítókat ugyancsak értesíteni kell az ilyen jegyzékek megszűnéséről, vagy arról, ha már nem szerepelnek azokban;
a felek biztosítják, hogy:
az egyes szervek és azok részlegei egységes minősítési eljárást folytassanak, kivéve az olyan eseteket, amikor kellően alátámasztott indokok miatt attól eltérő eljárásra van szükség; és
erőfeszítéseket tegyenek, hogy a szervek minősítési eljárásai közötti különbségek a lehető legkisebbre csökkenjenek.
az a)–g) pont rendelkezései semmilyen módon se gátolják valamely szállító olyan indokokkal történő kizárását, mint például a csőd vagy valótlan nyilatkozatok, feltéve, hogy az ilyen eljárás összhangban van a nemzeti elbánással és a Megállapodás megkülönböztetésmentességre vonatkozó rendelkezéseivel.
IX. cikk
A tervezett beszerzésekkel kapcsolatos ajánlati felhívás
A tervezett beszerzésről szóló, a (2) bekezdésben említett egyes hirdetmények a következő adatokat tartalmazzák:
a beszerzés jellege és mennyisége, beleértve a további beszerzésekre vonatkozó opciókat és, lehetőség szerint, a várható időzítés megadását, ha ilyen opciókkal lehet élni; ismétlődő szerződések esetén azok jellege és mennyisége, és lehetőség szerint a beszerzendő termékekre vagy szolgáltatásokra vonatkozó későbbi pályázati hirdetmények várható időpontja;
nyílt, meghívásos vagy tárgyalásos eljárást alkalmaznak;
az áruk vagy szolgáltatások szállítása/teljesítése megkezdésének vagy befejezésének időpontja;
a részvételi felhívásra való jelentkezés benyújtásának vagy a szállítók szállítói jegyzékbe kerülése érdekében történő előminősítésének, illetve az ajánlatok átvételének helye és határideje, valamint az(ok) a nyelv(ek), amely(ek)en az ajánlatokat be kell nyújtani;
a szerződést odaítélő, valamint a dokumentáció és az egyéb dokumentumok megszerzéséhez szükséges információkat szolgáltató szerv címe;
a szállítóktól megkövetelt gazdasági és műszaki követelmények, pénzügyi garanciák és információk;
a pályázati dokumentációért fizetendő összegek nagysága és fizetési feltételei;
a szerv adásvételre, lízingre, bérbeadásra vagy részletvásárlásra vonatkozó ajánlatokra, vagy e módszerek közül többfélére írja-e ki a pályázatot.
A tervezett beszerzésekre vonatkozóan a (3) bekezdésben említett hirdetményeknek a (6) bekezdésben említett, rendelkezésre álló lehető legtöbb információt tartalmazniuk kell. Mindenképpen tartalmazniuk kell a (8) bekezdésben említett információkat, és;
annak jelzését, hogy az érdekelt szállítóknak a szerv számára ki kell fejezniük a beszerzés iránti érdeklődésüket;
a kapcsolattartási pontot, mely ahhoz a szervhez kapcsolódik, amelytől további információk szerezhetők be.
A szerv a tervezett beszerzés minden egyes esetére vonatkozóan a WTO egyik hivatalos nyelvén összefoglaló hirdetményt tesz közzé. A hirdetmény legalább a következő információkat tartalmazza:
a szerződés tárgya;
az ajánlatok vagy az ajánlati felhívásra való jelentkezés benyújtására megállapított határidők;
azok a címek, ahonnan a szerződéssel kapcsolatos dokumentumok kérhetők.
Meghívásos pályázati eljárások esetén a minősített szállítók jegyzékét folyamatosan vezető szervek a III. függelékben felsorolt kiadványok egyikében évente egyszer a következő adatokat tartalmazó hirdetményt adnak ki:
a vezetett jegyzékek felsorolása a címeikkel együtt, a jegyzékek alapján beszerzésre kerülő termékek vagy szolgáltatások, illetve a termék- vagy szolgáltatáskategóriák tekintetében;
az említett jegyzékbe történő bejegyzés céljából a szállítók által teljesítendő feltételek, és azok a módszerek, amelyek szerint az érintett szerv megvizsgálja az említett feltételeket; és
a jegyzékek érvényességi ideje, valamint azok megújításának formai követelményei.
Ha a (3) bekezdésnek megfelelően ilyen hirdetményt alkalmaznak részvételi felhívásként, a hirdetmény ezen kívül a következő információkat tartalmazza:
az érintett termékek vagy szolgáltatások jellege;
annak megjelölése, hogy a hirdetmény részvételi meghívást jelent.
Ha azonban a minősítési rendszer legfeljebb három évre szól, és a rendszer időtartamát a hirdetményben tudatják, valamint azt is, hogy további hirdetményt nem fognak közzétenni, akkor elegendő a hirdetményt csak egyszer, a rendszer alkalmazási időszakának kezdetén közzé tenni. Az ilyen rendszer nem alkalmazható oly módon, hogy kijátsszák e Megállapodás rendelkezéseit.
X. cikk
Kiválasztási eljárások
XI. cikk
Ajánlattételi és teljesítési határidők
Általános rendelkezések
Az előírt határidőknek elegendőknek kell lenniük arra, hogy a másik fél szállítói, valamint a belföldi szállítók elkészíthessék és benyújthassák ajánlataikat a pályázati eljárás lezárása előtt. E határidők meghatározásánál a szerveknek –indokolt szükségleteiknek megfelelően – olyan tényezőket kell figyelembe venniük, mint a tervezett beszerzés összetett volta, a tervezett alvállalkozás mértéke és az ajánlatok külföldi, valamint belföldi helyszínekről postai úton történő továbbításához szükséges szokásos idő.
A felek biztosítják, hogy az ajánlatok vagy a pályázatban való részvételre vonatkozó meghívás iránti kérelmek kézhezvétele határidejének meghatározásakor szerveik kellően vegyék számításba a közzététel késedelmeit.
Határidők
A (3) bekezdésben foglaltak kivételével
a nyílt eljárás esetén az ajánlatok kézhezvételének határideje a IX. cikk (1) bekezdésében említett közzététel időpontjától számított legalább 40 nap;
meghívásos eljárás esetén – ha nem alkalmazzák a minősített szállítók folyamatosan vezetett jegyzékeit – a pályázatban való részvételre irányuló meghívásra vonatkozó kérelem benyújtásának határideje a IX. cikk (1) bekezdésében említett közzététel időpontjától számított legalább 25 nap; az ajánlatok kézhezvételének határideje az ajánlati felhívás kibocsátásának időpontjától számított legalább 40 nap,
a minősített szállítók folyamatosan vezetett jegyzékeinek alkalmazásával járó meghívásos eljárások esetén az ajánlatok kézhezvételének határideje az ajánlati felhívás kibocsátásának kezdeti időpontjától számított legalább 40 nap, még akkor is, ha az ajánlati felhívás kibocsátásának kezdeti időpontja egybeesik a IX. cikk (1) bekezdésében említett közzététel időpontjával.
A (2) bekezdésben említett határidők az alábbi körülmények esetén rövidíthetők:
ha 40 nappal, de legfeljebb 12 nappal korábban külön hirdetményt tesznek közzé, és a hirdetmény legalább a következőket tartalmazza:
a IX. cikk (6) bekezdésében említettek szerinti, rendelkezésre álló lehető legtöbb információ;
a IX. cikk (8) bekezdésében említett információk;
annak jelzése, hogy az érdekelt szállítóknak a szerv számára ki kell fejezniük a beszerzés iránti érdeklődésüket; és
a kapcsolattartási pont, mely ahhoz a szervhez kapcsolódik, amelytől további információk szerezhetők be,
az ajánlatok kézhezvételéhez előírt 40 napos határidő felváltható egy, az ajánlatok elkészítéséhez kellően hosszú határidővel, amely általában legalább 24 nap, de semmiképpen nem lehet rövidebb 10 napnál;
a IX. cikk (6) bekezdésének értelmezése szerinti ismétlődő jellegű szerződésekre vonatkozó második vagy további közzétételek esetén az ajánlatok kézhezvételéhez előírt 40 napos határidő legfeljebb 24 napos határidőre csökkenthető;
ha a szerv által kellően indokolt sürgősségi helyzet lehetetlenné teszi a szóban forgó határidők betartását, a (2) bekezdésben meghatározott határidők lerövidíthetők, de semmiképpen nem lehetnek rövidebbek a IX. cikk (1) bekezdésében említett közzététel időpontjától számított 10 napnál;
a 2. és 3. mellékletben felsorolt szervek által végzett beszerzésekre a (2) bekezdés c) pontjában említett határidő a szerv és a kiválasztott szállítók közötti közös megegyezéssel rögzíthető. Megegyezés hiányában a szerv olyan határidőket rögzíthet, amelyek elég hosszúak az ajánlatok elkészítéséhez, és semmiképpen nem rövidebbek 10 napnál.
XII. cikk
Pályázati dokumentáció
A szállítók részére biztosított pályázati dokumentáció minden olyan információt tartalmaz, amely lehetővé teszi az annak megfelelő ajánlatok benyújtását, beleértve a tervezett beszerzésről szóló hirdetményben közzéteendő információkat a IX. cikk (6) bekezdésének g) pontjában előírt információk kivételével, valamint a következő információkat:
annak a szervnek a címe, amelyhez az ajánlatot el kell küldeni;
az a cím, ahova a kiegészítő információkra vonatkozó kéréseket kell elküldeni;
az(ok) a nyelv(ek), amelye(ke)n az ajánlatokat vagy a pályázati dokumentációkat be kell nyújtani;
az ajánlatok kézhezvételének határnapja, valamint az az időtartam, amely alatt bármely ajánlatnak rendelkezésre kell állnia elfogadásra;
azok a személyek, akik jelen lehetnek az ajánlatok felbontásánál, valamint a felbontás napja, ideje és helye;
a szállítóktól megkövetelt gazdasági és műszaki követelmények, pénzügyi garanciák és információk vagy dokumentumok;
az igényelt termékek vagy szolgáltatások, illetve minden követelmény – beleértve a teljesítendő műszaki előírásokat, megfelelőségi igazolásokat, a szükséges terveket, rajzokat és oktatási anyagokat – teljes körű leírása;
a szerződés odaítélésének kritériumai, ezen belül az áron kívül minden olyan tényező, amelyet figyelembe kell venni az ajánlatok értékelésénél, valamint azok a költségelemek, amelyeket az ajánlati árak értékelésénél be kell számítani, például a szállítási, biztosítási és ellenőrzési költségek, valamint a többi fél termékei vagy szolgáltatásai esetén a vámok és egyéb behozatali díjak, adók, valamint a fizetés pénzneme;
a fizetési feltételek;
és minden más feltétel vagy kondíció;
a XVII. cikknek megfelelően azok a feltételek és kondíciók – ha vannak ilyenek –, amelyek alapján a Megállapodásban nem részes felektől származó, de az említett cikk szerinti eljárásokra vonatkozó ajánlatokat elfogadják.
A pályázati dokumentációnak a szervek általi továbbítása
A nyílt eljárásoknál a szervek az eljárásban részt vevő bármely szállító kérésére eljuttatják a pályázati dokumentációt, és azonnal választ adnak az azzal kapcsolatos magyarázatokra vonatkozó ésszerű kérésekre.
A meghívásos eljárásoknál a szervek az eljárásban való részvételért folyamodó bármely szállító kérésére eljuttatják a pályázati dokumentációt, és azonnal választ adnak az azzal kapcsolatos magyarázatokra vonatkozó ésszerű kérésekre.
A szervek azonnal választ adnak a pályázati eljárásban részt vevő szállítók által a vonatkozó információk megszerzése céljából benyújtott minden ésszerű kérdésre, amennyiben ezek az információk nem biztosítanak az adott szállító részére előnyt a versenytársaival szemben a szerződés odaítélésére vonatkozó eljárás során.
XIII. cikk
Az ajánlatok benyújtása, kézhezvétele és felbontása, valamint a szerződések odaítélése
Az ajánlatok benyújtásának, kézhezvételének és felbontásának, valamint a szerződések odaítélésének a következő szempontoknak kell megfelelnie:
az ajánlatokat rendes körülmények között írásban, közvetlenül vagy postai úton kell benyújtani. Ha ajánlatok telex, távirat vagy telefax útján való benyújtása engedélyezett, az ily módon készült ajánlatoknak tartalmazniuk kell az ajánlat értékeléséhez szükséges valamennyi információt, különösen az ajánlattevő által javasolt végleges árat, valamint egy nyilatkozatot arról, hogy az ajánlattevő egyetért a pályázati felhívás valamennyi feltételével, kondíciójával és rendelkezésével. Az ajánlatot levélben vagy egy aláírt telex-, távirat- vagy faxmásolattal azonnal vissza kell igazolni. Ajánlatok telefonon történő benyújtása nem engedélyezett. A telex, távirat vagy telefax tartalma mérvadó olyan esetekben, ha eltérés vagy ellentmondás tapasztalható annak tartalma és a határidő után kézhez vett bármely dokumentáció tartalma között; és
az ajánlattevők részére a nem szándékosan elkövetett formai hibáknak az ajánlat felbontása és a szerződés odaítélése közötti kijavítására esetlegesen biztosított lehetőség nem eredményezhet semmilyen megkülönböztetést jelentő gyakorlatot.
Az ajánlatok kézhezvétele
Az ajánlatok felbontása
A szerződések odaítélése
Ahhoz, hogy az odaítélésről dönthessenek, az ajánlatoknak a felbontás időpontjában meg kell felelniük a hirdetményben vagy a pályázati dokumentációban szereplő alapvető követelményeknek, és olyan szállítótól kell származniuk, amely megfelel a részvétel feltételeinek. Ha egy szerv olyan ajánlatot kapott, amely a többi benyújtott ajánlathoz viszonyítva irreálisan alacsony árat adott meg, érdeklődhet az ajánlattevőnél, hogy meggyőződjön arról, az meg tud felelni a részvételi feltételeknek, és képes a szerződés feltételeinek teljesítésére.
Azt az esetet kivéve, ha egy szerv úgy dönt közérdekből, hogy nem ítéli oda a szerződést, a szerv annak az ajánlattevőnek ítéli oda a szerződést, amelyről megállapították, hogy teljes mértékben képes a szerződés teljesítésére, és amelynek – akár hazai termékre vagy szolgáltatásra, akár a többi fél termékeire vagy szolgáltatásaira vonatkozó – ajánlata a legalacsonyabb, vagy olyan ajánlat, amelyet a hirdetményekben vagy a pályázati dokumentációban megállapított konkrét értékelési feltételek szempontjából a legelőnyösebbnek ítélnek.
A szerződéseket a pályázati dokumentációban meghatározott feltételeknek és alapvető követelményeknek megfelelően kell odaítélni.
Opciós záradékok
XIV. cikk
Tárgyalás
A felek a következők szerint írhatják elő szerveik számára a tárgyalások lefolytatását:
olyan beszerzésekkel összefüggésben, amelyeknél – konkrétan a IX. cikk (2) bekezdésében említett hirdetményben (szállítók meghívása a tervezett beszerzési eljárásban való részvételre) – jelezték erre irányuló szándékukat; vagy
ha az értékelésből az állapítható meg, hogy egyetlen ajánlatot sem lehet nyilvánvalóan legkedvezőbbnek minősíteni a hirdetményekben vagy a pályázati dokumentációkban meghatározott konkrét értékelési feltételek alapján.
A szervek a tárgyalások során nem tehetnek megkülönböztetést a különböző szállítók között. Különösen arról gondoskodnak, hogy:
a résztvevők kizárása a hirdetményekben és a pályázati dokumentációban meghatározott feltételeknek megfelelően történjen;
a feltételek és a műszaki követelmények mindennemű módosítását írásban továbbítsák a tárgyalás valamennyi résztvevőjének;
valamennyi, még versenyben lévő résztvevőnek lehetőséget biztosítsanak arra, hogy új vagy módosított ajánlatokat nyújtsanak be a felülvizsgált követelmények alapján; és
a tárgyalások befejezése után a tárgyalások valamennyi résztvevője lehetőséget kapjon arra, hogy az általános határidővel összhangban végső ajánlatot tegyen.
XV. cikk
Tárgyalásos pályáztatás
A VII–XIV. cikknek a nyílt és a meghívásos pályáztatási eljárást szabályozó rendelkezéseit nem kell alkalmazni a következő feltételek esetén, feltéve, hogy a tárgyalásos pályáztatást nem a lehető legnagyobb mértékű verseny elkerülése érdekében alkalmazzák, illetve olyan módon, amely megkülönböztetést teremt a többi fél szállítói között, illetve védelmet nyújt a belföldi gyártóknak vagy szállítóknak:
ha nem érkeznek be ajánlatok a nyílt vagy meghívásos pályázati eljárásra, vagy ha a benyújtott ajánlatok összejátszáson alapultak, illetve ha nem felelnek meg a pályázat általános követelményeinek, vagy olyan szállítóktól származnak, amelyek nem felelnek meg az e Megállapodás szerint előírt részvételi feltételeknek, azonban azzal a feltétellel, hogy az eredeti pályázati követelményeket nem módosítják lényegesen az odaítélt szerződésben;
ha művészeti alkotások vagy kizárólagos jogok, például szabadalmak vagy szerzői jogok védelmével összefüggő okokból, illetve műszaki okok miatti verseny hiányában a termékeket vagy szolgáltatásokat csak egy bizonyos szállító szállíthatja vagy nyújthatja, és nem áll fenn reális alternatíva vagy helyettesítés lehetősége;
amennyiben feltétlenül szükséges, ha a szerv által előre nem látható események által előidézett rendkívüli sürgősségi okokból a termékeket és szolgáltatásokat nyílt vagy meghívásos pályáztatási eljárással nem lehet időben beszerezni;
az eredeti szállító további olyan szállításai, amelyek már megtörtént szállítások vagy felszerelések pótlásának részeként vagy már megtörtént szállítások, szolgáltatások vagy felszerelések bővítésére szolgálnak, amennyiben a szállító személyének megváltoztatása arra kényszerítené a szervet, hogy a már meglévő berendezésekkel vagy szolgáltatásokkal ( 219 ) való felcserélhetőség követelményeinek meg nem felelő berendezéseket vagy szolgáltatásokat szerezzen be;
ha egy szerv olyan prototípusokat vagy első terméket, illetve szolgáltatást vásárol, amelyet egy egyedi kutatási, kísérleti, tanulmányi vagy eredeti fejlesztési szerződés keretében vagy céljából, a szerv kérésére fejlesztettek ki. Miután ezeket a szerződéseket teljesítették, az ezt követő termék- vagy szolgáltatásbeszerzésekre a VII–XIV. cikk ( 220 ) vonatkozik;
ha előre nem látható körülmények folytán az eredeti pályázati dokumentációban leírt konstrukciós szolgáltatások teljesítéséhez olyan kiegészítő konstrukciós szolgáltatások válnak szükségessé, amelyek nem szerepeltek abban, és a szervnek a kiegészítő konstrukciós szolgáltatásokra vonatkozó szerződéseket az adott konstrukciós szolgáltatásokat végző vállalkozónak kell odaítélnie, mivel a kiegészítő konstrukciós szolgáltatásokat műszaki és gazdasági okok miatt nehéz lenne elválasztani az eredeti szerződéstől, és az jelentős kényelmetlenséget okozna a szerv számára. A kiegészítő konstrukciós szolgáltatásokra odaítélt szerződések összértéke azonban nem haladhatja meg a főszerződés 50 %-át;
a hasonló konstrukciós szolgáltatások megismétléséből álló, olyan alapprojektnek megfelelő konstrukciós szolgáltatások esetén, amelyekre a VII–XIV. cikknek megfelelően az eredeti szerződést odaítélték, és amely esetében a szerv az eredeti konstrukciós szolgáltatásra vonatkozóan tervezett beszerzésről szóló hirdetményben jelezte, hogy tárgyalásos pályáztatási eljárásokat lehet alkalmazni az ilyen új konstrukciós szolgáltatásokra vonatkozó szerződések odaítélésénél;
árupiacon vásárolt termékek esetében;
olyan kivételesen kedvező feltételek mellett történő vásárlások esetén, amelyekre csak nagyon rövid ideig van lehetőség. Ez a rendelkezés az olyan vállalkozások szokatlan értékesítéseivel kíván foglalkozni, amelyek rendes körülmények között nem szállító vállalkozások, illetve üzleti vagyontárgyak felszámolási eljárás vagy csődtömeggondnokság alatt történő értékesítésével. Nem kíván foglalkozni a szokásos szállítóktól történő rendes vásárlásokkal;
tervezési pályázat nyertesének odaítélt szerződések esetén, feltéve, hogy a pályázatot e Megállapodás elveivel összhangban szervezték meg, nevezetesen úgy, hogy a IX. cikk értelmében megfelelően minősített szállítókat hívnak meg az ilyen pályázatban való részvételre, amelyet független bírálóbizottság bírál el a tervezési szerződések nyertesének történő odaítélés céljából.
XVI. cikk
Ellenszolgáltatás
XVII. cikk
Átláthatóság
A felek szorgalmazzák szerveiknél, hogy jelöljék meg azokat a feltételeket és kondíciókat – beleértve a versenyeztetéssel járó pályázati eljárásoktól való bármilyen eltérést vagy a kifogásolási eljárások igénybevételének lehetőségét – amelyek alapján az e Megállapodásban nem részes országokban működő szállítóktól származó ajánlatokat elfogadják, de amely országok a saját szerződéseik odaítélésénél az áttekinthetőség megteremtése érdekében mégis:
a VI. cikknek megfelelően a szerződéseikre vonatkozóan adnak előírásokat (műszaki előírások);
közzéteszik a IX. cikkben említett beszerzési hirdetményeket, ezen belül – a IX. cikk (8) bekezdésében említett, a WTO valamelyik hivatalos nyelvén megjelent hirdetmény változatában (a tervezett beszerzésről szóló összefoglaló hirdetmény) – azon feltételek és kondíciók leírását, amelyek alapján az e Megállapodásban részes országokban működő szállítóktól származó ajánlatokat elfogadják;
hajlandók biztosítani azt, hogy beszerzési szabályaik rendes körülmények között egy beszerzés folyamán ne változzanak, ha pedig az ilyen változtatások elkerülhetetlennek bizonyulnak, megfelelő jogorvoslati eszközt biztosítsanak.
XVIII. cikk
A szervek kötelezettségeire vonatkozó információk és vizsgálatok
A szervek az egyes szerződéseknek a XIII–XV. cikk alapján történő odaítélésétől számított legkésőbb 72 napon belül hirdetményt jelentetnek meg a II. függelékben felsorolt megfelelő kiadványokban. Ezek a hirdetmények a következőket tartalmazzák:
az odaítélt szerződésben szereplő termékek és szolgáltatások jellege és mennyisége;
a szerződést odaítélő szerv neve és címe;
az odaítélés dátuma;
a nyertes ajánlattevő neve és címe
a nyertes ajánlat értéke, illetve a szerződés odaítélésénél figyelembe vett legmagasabb és legalacsonyabb értékű ajánlat;
ha szükséges, a IX. cikk (1) bekezdése alapján kiadott hirdetmény azonosítási eszközei, illetve az említett eljárás alkalmazásának indokolása a XV. cikk értelmében; valamint
az alkalmazott eljárás típusa.
Valamelyik fél szállítójának kérelme alapján az egyes szervek haladéktalanul biztosítják a következőket:
beszerzési gyakorlataik és eljárásaik magyarázata;
megfelelő információk annak indoklására, miért utasították el a szállító minősítésre való jelentkezését, miért szüntették meg addigi minősítését, és miért nem azt választották ki;
a sikertelen ajánlattevő részére megfelelő információk annak indokairól, miért nem választották ki annak ajánlatát, továbbá a kiválasztott ajánlat jellemzőiről és viszonylagos előnyeiről, valamint a nyertes ajánlattevő nevéről.
XIX. cikk
A felek kötelezettségeire vonatkozó információk és vizsgálatok
A felek statisztikai adatokat gyűjtenek az e Megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseikről, és azokat évente megküldik a bizottságnak. Ezek a jelentések a következő információkat tartalmazzák az e Megállapodás hatálya alá tartozó, beszerzést végző szervek által odaítélt szerződések tekintetében:
az 1. mellékletben szereplő szervek esetében mind az értékhatár feletti, mind az értékhatár alatti szerződések becsült értékéről készült statisztikák, összességében és szervek szerinti bontásban; a 2. és 3. mellékletben szereplő szervek esetében az értékhatár feletti szerződések becsült értékére vonatkozó statisztikák, összességében és szervkategóriák szerinti bontásban;
az 1. mellékletben szereplő szervek esetében az értékhatár feletti szerződések számára és összértékére vonatkozó statisztikák az egységes besorolási rendszer szerint szervek és termék- és szolgáltatáskategóriák szerinti bontásban; a 2. és 3. mellékletben szereplő szervek esetében az értékhatár feletti szerződések becsült értékére vonatkozó statisztikák szervkategóriák, valamint termék- és szolgáltatáskategóriák szerinti bontásban;
az 1. mellékletben szereplő szervek esetében szervenkénti, valamint termék- és szolgáltatáskategória szerinti bontásban készült statisztika a XV. cikk egyes esetei alapján odaítélt szerződések számáról és összértékéről; a 2. és 3. mellékletben szereplő szervkategóriák esetében a XV. cikk egyes esetei alapján az értékhatár feletti szerződések összértékéről készült statisztikák; és
az 1. mellékletben szereplő szervek esetében a vonatkozó mellékletekben szereplő, a Megállapodástól való eltérések alapján odaítélt szerződések számáról és összértékéről szóló statisztikák; a 2. és 3. mellékletben szereplő szervkategóriák esetében a vonatkozó mellékletekben szereplő, a Megállapodástól való eltérések alapján odaítélt szerződések összértékéről szóló statisztikák.
Ha ilyen információk rendelkezésre állnak, a felek statisztikai adatokat szolgáltatnak a szervek által beszerzett termékek és szolgáltatások származási országáról. E statisztikák összehasonlíthatóságának biztosítása érdekében a bizottságnak útmutatást kell adnia az alkalmazandó módszerekről. Az e Megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések hatékony figyelemmel kísérésének biztosítása érdekében a bizottság egyhangú határozatot hozhat az a)–d) pontban szereplő követelmények módosításáról a szolgáltatandó statisztikai információk jellege és terjedelme, valamint az alkalmazandó csoportosítások és besorolások tekintetében.
XX. cikk
Kifogásolási eljárások
Konzultációk
Kifogás
A kifogásokat egy bíróságnak vagy egy pártatlan és a beszerzés eredményében nem érdekelt független vizsgáló szervnek kell kivizsgálnia, amelynek tagjai a megbízatásuk időtartama alatt nem állnak külső befolyás alatt. Az olyan vizsgáló szerveket, amelyek nem bíróságok, bírói vizsgálatnak kell alávetni, vagy olyan eljárásokat kell alkalmazniuk, amelyek biztosítják, hogy:
a résztvevőket meg lehessen hallgatni, mielőtt véleményt alkotnak, vagy határozatot hoznak;
a résztvevőket képviselni vagy kísérni lehessen;
a résztvevők hozzáférhessenek az eljárás egészéhez;
az eljárás nyilvános legyen;
a véleményeket és határozatokat írásban adják ki egy olyan nyilatkozattal együtt, amely tartalmazza a vélemények vagy határozatok indokolását;
tanúkat lehessen bevonni;
a dokumentumokat ismertessék a vizsgáló szervvel.
A kifogásolási eljárások a következőket biztosítják:
gyors ideiglenes intézkedések a Megállapodás megsértésének orvoslása és a kereskedelmi lehetőségek megőrzése érdekében. E cselekvés a beszerzési eljárás felfüggesztését eredményezheti. Az eljárások biztosíthatják azonban azt, hogy az érintett érdekekre, ezen belül a közérdekre nézve alapvetően hátrányos következményeket számításba vehessék az arra vonatkozó döntés meghozatalakor, hogy alkalmazzanak-e ilyen intézkedést. Ilyen esetben csak a cselekvés elmaradását kell írásban indokolni;
egy értékelést és a kifogásolás indokolására vonatkozó döntés lehetőségét;
a Megállapodás megsértésének orvoslását vagy az elszenvedett veszteségek vagy károk megtérítését, amely az ajánlat elkészítésének és a kifogásolásnak a költségeire korlátozódhat.
XXI. cikk
Intézmények
XXII. cikk
Konzultációk és vitarendezés
Ha a vitában érintett felek a fórum létrehozásától számított 20 napon belül másképp nem állapodnak meg, a fórum a következő hatáskörrel rendelkezik:
„E Megállapodás, valamint a (a vitában érintett felek által említett, bármely más vonatkozó megállapodás megnevezése) megfelelő rendelkezései alapján a (a fél neve) által a .… dokumentumban a DSB-hez utalt ügy kivizsgálása és olyan megállapítások megtétele, amelyek segíteni fognak a DSB-nek az ajánlásai megtételében, illetve az e Megállapodásban előírt határozatok meghozatalában.”
Olyan viták esetén, amelyeknél a vitában érintett valamelyik fél e Megállapodást, valamint a vitarendezési egyetértés 1. mellékletében felsorolt egy vagy több más megállapodást is alkalmazni kívánja, a (3) bekezdést a fórumok jelentéseinek csak az e Megállapodás értelmezésére és alkalmazására vonatkozó részeire kell alkalmazni.
XXIII. cikk
A Megállapodás alóli kivételek
XXIV. cikk
Záró rendelkezések
1. Elfogadás és hatálybalépés
Ez a Megállapodás 1996. január 1-jén lép hatályba azon kormányok ( 222 ) esetében, amelyek elfogadták az e Megállapodás I. függelékének 1–5. mellékletében foglalt hatókört, és amelyek 1994. április 15-én aláírásukkal elfogadják a Megállapodást, illetve amelyek az említett időpontig utólagos megerősítés függvényében írják alá a Megállapodást, majd 1996. január 1. előtt utólagosan megerősítik a Megállapodást.
2. Csatlakozás
Minden olyan kormány, amely tagja a WTO-nak, illetve – a WTO- egyezmény hatálybalépése előtt – az 1947. évi GATT szerződő fele, és nem részese e Megállapodásnak, csatlakozhat e Megállapodáshoz az adott kormány és a felek által elfogadott feltételek alapján. A csatlakozásra egy olyan csatlakozási okiratnak a WTO főigazgatójánál történő letétbe helyezése alapján kerül sor, amelyben kinyilvánítják, hogy egyetértenek a feltételekkel. A Megállapodás a csatlakozó kormányok esetében a Megállapodáshoz való csatlakozás időpontját követő 30. napon lép hatályba.
3. Átmeneti rendelkezések
Hongkong és Korea e Megállapodás alkalmazását – a XXI. és XXII. cikk kivételével – legkésőbb 1997. január 1-jéig elhalaszthatja. Ha 1997. január 1-jét megelőzően kezdik alkalmazni a rendelkezéseket, annak dátumáról a WTO főigazgatóját 30 nappal korábban értesítik.
Az e Megállapodás hatálybalépése és a Hongkong általi alkalmazása közötti időszak során Hongkong és az e Megállapodás azon többi szerződő fele között fennálló jogokra és kötelezettségekre, amelyek 1994. április 15-én tagjai voltak az 1979. április 12-én Genfben létrejött és 1987. február 2-án módosított közbeszerzésekre vonatkozó megállapodásnak (az „1988. évi megállapodás”), az 1988. évi megállapodás azon lényegi ( 223 ) rendelkezései irányadók – a módosított vagy helyesbített mellékleteit is beleértve –, amely rendelkezéseket az említett célra történő hivatkozással e Megállapodásba emeltek, és amelyek 1996. december 31-ig hatályban maradnak.
E Megállapodás azon részes felei között, amelyek az 1988. évi megállapodásnak is részes felei, az e Megállapodásban szereplő jogok és kötelezettségek az 1998. évi megállapodásból eredő jogok és kötelezettségek helyébe lépnek.
A XXII. cikk a WTO- egyezmény hatálybalépéséig nem lép hatályba. Addig az 1988. évi megállapodás VII. cikkének rendelkezéseit kell alkalmazni az e Megállapodás keretében zajló konzultációkra és vitarendezésre, amely rendelkezéseket az említett célra történő hivatkozással e Megállapodásba emeltek. E rendelkezéseket az e Megállapodással létrehozott bizottság támogatásával kell alkalmazni.
A WTO- egyezmény hatálybalépésének időpontját megelőzően a WTO szerveire való hivatkozást a GATT megfelelő szerveire való hivatkozásként, a WTO főigazgatójára és a WTO Titkárságára való hivatkozást pedig az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI főigazgatójára, illetve GATT Titkárságára való hivatkozásként kell értelmezni.
4. Fenntartások
E Megállapodás egyetlen rendelkezése tekintetében sem lehet fenntartásokkal élni.
5. Nemzeti jogalkotás
A legkésőbb az e Megállapodás hatálybalépésének időpontjáig e Megállapodást elfogadó vagy ahhoz csatlakozó minden egyes kormány biztosítja törvényi, rendeleti és közigazgatási eljárásainak, valamint az e Megállapodásoz mellékelt jegyzékeikben szereplő szervek által alkalmazott szabályok, eljárások és gyakorlatok e Megállapodás rendelkezéseivel való összhangját.
A felek tájékoztatják a bizottságot az e Megállapodáshoz kapcsolódó törvényeik és rendeleteik, valamint az ilyen törvények és rendeletek alkalmazása valamennyi módosításáról.
6. Helyesbítések és módosítások
A helyesbítésekről, a szervek egyik mellékletből a másikba történő áthelyezéséről, illetve kivételes esetekben az I–IV. függelékre vonatkozó módosításokról értesíteni kell a bizottságot azon információ közlésével, hogy a változás várhatóan milyen következményekkel járhat az e Megállapodás kölcsönösen elfogadott hatókörére nézve. Ha a helyesbítések, áthelyezések vagy egyéb módosítások csupán formai jellegűek vagy kis mértékűek, hatályba lépnek, ha 30 napon belül nem emelnek ellenük kifogást. Ettől eltérő esetekben a bizottság elnöke azonnal összehívja a bizottság ülését. A bizottság mérlegeli a javaslatot és a kompenzációs kiigazításra vonatkozó valamennyi igényt annak érdekében, hogy fenntartsa a jogok és kötelezettségek egyensúlyát, valamint az e Megállapodás kölcsönösen elfogadott hatókörének az értesítést megelőző szintjéhez viszonyított szintjét. Ha a felek nem jutnak megegyezésre, az ügyben a XXII. cikk rendelkezéseinek megfelelően kell eljárni.
Ha valamelyik fél a jogait gyakorolva vissza akar vonni egy, az I. függelékben szereplő szervet azzal az indokkal, hogy az adott szerv felett a kormány által gyakorolt ellenőrzés vagy befolyás ténylegesen megszűnt, erről az említett fél értesíti a bizottságot. Az ilyen módosítások a bizottság következő ülésének befejezése utáni napon lépnek hatályba, feltéve, hogy az értesítés időpontjától számított 30 napnál előbb nem kerül sor az ülésre, és nem emeltek ellenük kifogást. Kifogás esetén az ügyben a XXII. cikk szerinti konzultációs és vitarendezési eljá rásoknak megfelelően kell eljárni. Az I. függelék tervezett módosítása és az abból eredő bármely kompenzációs kiigazítás mérlegelése során tekintetbe kell venni a kormány által gyakorolt ellenőrzés vagy befolyás megszüntetésének piacot megnyitó hatásait.
7. Ellenőrzések, tárgyalások és jövőbeni munka
A bizottság évente ellenőrzi e Megállapodás végrehajtását és működését, annak célkitűzései figyelembevételével. A bizottság évente tájékoztatja a WTO általános tanácsát az ilyen ellenőrzésekkel vizsgált időszakok során bekövetkezett fejleményekről.
A felek legkésőbb az e Megállapodás hatálybalépésének időpontjától számított harmadik év végén és azt követően rendszeres időközönként további tárgyalásokat folytatnak e Megállapodás továbbfejlesztése, valamint annak érdekében, hogy a Megállapodás felek közötti hatókörét a fejlődő országokra vonatkozó V. cikk rendelkezéseinek figyelembevételével minél nagyobb mértékben terjesszék ki a viszonosság alapján.
A felek törekszenek az olyan megkülönböztető intézkedések és gyakorlatok bevezetésének vagy alkalmazása meghosszabbításának elkerülésére, amelyek torzítják a nyílt beszerzést, és a b) pont szerinti tárgyalások keretében igyekeznek megszüntetni azokat az intézkedéseket és gyakorlatokat, amelyek e Megállapodás hatálybalépésének időpontjában még érvényben maradtak.
8. Információtechnológia
Annak biztosítására, hogy a Megállapodás ne jelentse a műszaki fejlődés szükségtelen akadályát, a felek a bizottság keretében rendszeres konzultációt folytatnak az információtechnológia közbeszerzésekben való alkalmazásának fejlődéséről, és szükség esetén tárgyalást folytatnak a Megállapodás módosításairól. E konzultációk célja különösen annak biztosítása, hogy az információtechnológia alkalmazása az átlátható eljárások révén segítse a nyílt, megkülönböztetéstől mentes és hatékony közbeszerzést, hogy az e Megállapodás hatálya alá tartozó szerződések egyértelműen beazonosíthatóak legyenek, és hogy egy bizonyos szerződéssel kapcsolatban minden rendelkezésre álló információ megtalálható legyen. Ha valamelyik fél újítást kíván bevezetni, arra törekszik, hogy figyelembe vegye a többi fél potenciális problémákra vonatkozóan kifejezett véleményét.
9. Módosítások
A felek e Megállapodást többek között a végrehajtása során szerzett tapasztalatok figyelembevételével módosíthatják. Amennyiben a felek a bizottság által megállapított eljárásoknak megfelelően a módosításra vonatkozóan már egyezségre jutottak, az ilyen módosítások egyik fél esetében sem lépnek addig hatályba, amíg azokat az érintett fél el nem fogadta.
10. Felmondás
A Megállapodást bármelyik fél felmondhatja. A felmondás attól az időponttól számított 60 nap elteltével lép hatályba, amikor a WTO főigazgatója a felmondásról szóló írásos értesítést megkapta. Az ilyen értesítés kézhezvételétől kezdve bármelyik fél kérheti a bizottság ülésének azonnali összehívását.
Ha az e Megállapodásban részes valamelyik fél a WTO- egyezmény hatálybalépésétől számított egy éven belül nem válik a WTO tagjává, vagy megszünteti a WTO-tagságát, ugyanezen időponttól kezdve nem részese e Megállapodásnak sem.
11. E Megállapodás nem alkalmazása egyes felek között
Ezt a Megállapodást nem kell alkalmazni két olyan fél között, amelyek közül a Megállapodás elfogadása vagy az ahhoz való csatlakozása idején valamelyikük nem járult hozzá az ilyen alkalmazáshoz.
12. Megjegyzések, függelékek és mellékletek
E Megállapodás megjegyzései, függelékei és mellékletei a Megállapodás szerves részét képezik.
13. Titkárság
Az e Megállapodással kapcsolatos titkársági munkát a WTO Titkársága végzi.
14. Letétbe helyezés
Ezt a Megállapodást a WTO főigazgatójánál helyezik letétbe, aki minden félnek haladéktalanul megküldi e Megállapodás hiteles másolatát, valamint az e cikk 6. pontjának megfelelő helyesbítéseinek és módosításainak, az e cikk 9 pontjának megfelelő változtatásainak a hiteles másolatát, továbbá a Megállapodás e cikk 1. és 2. pontjának megfelelő valamennyi elfogadásáról vagy ahhoz történő csatlakozásról, és az e cikk 10 pontjának megfelelő valamennyi visszalépésről szóló értesítést.
15. Bejegyzés
Ez a Megállapodás az Egyesült Nemzetek Alapokmánya 102. cikkének rendelkezéseivel összhangban kerül bejegyzésre.
Kelt Marrakesh-ben, az ezerkilencszázkilencvennegyedik év április hó tizenötödik napján egy-egy példányban angol, francia és spanyol nyelven, és ha e Megállapodás függelékeire vonatkozóan ettől eltérően nem rendelkeztek, a szövegek mindegyike egyaránt hiteles.
MEGJEGYZÉSEK
Az „ország” vagy „országok” kifejezést, annak megfelelően, ahogy e Megállapodásban, valamint a függelékekben használják, úgy kell értelmezni, mint amely magában foglal bármilyen külön vámterületet, amely részes e Megállapodásban.
Az e Megállapodásban részes külön vámterület esetében, amelynél az e Megállapodásban szereplő valamely kifejezést a „nemzeti” jelző kíséri, az ilyen kifejezés – amennyiben másként nem határozták meg – az adott vámterületre vonatkozik.
1. cikk (1) bekezdése
tekintettel a feltételekhez kötött segélyekkel kapcsolatos általános politikai szempontokra, beleértve a fejlődő országok feltételhez nem kötött segélyekre irányuló célkitűzését, ez a Megállapodás mindaddig nem alkalmazható a fejlődő országoknak nyújtott, feltételhez kötött segélyek támogatása során végzett beszerzésekre, amíg a felek ezt gyakorolják.
INTERNATIONAL DAIRY ARRANGEMENT
PREAMBLE
Recognizing the importance of milk and dairy products to the economy of many countries ( 224 ) in terms of production, trade and consumption;
Recognizing the need, in the mutual interests of producers and consumers, and of exporters and importers, to avoid surpluses and shortages, and to maintain prices at an equitable level;
Noting the diversity and interdependence of dairy products;
Noting the situation in the dairy products market, which is characterized by very wide fluctuations and the proliferation of export and import measures;
Considering that improved cooperation in the dairy products sector contributes to the attainment of the objectives of expansion and liberalization of world trade, and the implementation of the principles and objectives concerning developing countries agreed upon in the Tokyo Declaration of Ministers dated 14 September 1973 concerning the Multilateral Trade Negotiations;
Determined to respect the principles and objectives of the General Agreement on Tariffs and Trade (hereinafter referred to as „General Agreement” or „GATT”) ( 225 ) and, in carrying out the aims of this Arrangement, effectively to implement the principles and objectives agreed upon in the said Tokyo Declaration;
The participants to the present Arrangement have, through their representatives, agreed as follows:
PART ONE
GENERAL PROVISIONS
Article I
Objectives
The objectives of this Arrangement shall be, in accordance with the principles and objectives agreed upon in the Tokyo Declaration of Ministers dated 14 September 1973 concerning the Multilateral Trade Negotiations,
Article II
Products Coverage
This Arrangement applies to the dairy products sector. For the purpose of this Arrangement, the term „dairy products” is deemed to include the following products, as defined in the Customs Cooperation Council Nomenclature:
CCCN |
|
(a) Milk and cream, fresh, not concentrated or sweetened |
04.01 |
(b) Milk and cream, preserved, concentrated or sweetened |
04.02 |
(c) Butter |
04.03 |
(d) Cheese and curd |
04.04 |
(e) Casein |
ex 35.01 |
Article III
Information
The information that the participants undertake to provide pursuant to paragraph 1 of this Article, according to the modalities that the Council shall establish, shall include data on past performance, current situation and outlook regarding production, consumption, prices, stocks and trade, including transactions other than normal commercial transactions, in respect of the products referred to in Article II of this Arrangement, and any other information deemed necessary by the Council. Participants shall also provide information on their domestic policies and trade measures, and on their bilateral, plurilateral or multilateral commitments, in the dairy sector and shall make known, as early as possible, any changes in such policies and measures that are likely to affect international trade in dairy products. The provisions of this paragraph shall not require any participant to disclose confidential information which would impede law enforcement or otherwise be contrary to the public interest or would prejudice the legitimate commercial interests of particular enterprises, public or private.
Note: It is understood that under the provisions of this Article, the Council instructs the secretariat to draw up, and keep up to date, an inventory of all measures affecting trade in dairy products, including commitments resulting from bilateral, plurilateral and multilateral negotiations.
Article IV
Functions of the International Dairy Products Council and Cooperation between the Participants to this Arrangement
The Council shall meet in order to:
make an evaluation of the situation in and outlook for the world market for dairy products, on the basis of a status report prepared by the secretariat with the documentation furnished by participants in accordance with Article III of this Arrangement, information arising from the operation of the Protocols covered by Article VI of this Arrangement, and any other information available to it;
review the functioning of this Arrangement.
Article V
Food Aid and Transactions other than Normal Commercial Transactions
The participants agree:
In cooperation with FAO and other interested organizations, to foster recognition of the value of dairy products in improving nutritional levels and of ways and means through which they may be made available for the benefit of developing countries.
In accordance with the objectives of this Arrangement, to furnish, within the limits of their possibilities, dairy products to developing countries by way of food aid. Participants should notify the Council in advance each year, as far as practicable, of the scale, quantities and destinations of their proposed contributions of such food aid. Participants should also give, if possible, prior notification to the Council of any proposed amendments to the notified programme. It would be understood that contributions could be made bilaterally or through joint projects or through multilateral programmes, particularly the World Food Programme.
Recognizing the desirability of harmonizing their efforts in this field, as well as the need to avoid harmful interference with normal patterns of production, consumption and international trade, to exchange views in the Council on their arrangements for the supply and requirements of dairy products as food aid or on concessional terms.
PART TWO
SPECIFIC PROVISIONS
Article VI
Protocols
Without prejudice to the provisions of Articles I to V of this Arrangement, the products listed below shall be subject to the provisions of the Protocols annexed to this Arrangement:
PART THREE
Article VII
Administration of the Arrangement
1. International Dairy Products Council
(a) An International Dairy Products Council shall be established within the framework of the GATT. The Council shall comprise representatives of all participants to the Arrangement and shall carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Arrangement. The Council shall be serviced by the GATT secretariat. The Council shall establish its own rules of procedure.
(b)
The Council shall normally meet at least twice each year. However, the Chairman may call a special meeting of the Council either on his own initiative, at the request of the Committees established under paragraph 2 (a) of this Article, or at the request of a participant to this Arrangement.
(c)
The Council shall reach its decisions by consensus. The Council shall be deemed to have decided on a matter submitted for its consideration if no member of the Council formally objects to the acceptance of a proposal.
(d)
The Council shall make whatever arrangements are appropriate for consultation or cooperation with inter-governmental and non-governmental organizations.
(e)
The Council may invite any non-participating country to be represented at any meeting as an observer.
The Council may also invite any of the organizations referred to in paragraph 1 (d) of this Article to attend any meeting as an observer.
2. Committees
(a) The Council shall establish a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Certain Milk Powders, a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Milk Fat and a Committee to carry out all the functions which are necessary to implement the provisions of the Protocol Regarding Certain Cheeses. Each of these Committees shall comprise representatives of all participants to the relevant Protocol. The Committees shall be serviced by the GATT secretariat. They shall report to the Council on the exercise of their functions.
(b)
The Council shall make the necessary arrangements, determining the modalities for the information to be furnished under Article III of this Arrangement, so that
(c)
Each Committee shall normally meet at least once each quarter. However, the Chairman of each Committee may call a special meeting of the Committee on his own initiative or at the request of any participant.
(d)
Each Committee shall reach its decisions by consensus. A committee shall be deemed to have decided on a matter submitted for its consideration if no member of the Committee formally objects to the acceptance of a proposal.
PART FOUR
Article VIII
Final Provisions
1. Acceptance ( 227 )
This Arrangement is open for acceptance, by signature or otherwise, by governments members of the United Nations, or of one of its specialized agencies and by the European Economic Community.
Any government ( 228 ) accepting this Arrangement may at the time of acceptance make a reservation with regard to its acceptance of any of the Protocols annexed to the Arrangement. This reservation is subject to the approval of the participants.
This Arrangement shall be deposited with the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT who shall promptly furnish a certified copy thereof and a notification of each acceptance thereof to each participant. The texts of this Arrangements in the English, French and Spanish languages shall all be equally authentic.
Acceptance of this Arrangement shall carry denunciation of the Arrangement Concerning Certain Dairy Products, done at Geneva on 12 January 1970 which entered into force on 14 May 1970, for participants having accepted that Arrangement and denunciation of the Protocol Relating to Milk Fat, done at Geneva on 2 April 1973 which entered into force on 14 May 1973, for participants having accepted that Protocol. Such denunciation shall take effect on the date of entry into force of this Arrangement.
2. Provisional application
Any government may deposit with the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT a declaration of provisional application of this Arrangement. Any government depositing such a declaration shall provisionally apply this Arrangement and be provisionally regarded as participating in this Arrangement.
3. Entry into force
This Arrangement shall enter into force, for those participants having accepted it, on 1 January 1980. For participants accepting this Arrangement after that date, it shall be effective from the date of their acceptance.
The validity of contracts entered into before the date of entry into force of this Arrangement is not affected by this Arrangement.
4. Validity
This Arrangement shall remain in force for three years. The duration of this Arrangement shall be extended for further periods of three years at a time, unless the Council at least eighty days prior to each date of expiry, decides otherwise.
5. Amendment
Except where provision for modification is made elsewhere in this Arrangement the Council may recommend an amendment to the provisions of this Arrangement. The proposed amendment shall enter into force upon acceptance by the governments of all participants.
6. Relationship between the Arrangement and the Annexes
The following shall be deemed to be an integral part of this Arrangement, subject to the provisions of paragraph l(b) of this Article:
7. Relationship between the Arrangement and the GATT
Nothing in this Arrangement shall affect the rights and obligations of participants under the GATT ( 229 ).
8. Withdrawal
Any participant may withdraw from this Arrangement. Such withdrawal shall take effect upon the expiration of sixty days from the day on which written notice of withdrawal is received by the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT.
Subject to such conditions as may be agreed upon by the participants, any participant may withdraw from any of the Protocols annexed to this Arrangement. Such withdrawal shall take effect upon the expiration of sixty days from the day on which written notice of withdrawal is received by the Director-General to the CONTRACTING PARTIES to the GATT.
Done at Geneva this twelfth day of April nineteen hundred and seventy-nine.
ANNEX I
PROTOCOL REGARDING CERTAIN MILK POWDERS
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Products
For the purpose of this Protocol, minimum export prices shall be established for the pilot products of the following description:
Designation: Skimmed-milk powder
Milk fat content: less than or equal to 1,5 per cent by weight Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Designation: Whole milk powder
Milk fat content: 26 per cent by weight
Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Designation: Buttermilk powder ( 230 )
Milk fat content: less than or equal to 11 per cent by weight Water content: less than or equal to 5 per cent by weight
Packaging: in packages normally used in the trade, of a net content by weight of not less than 25 kg, or 50 Ibs, as appropriate
Terms of sale: f.o.b. ocean-going vessels from the exporting country or free-at-frontier exporting country.
By derogation from this provision, reference points are designated for the countries listed in Annex I (a) ( 231 ). The Committee established in pursuance of Article VII: 2 (a) of the Arrangement (hereinafter referred to as the Committee) may amend the contents of that Annex.
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Prices
Level and observance of minimum prices
The minimum price levels set in the present Article take account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum prices provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol are fixed at:
US$ 425 ( 232 ) per metric ton for the skimmed-milk powder defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 725 ( 233 ) per metric ton for the whole milk powder defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 425 ( 234 ) per metric ton for the buttermilk powder defined in Article 2 of this Protocol.
The levels of the minimum prices specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The levels of the minimum prices specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by products, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the levels of the minimum prices set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum prices
If the products actually exported differ from the pilot products in respect of the fat content, packaging or terms of sale, the minimum prices shall be adjusted so as to protect the minimum prices established in this Protocol for the products specified in Article 2 of this Protocol according to the following provisions:
Exports and imports of skimmed-milk powder and buttermilk powder for purposes of animal feed
Special conditons of sales
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products coveral by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum prices objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum prices;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum prices threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
ANNEX II
PROTOCOL REGARDING MILK FAT
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Products
For the purpose of this Protocol, minimum export prices shall be established for the pilot products of the following descriptions:
Designation: Anhydrous milk fat
Milk fat content: 99,5 per cent by weight
Designation: Butter
Milk fat content: 80 per cent by weight
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Prices
Level and observance of minimum prices
The minimum price levels set out in the present Article take account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum prices provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol are fixed at:
US$ 1 100 ( 240 ) per metric ton for the anhydrous milk fat defined in Article 2 of this Protocol.
US $ 925 ( 241 ) per metric ton for the butter defined in Article 2 of this Protocol.
The levels of the minimum prices specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The levels of the minimum prices specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by producers, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the levels of the minimum prices set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum prices
If the products actually exported differ from the pilot products in respect of the fat content, packaging or terms of sale, the minimum prices shall be adjusted so as to protect the minimum prices established in this Protocol for the products specified in Article 2 of this Protocol according to the following provisions:
Special conditions of sales
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
The provisions of paragraphs 1 to 6 of this Article shall not be regarded as applying to donated exports to developing countries or to exports destined for relief purposes of food-related development purposes or welfare purposes in developing countries.
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products covered by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum prices objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum prices;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum prices threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
ANNEX III
PROTOCOL REGARDING CERTAIN CHEESES
PART ONE
Article 1
Product Coverage
PART TWO
Article 2
Pilot Product
For the purpose of this Protocol, a minimum export price shall be established for the pilot product of the following description:
By derogation from this provision, reference points are designated for the countries listed in Annex III(a) ( 243 ). The Committee established in pursuance of Article VII:2(a) of the Arrangement (hereinafter referred to as the Committee) may amend the contents of that Annex.
Prompt payment against documents.
Article 3
Minimum Price
Level and observance of minimum price
The minimum price level set out in the present Article takes account, in particular, of the current market situation, dairy prices in producing participants, the need to ensure an appropriate relationship between the minimum prices established in the Protocols to the present Arrangement, the need to ensure equitable prices to consumers, and the desirability of maintaining a minimum return to the most efficient producers in order to ensure stability of supply over the longer term.
The minimum price provided for in paragraph 1 of the present Article applicable at the date of entry into force of this Protocol is fixed at US $ 800 ( 244 ) per metric ton.
The level of the minimum price specified in the present Article can be modified by the Committee, taking into account, on the one hand, the results of the operation of the Protocol and, on the other hand, the evolution of the situation of the international market.
The level of the minimum price specified in the present Article shall be subject to review at least once a year by the Committee. The Committee shall meet in September of each year for this purpose. In undertaking this review the Committee shall take account in particular, to the extent relevant and necessary, of costs faced by producers, other relevant economic factors of the world market, the need to maintain a long-term minimum return to the most economic producers, the need to maintain stability of supply and to ensure acceptable prices to consumers, and the current market situation and shall have regard to the desirability of improving the relationship between the level of the minimum price set out in paragraph 2(b) of the present Article and the dairy support levels in the major producing participants.
Adjustment of minimum price
If the products actually exported differ from the pilot products in respect or the packaging or terms of sale, the minimum price shall be adjusted so as to protect the minimum price established in this Protocol according to the following provisions:
Special conditions of sale
Field of application
Transactions other than normal commercial transactions
Article 4
Provision of Information
Article 5
Obligations of Exporting Participants
Article 6
Cooperation of Importing Participants
Participants which import products. covered by Article 1 of this Protocol undertake in particular:
to cooperate in implementing the minimum price objective of this Protocol and to ensure, as far as possible, that the products covered by Article 1 of this Protocol are not imported at less than the appropriate customs valuation equivalent to the prescribed minimum price;
without prejudice to the provisions of Article III of the Arrangement and Article 4 of this Protocol, to supply information concerning imports of products covered by Article 1 of this Protocol from non-participants;
to consider sympathetically proposals for appropriate remedial action if imports at prices inconsistent with the minimum price threaten the operation of this Protocol.
PART THREE
Article 7
Derogations
Article 8
Emergency Action
MEGÁLLAPODÁS A SZARVASMARHAHÚSRÓL
PREAMBULUM
Meggyőződve arról, hogy a fokozott nemzetközi együttműködést oly módon kell megvalósítani, amely hozzájárul a hús- és élőállat-kereskedelem nagyobb mértékű liberalizációjának, stabilitásának és bővülésének eléréséhez;
Figyelemmel arra, hogy szükséges a nemzetközi szarvasmarhahús- és élőállat-kereskedelem súlyos zavarainak elkerülése;
Felismerve, hogy a szarvasmarhahús termelése és az élő állatok tenyésztése, valamint ezek kereskedelme számos ország, különösen egyes fejlett és fejlődő országok gazdasága számára igen fontos;
Szem előtt tartva az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (a továbbiakban „Általános Egyezmény” vagy „GATT”) ( 246 ) elveivel és céljaival kapcsolatban fennálló kötelezettségeiket;
Azzal a szándékkal, hogy a többoldalú kereskedelmi tárgyalásokról szóló, 1973. szeptember 11-i tokiói miniszteri nyilatkozatban szereplő elvek és célok megvalósítása érdekében, különösen a fejlődő országokra vonatkozó különleges és kedvezőbb elbánás terén elérjék e megállapodás céljait;
E Megállapodás résztvevői képviselőik útján a következőkben állapodtak meg:
ELSŐ RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
I. cikk
Célkitűzések
E Megállapodás célkitűzései a következők:
a nemzetközi hús- és élőállatpiac bővülésének, minél nagyobb liberalizációjának és stabilitásának előmozdítása, a szarvasmarhahús és az élő állatok világkereskedelmét gátló akadályok és megszorítások, ezen belül a fenti kereskedelmet felosztó akadályok és megszorítások fokozatos megszüntetésének elősegítésével, valamint a világkereskedelem nemzetközi keretének javításával, amely a fogyasztóknak és termelőknek, importőröknek és exportőröknek egyaránt előnyére válik;
a nagyobb mértékű nemzetközi együttműködés ösztönzése a szarvasmarhahús- és élőállat-kereskedelmet érintő valamennyi kérdésben, különösen a nemzetközi húságazat terén történő nagyobb mértékű ésszerűsítés és a források hatékonyabb elosztása céljából;
a fejlődő országok számára további előnyök biztosítása a nemzetközi szarvasmarhahús- és élőállat-kereskedelem terén az e termékek világkereskedelmének bővítésében való részvétel lehetőségének javításával az említett országok vonatkozásában, többek között az alábbiak révén:
az árak hosszú távú stabilitásának elősegítése a szarvasmarhahús és az élő állatok bővülő világpiacának összefüggésében; és
a szarvasmarhahúst és élő állatot exportáló fejlődő országok jövedelme fenntartásának és növelésének segítése;
melyek célja, hogy így a szarvasmarhahús és az élő állatok piaca hosszú távú stabilitásának biztosítása révén további jövedelmet eredményezzenek;
a versenyen alapuló kereskedelem további bővítése, figyelembe véve a hatékony termelők hagyományos helyzetét.
II. cikk
Termékkör
Ez a Megállapodás a szarvasmarhahúsra vonatkozik. E Megállapodás alkalmazásában a „szarvasmarhahús” kifejezésbe az alábbiak tartoznak bele:
|
VTN |
a) Élő szarvasmarhafélék |
01.02 |
b) Szarvasmarhafélék élelmezési célra alkalmas vágási mellékterméke és belsősége frissen, hűtve vagy fagyasztva |
ex 02.01 |
c) Szarvasmarhafélék élelmezési célra alkalmas vágási mellékterméke és belsősége sózva, sós lében tartósítva, szárítva vagy füstölve |
ex 02.06 |
d) Szarvasmarhafélék más elkészített vagy konzervált húsa vagy vágási mellékterméke és belsősége |
ex 16.02 |
és bármely egyéb készítmény, amellyel e megállapodás V. cikkében meghatározott kifejezések szerint a Nemzetközi Hústanács a fentieket e megállapodás célkitűzéseinek és rendelkezéseinek végrehajtása érdekében kiegészíti.
III. cikk
Információ és piacfigyelés
Megjegyzés:
Egyetértés született abban, hogy e cikk rendelkezései szerint a tanács utasítja a Titkárságot a szarvasmarhahús- és élőállat-kereskedelmet érintő intézkedések, ezen belül a kétoldalú, többoldalú, sokoldalú tárgyalásokból eredő kötelezettségvállalások nyilvántartásának elkészítésére és naprakészen tartására.
IV. cikk
A Nemzetközi Hústanács feladatai, valamint az e megállapodás résztvevői közötti együttműködés
A tanács abból a célból ülésezik, hogy
az e Megállapodás III. cikke szerint benyújtott dokumentáció – ezen belül a hazai és kereskedelmi politikák működésével kapcsolatos és a Titkárság számára hozzáférhető bármely egyéb információ – alapján a Megállapodás Titkársága által készített, a jelenlegi helyzetről és lehetséges alakulásáról szóló magyarázó elemzés alapján értékelje a világ kínálati és keresleti helyzetét és ennek kilátásait,
elvégezze az e megállapodásban foglaltak érvényesülésének átfogó vizsgálatát,
lehetőséget biztosítson a szarvasmarhahús nemzetközi kereskedelmét érintő kérdésekre vonatkozó rendszeres konzultációra.
MÁSODIK RÉSZ
V. cikk
A Megállapodás működése
1. Nemzetközi Hústanács
A GATT keretében létrejön a Nemzetközi Hústanács. A tanács a megállapodás összes résztvevőjének képviselőiből áll, és a megállapodás rendelkezéseinek végrehajtásához szükséges feladatokat látja el. A tanácsot a GATT Titkársága segíti. A tanács megállapítja saját eljárási szabályzatát, különösen a IV. cikkben előírt konzultációk részletes szabályait.
2. Rendszeres és különleges ülések
A tanács rendes esetben évente legalább kétszer ülésezik. Az elnök azonban saját kezdeményezésére vagy a megállapodás egy résztvevőjének kérésére összehívhatja a tanács különleges ülését.
3. Határozatok
A tanács határozatait konszenzussal hozza határozatait. Ha egyik tag sem él hivatalos ellenvetéssel a javaslat elfogadásával szemben, ú gy kell tekinteni, hogy a tanács a hozzá megvitatásra benyújtott kérdésben határozatot hozott.
4. Együttműködés más szervezetekkel
A tanács minden intézkedést megtesz, ami a kormányközi és nem állami szervezetekkel folytatott konzultáció vagy együttműködés érdekében helyénvaló.
5. Megfigyelők beengedése
A tanács bármely nem résztvevő országot meghívhatja, hogy ülésein megfigyelőként képviseltesse magát.
A tanács szintén meghívhatja az e cikk (4) bekezdésben említett szervezetek bármelyikét, hogy ülésein megfigyelőként részt vegyen.
HARMADIK RÉSZ
VI. cikk
Záró rendelkezések
1. Elfogadás ( 248 )
Ez a megállapodás aláírással vagy más módon történő elfogadásra nyitva áll az Egyesült Nemzetek vagy annak valamely szakosított intézménye tagjainak kormányai, illetve az Európai Gazdasági Közösség előtt.
Az elfogadás időpontjában az e Megállapodást elfogadó kormányok ( 249 ) bármelyike élhet fenntartással e Megállapodás bármely rendelkezésének elfogadása tekintetében. A fenntartáshoz a résztvevők jóváhagyása szükséges.
E Megállapodást a GATT SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatójánál helyezik letétbe, aki minden résztvevő részére haladéktalanul eljuttat egy-egy hiteles másolatot, és értesítést küld minden egyes elfogadásról. E Megállapodás szövege angol, francia és spanyol nyelven egyaránt hiteles.
E Megállapodás hatálybalépésével a Nemzetközi Hús Konzultációs Csoport megszűnik.
2. Ideiglenes alkalmazás
Bármely kormány nyilatkozatot helyezhet letétbe a GATT SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatójánál e Megállapodás ideiglenes alkalmazásáról. Az ilyen nyilatkozatot letétbe helyező bármely kormány ideiglenesen alkalmazza ezt a Megállapodást, és azt ideiglenesen e Megállapodás résztvevőjének kell tekinteni.
3. Hatálybalépés
Ez a Megállapodás az azt elfogadó résztvevőkre nézve 1980. január 1-jén lép hatályba. A Megállapodást az említett időpont után elfogadó résztvevőkre nézve az elfogadás napján lép hatályba.
4. Érvényesség
Ez a Megállapodás három évig marad érvényben. Ha a tanács legalább nyolcvan nappal a lejárat napja előtt eltérő értelmű határozatot nem hoz, e Megállapodás időtartama további hároméves időszakokra meghosszabbodik.
5. Módosítás
Azt az esetet kivéve, ha e Megállapodás a módosításról másutt rendelkezik, a tanács javasolhatja e Megállapodás rendelkezéseinek módosítását. A javasolt módosítás akkor lép hatályba, ha azt az összes résztvevő kormánya elfogadja.
6. Kapcsolat e Megállapodás és a GATT között
E Megállapodás semelyik rendelkezése nem érinti a résztvevőknek a GATT szerint fennálló jogait és kötelezettségeit ( 250 ).
7. Felmondás
Bármely résztvevő felmondhatja e Megállapodástól. Az ilyen felmondás hatvan nappal azt az időpontot követően lép hatályba, melyen a GATT SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatója a felmondásról írásbeli értesítést kapott.
1. MELLÉKLET
LEVÉLVÁLTÁS-TERVEZET URUGUAY ÉS AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG KÖZÖTT
Az Európai Közösség beleegyezik, hogy az Uruguayi Forduló szerinti piacra jutásról szóló végleges ajánlatában az Uruguayból származó, jó minőségű marhahúsra vonatkozóan kétezer metrikus tonnányi kiegészítő mennyiséget szerepeltessen (0201.30.00–0206.10.85 szarvasmarhafélék húsa frissen vagy hűtve: 0202.30.90–206 29.91 szarvasmarhafélék húsa fagyasztva).
Az Európai Közösség és Uruguay megállapodnak, hogy a továbbiakban nem alkalmazandó a Tokiói Fordulóról szóló megállapodásban szereplő rendelkezés, mely szerint az Európai Közösség felkészült annak a lehetőségnek a megfontolására, hogy Uruguay jó minőségű marhahúsból további éves mennyiségeket exportáljon, ha az ilyen húsrészek vonatkozó kontingensének teljes mennyiségét a többi kedvezményezett ország nem használja fel teljes mértékben.
A fenti rendelkezés ugyanattól a naptól kezdve nem alkalmazandó, amelyen a kétezer metrikus tonnányi kiegészítő mennyiség életbe lép.
( 1 ) Az érintett szerv által az állásfoglalásra elé terjesztett ügyben hozott döntés konszenzus alapján állónak tekintett, ha az ülésen a döntéshozatalkor jelen levő tagok egyike sem ellenzi formálisan a javasolt döntést.
( 2 ) Az Európai Közösségek és tagállamai szavazatainak száma semmilyen esetben sem haladhatja meg az Európai Közösségek tagállamainak számát.
( 3 ) Ha az Általános Tanácsot Vitarendezési Testületként hívják össze, döntéseit csak a Vitarendezési Egyetértés 2. cikkének (4) bekezdése szerinti előírásokkal összhangban hozhatja.
( 4 ) Csak konszenzusos döntéssel adható mentesség olyan kötelezettség alól, amely átmeneti időszakhoz vagy fokozatos végrehajtáshoz kötött, és amelynek az igénylő tag a vonatkozó időszak végéig nem tett eleget.
( 5 ) Az e rendelkezés szerinti mentességek az 1993. december 15-i MTN/FA dokumentum II. része 11. és 12. oldalának 7. lábjegyzetében, illetve az 1994. március 21-i MTN/FA/Corr. 6-ban kerültek felsorolásra. A Miniszteri Konferencia első ülésén megállapítja az e rendelkezés szerinti mentességek felülvizsgált listáját, kiegészítve azt az 1947. évi GATT alapján 1993. december 15. után, de a WTO-egyezmény hatálybalépésének napja előtt nyújtott bármely mentességgel, és törölve azokat, amelyek erre az időpontra már lejártak.
( 6 ) E munkacsoport tevékenységét össze kell hangolni a bejelentési eljárásokról szóló, 1994. április 15-én elfogadott miniszteri határozat III. szakaszában előírt munkacsoport tevékenységével.
( 7 ) Ezen Egyetértés rendelkezéseinek egyike sem irányul arra, hogy módosítsa a tagoknak az 1994. évi GATT XII. cikkében vagy XVIII. B) cikkében lefektetett jogait és kötelezettségeit. Az 1994. évi GATT XXII. és XXIII. cikke, ahogyan azt a Vitarendezési Egyetértés kifejti és alkalmazza, vehetők igénybe bármely ügyben, amely fizetési mérleg okokból bevezetett importkorlátozó intézkedések alkalmazására vonatkozik.
( 8 ) Ilyen intézkedések alatt értendő az import mennyiségi korlátozása, változó importlefölözések, minimum importárak, diszkrecionális importengedélyezés, állami kereskedelmi vállalatok által alkalmazott nem vámon kívüli intézkedések, az export önkéntes mennyiségi korlátozása és hasonló, a normál vámoktól eltérő, határon alkalmazott kereskedelmi intézkedések függetlenül attól, hogy azokat az 1947. évi GATT rendelkezéseitől való országspecifikus eltérés alapján tartják-e fenn, kivéve azokat az intézkedéseket, amelyeket a fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezések vagy az 1994. évi GATT vagy a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő egyéb multilaterális kereskedelmi megállapodások egyéb általános, nem agrárspecifikus rendelkezései alapján alkalmaznak.
( 9 ) Az ezen alpont rendelkezéseinek alkalmazásához használt referencia ár rendszerint az érintett termék átlagos CIF egységértéke, egyébként pedig más megfelelő ár a minőség, illetve a feldolgozottság függvényében. Ezt az első alkalmazást követően nyilvánosságra kell hozni és hozzáférhetővé kell tenni olyan mértékben, ami ahhoz szükséges, hogy más tagok kiszámíthassák a kivethető pótvámot. A vámpótlék bevezetésére lásd: 25/1999. (V. 26.) GM-PM együttes rendelet.
( 10 ) Ahol a hazai fogyasztást nem veszik számításba, ott a (4) bekezdés a) pontja szerinti alap küszöbszint alkalmazandó.
( 11 ) Az e cikkben szereplő kiegyenlítő vámok megegyeznek az 1994. évi GATT VI. cikkében és a szubvenciókról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás V. részében szereplőkkel.
( 12 ) E melléklet 3. pontja céljából, a fejlődő országok kormányainak az élelmiszer-ellátás biztonságával kapcsolatos céljaik alapján működtetett készletezési programjai, amelyek átláthatóak és hivatalosan nyilvánosságra hozott feltételek és irányelvek szerint működnek, összhangban levőnek tekintendők ezen pont rendelkezéseivel, beleértve azokat a programokat, amelyek során az élelmiszer-ellátás biztonsága céljából létrehozott élelmiszerkészletek vétele és eladása szabályozott árakon történik, feltéve, hogy a vételár és a külső referencia ár közötti különbséget az AMS számításánál figyelembe veszik.
( 13 ) E melléklet 3. és 4. pontja céljából a fejlődő országok városi és vidéki szegényei élelmiszer-szükségleteinek kielégítése céljából támogatott árban részesített élelmiszerek ésszerű árakon való rendszeres biztosítása, e pont rendelkezéseivel összhangban levőnek tekintendő.
( 14 ) Ezen Egyezményben a XX. cikk b) pontjára történő hivatkozás ezen cikk címsorára is vonatkozik.
( 15 ) A 3. cikk (3) bekezdésének céljaira tudományos igazolhatóság akkor áll fenn, ha a rendelkezésre álló tudományos információ ezen Egyezmény vonatkozó rendelkezéseivel összhangban történő vizsgálata vagy értékelése alapján a tag megállapítja, hogy a megfelelő nemzetközi szabványok, irányelvek és ajánlások nem elegendőek az állat- vagy növény-egészségügyi védelem általa alkalmazott megfelelő szintjének eléréséhez.
( 16 ) Az 5. cikk (6) bekezdésének céljából egy intézkedés nem minősül a szükséges szintet meghaladó módon kereskedelemkorlátozó hatásúnak, kivéve, ha létezik egy másik olyan intézkedés, ami figyelembe véve a műszaki és gazdasági megvalósíthatóságot, ésszerűen rendelkezésre áll, és ami az egészségügyi vagy növény-egészségügyi védelem megfelelő szintjét éri el és lényegesen kevésbé kereskedelemkorlátozó hatású.
( 17 ) Ezen meghatározások céljaira az állat fogalmába beletartoznak a halak és a vadon élő állatok, a növény fogalmába beletartoznak az erdők és a vadon élő növények, a kártevő fogalmába beletartoznak a gyomok, a szennyező anyagok fogalmába beletartoznak a rovarírtószerek, az állatgyógyászati gyógyszerek maradványai és egyéb idegen anyagok is.
( 18 ) Egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések, mint például törvények, rendeletek vagy utasítások, melyeket általános körben alkalmaznak.
( 19 ) Ha ezen Egyezmény belföldire utal, azt egy különálló vámterülettel rendelkező WTO tag esetében úgy kell értelmezni, hogy olyan természetes vagy jogi személyeket jelöl, akik állandó lakó-, illetve telephellyel vagy valóságos és tényleges ipari vagy kereskedelmi egységgel rendelkeznek az adott vámterületen belül.
( 20 ) Az ellenőrzési, vizsgálati és jóváhagyási eljárások egyebek mellett magukban foglalják a mintavételi, tesztelési és tanúsítási eljárásokat.
( 21 ) Amennyire lehetséges, a legkevésbé fejlődő ország tagokból származó export szintén kedvezményezettje lehet e rendelkezésnek.
( 22 ) Az egyezmény éve azt a 12 hónapos időszakot jelenti, mely a WTO-egyezmény hatálybalépésének időpontján, majd azt követően 12 hónaponként kezdődik.
( 23 ) A vonatkozó 1994. évi GATT rendelkezések nem tartalmazzák a XIX. cikket az 1994. évi GATT-ba még fel nem vett termékek vonatkozásában, kivéve, ha erről a melléklet 3. pontja kifejezetten rendelkezik.
( 24 ) A korlátozások minden egyoldalú mennyiségi korlátozást, kétoldalú megegyezést és más hasonló hatású intézkedést jelölnek.
( 25 ) Vámunió önálló egységként vagy egyik tagállama nevében is alkalmazhat védőintézkedést. Ha a vámunió mint önálló egység alkalmaz védőintézkedést, e Megállapodás szerinti súlyos kár vagy felléptének tényleges veszélye megállapításához szükséges összes követelménynek a vámunióban mint egészben fennálló körülményeken kell alapulniuk. Ha a védintézkedéseket egyik tagállam nevében alkalmazza, a súlyos kár vagy felléptének tényleges veszélye meghatározásához szükséges összes követelménynek az abban a tagállamban fennálló körülményeken kell alapulnia, és az intézkedésnek az adott tagállamra kell korlátozódnia.
( 26 ) Egy ilyen közelgő növekedésnek mérhetőnek kell lennie, és nem állapítható meg a létezése állítás, feltételezés vagy a puszta lehetőség felmerülése, pl. az exportőr tagnál megtalálható termelési kapacitás megléte alapján.
( 27 ) Belföldi személy alatt itt a WTO elkülönült vámterülettel rendelkező tagjainak esetében olyan természetes vagy jogi személyt kell érteni, aki vagy amely állandó lakóhellyel vagy tényleges és működő ipari vagy kereskedelmi telephellyel rendelkezik e vámterületen belül.
( 28 ) A diszkrecionális jogkörben alkalmazott TRIM-ek esetében minden egyes specifikus alkalmazást be kell jelenteni. Olyan információt, ami konkrét vállalatok jogos üzleti érdekeit sértené, nem kell felfedni.
( 29 ) A kezdeményezett kifejezés e Megállapodásban arra a vizsgálatra vonatkozik, amellyel egy fél szabályszerű eljárást indít az 5. cikknek megfelelően.
( 30 ) Az exportáló ország hazai piacán fogyasztásra szánt termék mennyiségét általában elegendőnek kell tekinteni a rendes érték megállapítására, amennyiben az ilyen értékesítések a vizsgált termék importáló országba történő értékesítésének legalább 5 %-át teszi ki, azonban ennél alacsonyabb részesedés is elfogadható abban az esetben, amikor bizonyíték támasztja alá, hogy az ilyen alacsony részarányt képviselő eladások mégis elegendő nagyságrendet képeznek a megfelelő összehasonlításhoz.
( 31 ) Amikor a Megállapodásban hatóságok kifejezés szerepel, ezt úgy kell érteni, hogy megfelelő, magas szintű hatóságot jelent.
( 32 ) A hosszabb ideig tartó időtartam általában egy év, de nem kevesebb, mint hat hónap.
( 33 ) Ha a hatóságok megállapítása szerint a rendes érték megállapításához figyelembe vett tranzakciók eladási árának súlyozott átlaga alacsonyabb, mint az egységnyi költségek súlyozott átlaga, illetve, ha az egységnyi költség alatti áron történő értékesítés volumene meghaladja a rendes érték meghatározásához figyelembe vett tranzakciók során értékesített mennyiség 20 %-át.
( 34 ) Az induló tevékenységek esetében végrehajtott kiigazításnak tükröznie kell a kezdeti időszak végén felmerült költségeket, vagy ha ez az időszak meghaladja a vizsgálat idejét, azokat a legfrissebb költségeket, a melyeket a hatóságok a vizsgálat idején figyelembe vehetnek.
( 35 ) Magától értetődik, hogy fenti tényezők némelyike között átfedés állhat fenn, és a hatóságoknak kell gondoskodniuk arról, hogy e rendelkezés értelmében már végrehajtott kiigazításokat csak egyszer végezzék el.
( 36 ) Az eladás napja általában a szerződés megkötésének, a megrendelésnek, a megrendelés visszaigazolásának a napja, vagy a számla kelte, attól függően, hogy melyik dokumentum határozza meg az értékesítés legfontosabb feltételeit.
( 37 ) Egyéb rendelkezés hiányában, a Megállapodásban a kár kifejezést úgy kell értelmezni, mint a belföldi iparágnak okozott jelentős kárt, a belföldi iparágat fenyegető jelentős kár veszélyét, vagy pedig az ilyen iparág létrehozásának jelentős hátráitatását. A kár értelmezésének összhangban kell állnia e cikk rendelkezéseivel.
( 38 ) Ennek egyik, bár nem kizárólagos példája az a helyzet, amikor meggyőző ok merül fel annak feltételezésére, hogy a közeljövőben jelentősen meg fog nőni a termék dömpingáru importja.
( 39 ) E pont alkalmazásánál, egy termelőről csak akkor mondható, hogy az exportőrrel vagy az importőrrel kapcsolt viszonyban áll, ha a) valamelyikük közvetve vagy közvetlenül irányítja a másikat, vagy b) mindkettő egy harmadik fél közvetett vagy közvetlen irányítása alatt áll, vagy ha c) közösen közvetve vagy közvetlenül irányítanak egy harmadik felet, amennyiben alapos okkal feltételezhető, hogy az érintett termelő a kapcsolatból kifolyólag másképp viselkedik mint a többi, kapcsolt viszonyban nem álló termelő. E pont céljaira az egyik félről akkor mondható ki, hogy irányítja a másikat, ha a fél jogi vagy működési pozíciójánál fogva korlátozhatja ki, vagy utasíthatja a másikat.
( 40 ) A Megállapodásban a kivetni kifejezés egy vám vagy adó visszavonhatatlan vagy végleges jelleggel történő törvényes kivetését vagy beszedését jelenti.
( 41 ) Széttagolt és rendkívül nagyszámú termelőt egyesítő iparág estén, a hatóságok a támogatottságot, illetve az ellenzést statisztikailag érvényes mintavételi módszerekkel állapíthatják meg.
( 42 ) A tagoknak tudomásuk van arról, hogy egyes tagok területén, a hasonló termék belföldi előállítóinak alkalmazottai, vagy ezen alkalmazottak képviselői támogathatják az 1. pontban tárgyalt vizsgálati kérelmet, illetve maguk is benyújthatnak ilyet.
( 43 ) Általános szabályként, az exportőrök számára szabott határidőt a kérdőív kézhezvételétől kezdve kell számítani. Erre a célra, a kézhezvételt egy héttel azután kell megtörténtnek tekinteni, hogy a kérdőívet elküldték a címzettnek, vagy pedig továbbították az exportáló tag megfelelő diplomáciai képviselőjének, illetve amennyiben a WTO külön vámterülettel rendelkező tagjáról van szó, az exportterület hivatalos képviselőjének.
( 44 ) Magától értetődik, hogy ha az érintett exportőrök száma rendkívül magas, akkor az írásos kérelem teljes szövegét ehelyett csupán az exportáló tag hatóságainak vagy megfelelő szakmai szövetségének kell továbbítani.
( 45 ) A tagoknak tudomásuk van arról, hogy némely tag területén, egy aprólékosan kidolgozott titoktartási rendelet értelemében előfordulhat, hogy az információt fel kell tárni.
( 46 ) A tagok elismerik, hogy a titoktartási kérelem nem utasítható el önkényesen.
( 47 ) A feltételes mód nem értelmezhető úgy, hogy lehetséges az eljárás folytatása és azzal párhuzamosan, az árral kapcsolatos kötelezettségvállalás alkalmazása, a 4. pontban foglaltak kivételével.
( 48 ) Magától értetődik, hogy ha a kérdéses termék bírói felülvizsgálat tárgyát képezi, előfordulhat, hogy ezen alpontban, valamint a 3.2. alpontban említett időhatárok nem tarthatók be.
( 49 ) A 9. cikk (3) bekezdésében foglalt, a dömpingellenes vám végső kivetéséről szóló határozat, e cikk értelmében önmagában nem jelent felülvizsgálatot.
( 50 ) Amikor a dömpingellenes vámot visszamenőleges hatállyal vetik ki, akkor a 9. cikk 3.1. pontja értelmében végrehajtott legutóbbi vámkivetési eljárás során tett ténymegállapítás, melynek értelmében nem kell vámot kivetni, önmagában nem kötelezi a hatóságokat a végleges vám eltörlésére.
( 51 ) Amennyiben a hatóságok e cikk rendelkezései szerint az információt és a magyarázatot külön jelentésben bocsátják rendelkezésre, kötelesek azt bárki számára hozzáférhetővé tenni.
( 52 ) Ez nem zárja ki, hogy amennyiben szükséges, az 1994. évi GATT egyéb releváns rendelkezéseinek értelmében intézkedéseket hozzanak.
( 53 ) Egyetértés van arról, hogy ez a rendelkezés nem kötelezi a tagokat arra, hogy területükön más tagok kormányzati szervezeteinek megengedjék az előzetes áruvizsgálati tevékenység folytatását.
( 54 ) Nemzetközi szabvány az a szabvány, amelyet olyan kormányzati vagy nem kormányzati testület fogadott el, amelyek tagsága valamennyi tag előtt nyitott, és amelyek egyik elismert tevékenységi területe a szabványosítás.
( 55 ) Egyetértés van arról, hogy e Megállapodás céljaira a vis maior jelentése ellenállhatatlan kényszer vagy erőszak, előre nem látható események, amelyek felmentenek a szerződés teljesítése alól.
( 56 ) Az alkalmazó tagok kötelezettségei az előzetes áruvizsgálatot végző szervezetek szolgáltatásaira vonatkozólag a vámértékeléssel kapcsolatban azok a kötelezettségek lesznek, amelyeket az 1994. évi GATT-ban és más, a WTO-egyezmény 1A mellékletében található Multilaterális Kereskedelmi Egyezményekben elfogadtak.
( 57 ) Egyetértés van arról, hogy ilyen technikai segítség nyújtható bilaterális, többoldalú, illetve multilaterális alapon.
( 58 ) Egyetértés van arról, hogy ez a rendelkezés nem sérti a hazai ipar vagy a hazai ipar hasonló termékei vagy egyéb, bárhol alkalmazott, hasonló fogalomnak a meghatározása céljából hozott megállapításokat.
( 59 ) A közbeszerzések céljaira alkalmazott származási szabályok tekintetében e rendelkezés nem hoz létre további kötelezettségeket azokhoz képest, amelyeket a tagok az 1994. évi GATT alatt már vállaltak.
( 60 ) Azon kérelmek tekintetében, amelyeket a WTO-egyezmény hatálybalépésének dátumától számított egy éven belül nyújtanak be, a tagok számára csak az kötelező, hogy a lehető legrövidebb időn belül adják ki ezen értékeléseket.
( 61 ) Ha az érték szerinti kritériumot írják elő, a származási szabályokban jelzik e százalék kiszámításának módszerét is.
( 62 ) Ha a gyártási vagy feldolgozási művelet kritériumát írják elő, az érintett terméknek származó státuszt biztosító műveletet pontosan meghatározzák.
( 63 ) Azon kérelmek tekintetében, amelyeket a WTO-egyezmény hatálybalépésének dátumától számított egy éven belül nyújtanak be, a tagok számára csak az kötelező, hogy a lehető legrövidebb időn belül adják ki ezen értékeléseket.
( 64 ) Az engedélyezés, valamint az egyéb hasonló adminisztrációs eljárások.
( 65 ) E Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy valamely engedélyezési eljáráson keresztül végrehajtott intézkedés alapja, hatóköre vagy időtartama e Megállapodás szerint kérdés tárgyát képezné.
( 66 ) E Megállapodás céljaira a kormányok kifejezés úgy értendő, hogy az magában foglalja az Európai Közösség illetékes hatóságait is.
( 67 ) Azok a biztosítékot előíró importengedélyezési eljárások, amelyeknek nincs importkorlátozó hatásuk, az 1. és 2. pontok hatálya alá tartozónak tekintendők.
( 68 ) Valamely fejlődő ország tag, amely nem volt aláírója az 1979. április 12-én létrehozott Importengedélyezési Eljárásokról szóló Megállapodásnak, és amelynek konkrét nehézségei vannak az a) pont (ii) és (iii) alpontjának előírásaival kapcsolatban, a Bizottságnak való bejelentést követően, a fenti alpontok alkalmazását attól az időponttól számítva, amikor a WTO-egyezmény a szóban forgó tag számára hatályba lép, legfeljebb két évre elhalaszthatja.
( 69 ) Esetenként kvóta birtokosokként hivatkoznak rájuk.
( 70 ) Eredetileg mint az 1947. évi GATT 1971. március 23-i L/3515 sz. dokumentumaként kiadva.
( 71 ) Az 1994. évi GATT XVI. cikke (és a Megjegyzések a XVI. cikkhez), valamint e Megállapodás 1-111. melléklete rendelkezéseinek megfelelően nem minősül támogatásnak, hogy az exporttermék a hazai felhasználásra szánt hasonló termékre kivetett adók és vámok alól mentesül, vagy az ilyen vámoknak vagy adóknak a megfizetettet meg nem haladó összegben történő visszatérítése.
( 72 ) E szóhasználat szerint az objektív ismérvek vagy feltételek olyan ismérveket vagy feltételeket jelölnek, amelyek semlegesek, nem részesítenek előnyben meghatározott vállalatokat másokkal szemben, és amelyek jellegükben gazdaságiak és alkalmazásukban horizontálisak, mint például alkalmazottak száma vagy a vállalkozás mérete.
( 73 ) Ebben a vonatkozásban különösen a támogatások iránti kérelmek visszautasításának, illetve jóváhagyásának gyakoriságára, illetve az ilyen döntések okaira vonatkozó információt kell figyelembe venni.
( 74 ) Ez a norma akkor teljesül, amikor a tények azt bizonyítják, hogy a támogatás nyújtása, bár nem a törvények teszik függővé az exportteljesítménytől, a valóságban a tényleges vagy várható exportáláshoz vagy exportjövedelmekhez kötődik. Önmagában az a tény, hogy a támogatást olyan vállalatoknak nyújtják, amelyek exportálnak, pusztán ezen oknál fogva nem minősül exporttámogatásnak e rendelkezés értelmezése szerint.
( 75 ) Az 1. mellékletben exporttámogatásnak nem minősülőként hivatkozott intézkedések nem tiltottak e Megállapodás ezen vagy bármely más rendelkezése szerint.
( 76 ) E cikkben említett minden időszak kölcsönös megállapodás esetén meg hosszabbítható.
( 77 ) Amint azt a 24. cikk szerint létrehozzák.
( 78 ) Ha ebben az időszakban a D 88 ülése nincs betervezve, ebből a célból ilyen ülést kell tartani.
( 79 ) Ez a kifejezés nem jelentheti olyan ellenintézkedések engedélyezését, amelyek aránytalanok annak a ténynek a fényében, hogy e rendelkezések olyan támogatásokkal foglalkoznak, amelyek tiltottak.
( 80 ) Ez a kifejezés nem jelentheti olyan ellenintézkedések engedélyezését, amelyek aránytalanok annak a ténynek a fényében, hogy e rendelkezések olyan támogatásokkal foglalkoznak, amelyek tiltottak.
( 81 ) A hazai iparnak okozott kár kifejezés ugyanabban az értelemben használandó, mint az V. részben.
( 82 ) A hatálytalanítás vagy gyengítés kifejezést e Megállapodás ugyanabban az értelemben használja, mint az 1994. évi GATT releváns rendelkezései és az ilyen hatálytalanítás vagy gyengítés meglétét e rendelkezések alkalmazási gyakorlatának megfelelően kell megállapítani.
( 83 ) A más tag érdekének súlyos sérelme kifejezést e Megállapodás ugyanabban az értelemben használja, mint az 1994. évi GATT XVI. cikkének (1) bekezdése, és ez magában foglalja a súlyos sérelem veszélyét is.
( 84 ) Az értékarányosan megállapított támogatás összértékét a VI. melléklet rendelkezései szerint kell kiszámítani.
( 85 ) Miután várható, hogy a polgári alkalmazású légi járművekre specifikus multilaterális szabályok vonatkoznak majd, az ezen alpontban hivatkozott küszöb nem vonatkozik a polgári légi járművekre.
( 86 ) A tagok elismerik, hogy amennyiben valamely polgári légi jármű program jogdíj alapú finanszírozását nem fizetik vissza teljes mértékben, mert a tényleges értékesítés szintje az előre jelzett szint alá esik, ez önmagában nem képez súlyos sérelmet ezen alpont céljaira.
( 87 ) Kivéve, ha más multilaterális megállapodás szerint specifikus szabályok vonatkoznak a kérdéses termék vagy árucikk kereskedelmére.
( 88 ) Az a tény, hogy e pont hivatkozik bizonyos körülményekre, önmagában nem ruház rájuk semmilyen jogi státuszt akár az 1994. évi GATT, akár e Megállapodás szerint. Ezek a körülmények nem lehetnek elszigeteltek, szórványosak vagy más módon lényegtelenek.
( 89 ) Abban az esetben, ha a kérelem olyan támogatásra vonatkozik, amelyről azt vélik, hogy az a 6. cikk (1) bekezdése szerint súlyos sérelmet okozott, a súlyos sérelemre vonatkozó rendelkezésre álló bizonyíték korlátozódhat arra a rendelkezésre álló bizonyítékra, ami arra vonatkozik, hogy a 6. cikk (1) bekezdésének feltételei teljesültek-e vagy sem.
( 90 ) E cikkben említett bármely határidőt közös megegyezéssel meg lehet hosszabbítani.
( 91 ) Ha a DSB ülését erre az időszakra nem tervezték, az ilyen ülést erre a célra össze kell hívni.
( 92 ) Ha a DSB ülését erre az időszakra nem tervezték, az ilyen ülést erre a célra össze kell hívni.
( 93 ) A tagok elismerik, hogy széles körben nyújtanak kormányzati támogatást különféle célokra, és az a puszta tény, hogy az ilyen támogatás esetleg nem minősül nem felróható támogatásnak e cikk rendelkezései szerint, még önmagában nem korlátozza a tagok lehetőségét az ilyen támogatás nyújtására.
( 94 ) Mivel várható, hogy a polgári légi járművekre specifikus multilaterális szabályok vonatkoznak majd, ezen alpont rendelkezései erre a termékre nem vonatkoznak.
( 95 ) A WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától számított nem később, mint 18 hónappal, a 24. cikkben előírt Támogatási és Kiegyenlítő Intézkedések Bizottsága (e Megállapodásban a továbbiakban: Bizottság) köteles felülvizsgálni a 2. pont a) alpontja rendelkezéseinek működését azzal a céllal, hogy megtegye az összes szükséges módosítást ezen rendelkezések működésének javítására. Az esetleges módosítások mérlegelésekor a Bizottság köteles gondosan felülvizsgálni az ezen alpontban felsorolt kategóriák definícióit a tagoknak a kutatási programok működésére és a más releváns nemzetközi intézményekben folytatott munkára vonatkozó tapasztalatainak fényében.
( 96 ) E Megállapodás nem vonatkozik a felsőoktatás vagy a kutatóintézetek által függetlenül végzett alapkutatásokra. Az alapkutatás kifejezés az általános, tudományos vagy műszaki tudás bővítését jelenti, amely nem kapcsolódik ipari vagy üzleti célokhoz.
( 97 ) A fel nem róható támogatás engedélyezett szintjét, melyre ezen alpont utal, az adott egyedi projekt tartama alatt felmerülő összes elfogadott költségre történő hivatkozással kell megállapítani.
( 98 ) Az ipari kutatás kifejezés új tudás felfedezésére irányuló tervezett kutatást vagy kritikai vizsgálatot jelent azzal a céllal, hogy az ilyen tudás hasznosítható legyen új termékek, eljárások vagy szolgáltatások kifejlesztésénél vagy meglévő termékek, eljárások vagy szolgáltatások lényeges javításának elérésében.
( 99 ) A verseny előtti fejlesztési tevékenység kifejezés az ipari kutatás eredményeinek valamely tervvé vagy ipari formatervvé történő átalakítását jelenti új, módosított vagy javított termékek, eljárások vagy szolgáltatások céljaira, függetlenül attól, hogy azt értékesítésre vagy felhasználásra szánták, ideértve az első prototípus elkészítését is, amelyet nem lehet üzletileg hasznosítani. Magában foglalhatja termékek, eljárások vagy szolgáltatások alternatíváinak koncepcionális kialakítását és megtervezését, az első demonstrációkat vagy kísérleti projekteket, feltéve, hogy ugyanezen projektek nem alakíthatók át és nem használhatók fel ipari alkalmazás vagy üzleti hasznosítás céljaira. Nem foglalja azonban magában a meglévő termékek, gyártósorok, gyártási eljárások, szolgáltatások és más folyamatos műveletek rutinszerű vagy időről időre történő változtatását még akkor sem, ha ezek a változtatások javulást eredményeznek.
( 100 ) Olyan programok esetében, amelyek átfogják az ipari kutatást és a verseny előtti fejlesztő tevékenységet, a nem felróható támogatás engedélyezett szintje nem haladhatja meg a fenti két kategóriára alkalmazható nem felróható támogatás engedélyezett szintjének egyszerű átlagát, amelyet e pont i-v. alpontjában lefektetett elfogadható költségek alapján kell kiszámítani.
( 101 ) A regionális fejlesztés általános kerete azt jelenti, hogy a regionális támogatási programok egy belsőleg következetes és általánosan alkalmazandó regionális fejlesztési politika részét képezik, valamint azt, hogy a regionális fejlesztési támogatásokat nem nyújtják elszigetelt földrajzi pontokon, amelyeknek nincs vagy gyakorlatilag nincs hatásuk a régió fejlődésére.
( 102 ) A semleges és objektív ismérvek olyan ismérveket jelent, amelyek nem preferálnak adott régiókat azon túl, mint ami helyénvaló a regionális fejlesztési politika keretein belül a régiók közötti aránytalanságok megszüntetéséhez vagy csökkentéséhez. Ebben a vonatkozásban a regionális támogatási programoknak magukban kell foglalniuk az egyes támogatott projektekre nyújtható támogatás összegére vonatkozó maximális összeget is. Az ilyen maximális összegeket a támogatott régiók fejlettségei szintjei szerint kell differenciálni, és a beruházási költségek vagy a munkahelyteremtés költségei szerint kell kifejezni. Az ilyen maximált összegeken belül a támogatást elég széles körben kell nyújtani, és el kell kerülni, hogy a támogatást elsődlegesen a 2. cikkben hivatkozott bizonyos vállalatok használják fel, vagy hogy nekik aránytalanul nagy összegű támogatásokat nyújtsanak.
( 103 ) A meglévő berendezések kifejezés olyan berendezésekre utal, a melyek az új környezetvédelmi követelmények bevezetésének idején már legalább két éve működésben voltak.
( 104 ) A tagok elismerik, hogy ebben a bejelentési rendelkezésben semmi sem követeli meg a bizalmas információ nyújtását, ideértve a bizalmas üzleti információt.
( 105 ) A II. vagy III. rész rendelkezéseit is meg lehet hivatkozni az V. rész rendelkezéseivel párhuzamosan; azonban az importáló tag hazai piacán egy bizonyos támogatás hatásait tekintve a kárenyhítésnek csak egy formája (vagy egy kiegyenlítő vám, vagy ha az V. rész követelményei teljesülnek, a 4. vagy a 7. cikk szerinti kiegyenlítő intézkedés) állhat rendelkezésre. A III. és V. részek rendelkezéseit nem lehet meghivatkozni a nem felróhatónak tekintett intézkedések vonatkozásában a IV. rész rendelkezései szerint. Azonban a VIII. cikk (1) bekezdésének a) pontjában hivatkozott intézkedések kivizsgálhatók annak érdekében, hogy meg lehessen határozni, hogy egyediek-e a 2. cikk értelmezése szerint. Ezenkívül a 8. cikk (2) bekezdésében hivatkozott támogatás esetén, melyet a 8. cikk (3) bekezdése szerint nem jelentettek be, a III. vagy V. rész rendelkezései meghivatkozhatók, de az ilyen támogatást nem felróhatóként kell kezelni, ha azt állapítják meg, hogy a 8. cikk (2) bekezdésében lefektetett szabványokkal összhangban áll.
( 106 ) A kiegyenlítő vám kifejezés azt a speciális vámot jelenti, amelyet bármely árucikk gyártására, előállítására vagy exportálására közvetlenül vagy közvetetten nyújtott bármely támogatás kiegyenlítésének céljából vetnek ki az 1994. évi GATT VI. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint.
( 107 ) A kezdeményezett kifejezés, amint azt a Megállapodás a továbbiakban használja, azt az eljárási cselekményt jelenti, amellyel valamely tag hivatalosan megindítja a 11. cikkben elrendelt vizsgálatot.
( 108 ) Rendkívül nagyszámú előállítót tartalmazó, szétaprózott iparágak esetén, a hatóságok statisztikailag érvényes mintavételi módszerek alkalmazásával is meghatározhatják a támogatást vagy ellenzést.
( 109 ) A tagok tudatában vannak, hogy bizonyos tagok területén a hasonló termék hazai gyártóinak alkalmazottai vagy az ilyen alkalmazottak képviselői is benyújthatnak vagy támogathatnak kérelmet az 1. pont szerinti vizsgálatra.
( 110 ) Általános szabályként, az exportőrök számára megszabott határidőt a kérdőív kézhezvételének napjától kell számítani, ami erre a célra egy héttel az után tekintendő kézhez vettnek, hogy azt a válaszadónak feladták, vagy az exportáló tag megfelelő diplomáciai képviseletének átadták, vagy egy külön vámterület WTO tag esetében, amikor az exportőr terület hivatalos képviselőjének azt átadták.
( 111 ) Ezt úgy kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha az érintett exportőrök száma különösen magas, a kérelem teljes szövegét ehelyett csak az exportáló tag hatóságainak vagy a releváns kereskedelmi szövetségeknek kell rendelkezésére bocsátani, akik ezután továbbítják a példányokat az érintett exportőröknek.
( 112 ) A tagok tudatában vannak, hogy bizonyos tagok területén a közzététel szűkre szabott védelmi rendelkezés szerint követelhető meg.
( 113 ) A tagok egyetértenek, hogy a bizalmas kezelésre irányuló kérelmeket nem szabad önkényesen elutasítani. A tagok továbbá abban is egyetértenek, hogy a vizsgálatot végző hatóság a bizalmas kezelésről történő lemondást csak az eljáráshoz releváns információ tekintetében kérheti.
( 114 ) Különösen fontos e pont rendelkezései szerint, hogy megerősítő ténymegállapítást, legyen az előzetes vagy végleges, nem lehet tenni anélkül, hogy ésszerű lehetőséget adnának a konzultációkra. Az ilyen konzultációk hozhatják létre a II., III. vagy X. rész rendelkezései szerinti eljárás alapját.
( 115 ) E Megállapodás szerint a kár kifejezés, kivéve, ha másként határozták meg, a belföldi ipar súlyos kárát vagy annak veszélyét vagy az ilyen ipar létrehozásának súlyos hátráitatását jelenti és azt e cikk rendelkezései szerint kell értelmezni.
( 116 ) E Megállapodásban a hasonló termék („produit similaire”) kifejezést úgy kell értelmezni, hogy azt a terméket jelenti, amelyik azonos, azaz hasonló minden vonatkozásban a megfontolás tárgyát képező termékhez, vagy ilyen termék hiányában egy másik terméket, amelyik bár nem minden vonatkozásban hasonló, rendelkezik olyan jellemzőkkel, amelyek nagyban hasonlítanak a megfontolás tárgyát képező termékeihez.
( 117 ) Amint azt a 2. és 4. pontok lefektetik.
( 118 ) E pont céljaira az előállítók, illetve gyártók akkor tekintendők úgy, hogy kapcsolt viszonyban állnak az exportőrökkel vagy importőrökkel, ha és amennyiben a) egyikük közvetve vagy közvetlenül ellenőrzése alatt tartja a másikat; vagy b) mindkettőjüket közvetve vagy közvetlenül egy harmadik személy tartja ellenőrzése alatt; vagy c) ők együttesen, közvetve vagy közvetlenül, ellenőrzésük alatt tartanak egy harmadik személyt, feltéve, hogy okkal lehet azt vélelmezni vagy arra gyanakodni, hogy e viszony hatása olyan, hogy az érintett gyártó eltérően viselkedik az ilyen viszonyban nem álló gyártóktól. E pont céljaira egy személy akkor minősül olyannak mint ami, vagy aki ellenőrzést gyakorol egy másik felett, amikor az előző jogi vagy működési szempontból olyan helyzetben van, hogy a másikat korlátozza vagy irányítsa.
( 119 ) lehet kifejezés nem értelmezhető úgy, hogy az lehetővé teszi az eljárás folytatását egyidejűleg a vállalások végrehajtásával, kivéve a 4. pont rendelkezéseit.
( 120 ) E pont céljaira a belföldi érdekelt felek kifejezés magában foglalja a vizsgálat tárgyát képező importált termék fogyasztóit és ipari felhasználóit is.
( 121 ) Ezen Egyezmény szóhasználata szerint a kivetés valamely vám vagy adó definitív vagy végleges törvényes meghatározását vagy beszedését jelenti.
( 122 ) Amikor visszamenőleges alapon vetik ki a kiegyenlítő vám összegét, a legutóbbi felmérési eljárásnak azon ténymegállapítása, hogy vámot nem kell kivetni, önmagában nem követeli meg a hatóságoktól, hogy a végleges vámot megszüntessék.
( 123 ) Ahol a hatóságok az információt és a magyarázatokat e cikk szerint külön jelentésben adják meg, kötelesek biztosítani, hogy az ilyen jelentés a nyilvánosság rendelkezésére álljon.
( 124 ) A Bizottság létrehoz egy Munkacsoportot, hogy felülvizsgálja a BISD/9S 193-194. oldalán talált kérdőív tartalmát és formátumát.
( 125 ) A WTO-egyezmény hatálybalépésekor exporttámogatást nem nyújtó fejlődő ország tagra e pont az 1986-ban nyújtott exporttámogatások szintjének alapján vonatkozik.
( 126 ) E pont nem célozza az 1994. évi GATT releváns rendelkezései alapján hozott intézkedések megakadályozását, ha ez helyénvaló.
( 127 ) A kereskedelemben rendelkezésre álló fogalma azt jelenti, hogy a hazai és az importált termék közötti választás korlátlan, azt csak üzleti megfontolások határozzák meg.
( 128 ) Ezen Rendelet, illetve mellékletei céljaira:
A közvetlen adó fogalmán a bérekre, nyereségre, kamatra, bérleti díjakra, jogdíjakra, minden egyéb jövedelemre, illetve ingatlan tulajdonra kivetett adó értendő;
Az importadók fogalmán a vámok, illetékek és egyéb másutt fel nem sorolt, importra kivetett kincstári adók értendők;
A közvetett adók fogalmán értékesítési, fogyasztási, forgalmi, hozzáadott érték adókat, vagyonátruházási, névhasználati engedélyre, készletekre és berendezésekre kivetett adókat, bélyegilletéket, valamint vámhatáron kivetett adókat, és minden más nem közvetlen adót és nem importvámot kell érteni;
Az input közvetett adó a termék előállítására használt termékekre és szolgáltatásokra kivetett adót jelenti;
A halmozott közvetett adók azon többfokozatú adókat jelentik, amelyeket akkor vetnek ki, amikor nincsen az adó utólagos jóváírására szolgáló mechanizmus, ha a termelés egyik szakaszában megadóztatott terméket vagy szolgáltatást a termelés következő szakaszában használják;
Az adók elengedése magába foglalja az adók visszatérítését;
A vámvisszatérítés magába foglalja az importvámok alóli teljes vagy részleges mentességet, illetve azok halasztását.
( 129 ) A tagok elismerik, hogy a halasztás nem szükségszerűen képez exporttámogatást, ahol például megfelelő kamatköltségeket szednek be. A tagok megerősítik azt az elvet, hogy az egymás ellenőrzése vagy ugyanazon ellenőrzés és irányítás alatt álló exportőr vállalatok és külföldi vevők közötti tranzakcióknál a termékek árai adózási célokra ugyanazok az árak lesznek, amelyeket egymástól független vállalatok, összefonódásmentes tranzakció során felszámítanának. Bármely tag felhívhatja egy másik tag figyelmét azon közigazgatási vagy egyéb gyakorlatra, ami ezzel az elvvel ellentétes, és ami a közvetlen adók lényeges megtakarítását eredményezi export tranzakciókban. Ilyen körülmények között a tagok rendszerint megkísérlik véleményeltéréseiket a létező bilaterális adózási egyezmények vagy más specifikus nemzetközi mechanizmusok segítségével feloldani a tagoknak az 1994.
évi GATT alapján fennálló jogainak és kötelezettségeinek sérelme nélkül, ideértve a konzultációhoz fűződő jogot, amelyet az előző mondat hoz létre.
( 130 ) Ezen Rendelet, illetve mellékletei céljaira:
A közvetlen adó fogalmán a bérekre, nyereségre, kamatra, bérleti díjakra, jogdíjakra, minden egyéb jövedelemre, illetve ingatlan tulajdonra kivetett adó értendő;
Az importadók fogalmán a vámok, illetékek és egyéb másutt fel nem sorolt, importra kivetett kincstári adók értendők;
A közvetett adók fogalmán értékesítési, fogyasztási, forgalmi, hozzáadott érték adókat, vagyonátruházási, névhasználati engedélyre, készletekre és berendezésekre kivetett adókat, bélyegilletéket, valamint vámhatáron kivetett adókat, és minden más nem közvetlen adót és nem importvámot kell érteni;
Az input közvetett adó a termék előállítására használt termékekre és szolgáltatásokra kivetett adót jelenti;
A halmozott közvetett adók azon többfokozatú adókat jelentik, amelyeket akkor vetnek ki, amikor nincsen az adó utólagos jóváírására szolgáló mechanizmus, ha a termelés egyik szakaszában megadóztatott terméket vagy szolgáltatást a termelés következő szakaszában használják;
Az adók elengedése magába foglalja az adók visszatérítését;
A vámvisszatérítés magába foglalja az importvámok alóli teljes vagy részleges mentességet, illetve azok halasztását.
( 131 ) Ezen Rendelet, illetve mellékletei céljaira:
A közvetlen adó fogalmán a bérekre, nyereségre, kamatra, bérleti díjakra, jogdíjakra, minden egyéb jövedelemre, illetve ingatlan tulajdonra kivetett adó értendő;
Az importadók fogalmán a vámok, illetékek és egyéb másutt fel nem sorolt, importra kivetett kincstári adók értendők;
A közvetett adók fogalmán értékesítési, fogyasztási, forgalmi, hozzáadott érték adókat, vagyonátruházási, névhasználati engedélyre, készletekre és berendezésekre kivetett adókat, bélyegilletéket, valamint vámhatáron kivetett adókat, és minden más nem közvetlen adót és nem importvámot kell érteni;
Az input közvetett adó a termék előállítására használt termékekre és szolgáltatásokra kivetett adót jelenti;
A halmozott közvetett adók azon többfokozatú adókat jelentik, amelyeket akkor vetnek ki, amikor nincsen az adó utólagos jóváírására szolgáló mechanizmus, ha a termelés egyik szakaszában megadóztatott terméket vagy szolgáltatást a termelés következő szakaszában használják;
Az adók elengedése magába foglalja az adók visszatérítését;
A vámvisszatérítés magába foglalja az importvámok alóli teljes vagy részleges mentességet, illetve azok halasztását.
( 132 ) A h) pont nem alkalmazható hozzáadott-érték adórendszerekre és az ennek fejében történő vámhatár-illeték korrekciókra; az hozzáadott-érték adó túlzott elengedésére kizárólag a g) pont vonatkozik.
( 133 ) Ezen Rendelet, illetve mellékletei céljaira:
A közvetlen adó fogalmán a bérekre, nyereségre, kamatra, bérleti díjakra, jogdíjakra, minden egyéb jövedelemre, illetve ingatlan tulajdonra kivetett adó értendő;
Az importadók fogalmán a vámok, illetékek és egyéb másutt fel nem sorolt, importra kivetett kincstári adók értendők;
A közvetett adók fogalmán értékesítési, fogyasztási, forgalmi, hozzáadott érték adókat, vagyonátruházási, névhasználati engedélyre, készletekre és berendezésekre kivetett adókat, bélyegilletéket, valamint vámhatáron kivetett adókat, és minden más nem közvetlen adót és nem importvámot kell érteni;
Az input közvetett adó a termék előállítására használt termékekre és szolgáltatásokra kivetett adót jelenti;
A halmozott közvetett adók azon többfokozatú adókat jelentik, amelyeket akkor vetnek ki, amikor nincsen az adó utólagos jóváírására szolgáló mechanizmus, ha a termelés egyik szakaszában megadóztatott terméket vagy szolgáltatást a termelés következő szakaszában használják;
Az adók elengedése magába foglalja az adók visszatérítését;
A vámvisszatérítés magába foglalja az importvámok alóli teljes vagy részleges mentességet, illetve azok halasztását.
( 134 ) A termelő folyamat során felhasznált input olyan input, amely fizikailag beépül a termékbe, a termelési eljárás során felhasznált energia, tüzelőanyag és olaj, valamint katalizátorok, amelyek az exportált termék előállítása során felhasználásra kerülnek.
( 135 ) A tagoknak egymás között megállapodásra kell jutniuk, szükség szerint, azokban az ügyekben, amelyeket e melléklet nem határoz meg, vagy amelyek esetében a 6. cikk (1) bekezdése a) pontjának céljaira további tisztázásra van szükség.
( 136 ) A kedvezményezett cég a támogatást nyújtó tag felségterületén lévő cég.
( 137 ) Az adózáshoz kapcsolódó támogatások esetén a támogatás értékét úgy kell számítani, mint a kedvezményezett cég azon adóévben elért árbevételének összértékét, amelyben az adóhoz kapcsolódó támogatást megszerezte.
( 138 ) Az indulási helyzet magában foglal olyan eseteket is, ahol termékfejlesztés vagy a támogatásból részesülő termékek gyártásához a berendezések megépítésére pénzügyi kötelezettségvállalások történtek, még akkor is, ha a termelés még nem kezdődött meg.
( 139 ) Azokban az esetekben, ahol a súlyos sérelem tényét bizonyítani kell.
( 140 ) A DSB információgyűjtési folyamata során figyelembe kell vennie a jellege folytán bizalmas vagy a folyamatban érintett bármely tag által bizalmasan nyújtott információ védelmének szükségességét.
( 141 ) A b) pont szerinti listában fejlődő ország tagok bevonása a Világbank legutóbbi fejenkénti GNP adataira épül.
( 142 ) Az egyértelműség érdekében az akvakultúra és a belvízi halászat nem tartozik e megállapodás hatálya alá.
( 143 ) Az egyértelműség érdekében a halászati hozzáférési megállapodások keretében a kormányok között eszközölt kifizetések nem tekintendők támogatásnak e megállapodás értelmében.
( 144 ) Az egyértelműség érdekében e megállapodás alkalmazásában a támogatás a támogatást nyújtó tagnak tulajdonítható, függetlenül az érintett hajó lobogójától vagy lajstromától, illetve a kedvezményezett állampolgárságától.
( 145 ) „Jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat”: az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (FAO) által 2001-ben elfogadott, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló nemzetközi cselekvési terv (3) bekezdésében meghatározott tevékenységek.
( 146 ) A 3. cikk alkalmazásában „üzemeltető”: a 2. cikk e) pontja értelmében vett üzemeltető a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászattal kapcsolatos jogsértés időpontjában. Az egyértelműség érdekében a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató üzemeltetőknek nyújtott támogatások nyújtásának vagy fenntartásának tilalma a halászathoz és a halászattal kapcsolatos tengeri tevékenységekhez nyújtott támogatásokra alkalmazandó.
( 147 ) E cikk egyetlen rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy arra kötelezné a tagokat, hogy jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászattal kapcsolatos vizsgálatokat kezdeményezzenek, vagy jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó megállapításokat tegyenek.
( 148 ) E cikk egyetlen rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy érintené a jegyzékbe vett szervezeteknek a vonatkozó nemzetközi jogi eszközök szerinti hatáskörét, vagy új jogokat biztosítana a jegyzékbe vett szervezetek számára a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó megállapítások megtételéhez.
( 149 ) E cikk egyetlen rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy az valamely jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatra vonatkozó megállapítás érvényességét vagy végrehajthatóságát késlelteti vagy befolyásolja.
( 150 ) Ez magában foglalhatja például a lobogó szerinti állam vagy a támogatást nyújtó tag kérésére a párbeszéd vagy az írásbeli információcsere lehetőségét.
( 151 ) A szankciók megszüntetése a 3. cikk (2) bekezdésében említett megállapítást megtevő hatóság jogszabályai vagy eljárásai szerint történik.
( 152 ) E bekezdés alkalmazásában a biológiailag fenntartható szint az a szint, amelyet a halászat vagy a halászattal kapcsolatos tevékenység helyszíne felett joghatósággal rendelkező parti tag olyan referenciapontok – például a maximális fenntartható hozam (MFH) vagy más referenciapontok – alkalmazásával határoz meg, amelyek arányban állnak a halászatra vonatkozóan rendelkezésre álló adatokkal; vagy az a szint, amelyet egy érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet vagy megállapodás a hatáskörébe tartozó területeken és fajok tekintetében meghatároz.
( 153 ) A 8. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában a tagok ezt az információt a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 25. cikkében előírt és az SCM-bizottság által használt bármely kérdőívben – például G/SCM/6/Rev.1 – előírt valamennyi információn felül rendelkezésre bocsátják.
( 154 ) Azon LDC-tagok és fejlődő országnak minősülő tagok esetében, amelyek éves részesedése a tengeri fogások globális volumenéből a WTO Titkársága által közzétett legfrissebb FAO-adatok szerint nem haladja meg a 0,8 százalékot, az ebben az albekezdésben szereplő kiegészítő információkat elegendő négyévente bejelenteni.
( 155 ) A „közös állományok” kifejezés azokra az állományokra vonatkozik, amelyek két vagy több parti tag kizárólagos gazdasági övezetében fordulnak elő, vagy e tagok kizárólagos gazdasági övezetén belül és az azokon túli, azokkal szomszédos területen egyaránt előfordulnak.
( 156 ) Több fajra kiterjedő halászat esetén a tagok ehelyett más releváns és rendelkezésre álló fogási adatokat is megadhatnak.
( 157 ) Ennek a kötelezettségnek úgy is eleget lehet tenni, hogy a tag egy naprakész elektronikus linket bocsát rendelkezésre az értesítő tag honlapjához vagy más megfelelő hivatalos honlaphoz, amely ezt az információt tartalmazza.
( 158 ) Az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint a vitarendezési egyetértés 26. cikke nem alkalmazandó az e megállapodás szerinti vitarendezésre.
( 159 ) E cikk alkalmazásában a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 4. cikkében szereplő „tiltott támogatás” kifejezés az e megállapodás 3., 4. vagy 5. cikkében meghatározott tilalom alá tartozó támogatásokra vonatkozik.
( 160 ) Az egyértelműség érdekében ez a rendelkezés nem alkalmazandó a gazdasági vagy pénzügyi válságokra.
( 161 ) Ez a korlátozás a vitarendezési egyetértés 25. cikke alapján kinevezett választottbíróra is vonatkozik.
( 162 ) Beleértve a regionális halászati gazdálkodási szervezetek vagy megállapodások szabályait és eljárásait.
( 163 ) A vámunió védőintézkedést alkalmazhat mint egység vagy valamely tagállama nevében. Amennyiben a vámunió egységként alkalmaz védőintézkedéseket, a súlyos kár vagy kárveszély e Megállapodás szerinti megállapításának összes követelményét azon feltételekre kell alapozni, amelyek a vámunióban, mint egészben fennállnak. Amikor a védőintézkedést valamely tagállam nevében alkalmazzák, a súlyos kár vagy kárveszély megállapításának összes követelményét azon feltételekre kell alapozni, amelyek az adott tagállamban állnak fenn és az intézkedésnek az adott tagállamra kell korlátozódnia. E Megállapodásban semmi sincs, ami előre meghatározná az 1994. évi GATT XIX. cikke és XXIV. cikk (8) bekezdése közötti kapcsolat értelmezését.
( 164 ) A 9. cikk (1) bekezdése szerinti intézkedést a tagnak azonnal be kell jelentenie a Védőintézkedések Bizottságának.
( 165 ) Az 1994. évi GATT és e Megállapodás vonatkozó előírásaival összhangban álló védőintézkedésként alkalmazott import kvótát közös megegyezés alapján, az exportőr tag alkalmazhatja.
( 166 ) A hasonló intézkedések példái közé tartozik az export önmérséklet, exportár vagy importár követő rendszerek, export vagy import megfigyelés, kötelező import kartellek és diszkrecionális export vagy import engedélyezési rendszerek, amelyek bármelyike védelmet biztosít.
( 167 ) Az ez alóli egyetlen kivételt, amelyre az Európai Közösségek jogosult, e Megállapodás melléklete tartalmazza.
( 168 ) Ez a feltétel az ágazatok számára, az érintett kereskedelem volumenére és a szolgáltatás nyújtásának módjára értendő. E feltétel teljesítése érdekében az egyezményeknek nem szabad egyetlen szolgáltatási módot sem eleve kizárni.
( 169 ) Általában az ilyen integráció szabad bejutást biztosít az érintett fél állampolgárainak a felek munkaerőpiacára, tartalmazza továbbá a fizetésre, a foglalkoztatásra és a szociális juttatásokra vonatkozó feltételeket.
( 170 ) Az illetékes nemzetközi szervezetek kifejezés azokra a nemzetközi testületekre vonatkozik, amelyek tagsága nyitva áll legalább a WTO minden tagjának illetékes szervei előtt.
( 171 ) Ez úgy értendő, hogy az (5) bekezdésben leírt eljárások megegyeznek az 1994. évi GATT eljárásaival.
( 172 ) A közrenddel összefüggő kivétel csak akkor alkalmazható, ha a társadalom valamely alapértékét valós és komoly veszély fenyegeti.
( 173 ) A közvetlen adóbehajtás és -kivetés hatékonyságának és igazságosságának biztosítását célzó intézkedések kiterjednek a tag által, saját adórendszere alapján hozott intézkedésekre. Ezek:
vonatkoznak külföldi szolgáltatóra, annak figyelembevételével, hogy a külföldiek adókötelezettségeinek meghatározásánál az érintett tag területén lévő vagy onnan származó tételek adóztathatók meg; vagy
vonatkoznak a külföldiekre, az adóbehajtás vagy -kivetés biztosítására a tag területén; vagy
vonatkoznak külföldiekre vagy belföldiekre az adózás elkerülésének, illetve kijátszásának megakadályozására, ideértve a betartást szolgáló intézkedéseket; vagy
vonatkoznak egy másik tag területén vagy területéről nyújtott szolgáltatás fogyasztóira, az adóbehajtás és -kivetés biztosítására a tag területéről származó fogyasztók vonatkozásában; vagy
megkülönböztetik a világszerte megadóztatott cikkekkel foglalkozó szolgáltatót a többi szolgáltatótól, elismervén az adóalapjuk jellegében mutatkozó különbségeket; vagy
meghatározzák, szét- és felosztják a belföldiek vagy azok, akik egymással részesedési viszonyban álló személyek vagy ugyanazon személy fiókjai között a bevételt, nyereséget, töke- vagy árfolyamnyereséget, veszteséget, levonást vagy jóváírást, a tag adóalapjának megőrzése érdekében.
A XIV. cikk d) pontjában és e lábjegyzetben hivatkozott adózási feltételeket és fogalmakat az intézkedést hozó tag belső törvényeiben adózási meghatározások és fogalmak, illetve ezekkel egyenértékű vagy hasonló meghatározások és fogalmak alapján kell meghatározni.
( 174 ) A jövőbeli munkaprogram fogja meghatározni, hogy a multilaterális szabályokra vonatkozó tárgyalások milyen módon és időkeretek között kerüljenek sorra.
( 175 ) Ha egy tag az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontjában hivatkozott módon nyújtott szolgáltatás vonatkozásában piacra jutással kapcsolatos kötelezettséget vállal, és ha a szolgáltatás alapvető részét képezi a határon keresztül történő tőkemozgás, a tag köteles ezáltal az ilyen tőkemozgást lehetővé tenni. Ha egy tag az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontjában hivatkozott módon nyújtott szolgáltatás vonatkozásában piacra jutással kapcsolatos kötelezettséget vállal, köteles az ezzel összefüggő, területére irányuló tőkeátutalást lehetővé tenni.
( 176 ) A (2) bekezdés c) pontja nem terjed ki azokra az intézkedésekre, amelyek korlátozzák a tagok szolgáltatásnyújtásaival összefüggő inputot.
( 177 ) E cikkben vállalt konkrét kötelezettségek nem értelmezhetők oly módon, hogy bármely tagnak kompenzációt kellene nyújtani azokért az eleve meglévő versenyképességbeli hátrányokért, amelyek az érintett szolgáltatás vagy szolgáltató külföldi jellegéből adódnak.
( 178 ) Ami azokat a kettős adózás elkerülését célzó megállapodásokat illeti, amelyek a WTO-egyezmény életbelépésekor fennálltak, az ilyen ügyeket csak az egyezményben részes mindkét fél egyetértésével lehet a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács elé utalni.
( 179 ) Függetlenül attól, hogy az adott szolgáltatást nem közvetlenül egy jogi személy nyújtja, hanem az az üzleti jelenlét más formáin, például fiókon vagy képviseleti irodán keresztül valósul meg, a szolgáltató (vagyis a jogi személy) az ilyen jelenléten keresztül az ezen Egyezményben a szolgáltatók számára biztosított elbánásban részesül. Az ilyen elbánás kiterjed arra a jelenlétre, amelynek útján a szolgáltatást nyújtják, azonban a szolgáltatónak, a szolgáltatási területen kívül eső részlegeire az elbánás nem vonatkozik.
( 180 ) Belépési vízum megkövetelése bizonyos tagok természetes személyeitől és ennek mellőzése más esetekben, még önmagában nem tekinthető a konkrét kötelezettségvállalásból származó előnyök semmissé tételének vagy csorbításának.
( 181 ) Ez a pont úgy értendő, hogy minden tag biztosítja a Mellékletben foglalt kötelmek alkalmazását, a nyilvános távközlés közvetítő hálózatait és szolgáltatásait nyújtók vonatkozásában, a szükséges intézkedéseken keresztül.
( 182 ) A diszkriminációmentes kifejezés alatt a legnagyobb kedvezmény elve, illetve a nemzeti elbánás értendő, amint azok az Egyezményben meghatározásra kerültek, továbbá-adott ágazatra vonatkoztatott használat esetén a kifejezés olyan feltételeket jelent, mint amelyeket már hasonló nyilvános távközlési közvetítő hálózatok, illetve szolgáltatások felhasználói hasonló körülmények között élveznek.
( 183 ) E Megállapodásban az állampolgárokra történő hivatkozás alatt, a WTO tagjának önálló vámterülete esetén, olyan természetes és jogi személyek értendők, akik ezen a vámterületen lakóhellyel vagy tényleges és működő ipari vagy kereskedelmi telephellyel rendelkeznek.
( 184 ) E Megállapodásban a Párizsi Egyezmény az ipari tulajdon oltalmáról szóló párizsi egyezményre utal; Párizsi Egyezmény (1967) ennek az egyezménynek az 1967. július 14-i, stockholmi szövegére utal. A Berni Egyezmény az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló berni egyezményre utal; a Berni Egyezmény (1971) ennek az egyezménynek az 1971. július 24-i, párizsi szövegére utal. A Római Egyezmény az előadóművészek, a hangfelvétel-előállítók és műsorsugárzó szervezetek védelméről szóló, 1961. október 26-án Rómában elfogadott nemzetközi egyezményre utal. Az integrált áramkörök szellemi tulajdonjogáról szóló egyezmény (IPIC-egyezmény) a Washingtonban, 1989. május 26-án az integrált áramkörök szellemi tulajdonjogáról elfogadott egyezményre utal. A WTO-egyezmény a WTO-t létrehozó egyezményre utal.
( 185 ) E Megállapodás 3. és 4. cikke vonatkozásában az oltalom magában foglalja a szellemi tulajdonjogok megszerezhetőségét, megszerzését, terjedelmét, fenntartását és kikényszeríthetőségét érintő ügyeket, valamint az olyan ügyeket, amelyek a szellemi tulajdonjogoknak ezen Egyezménnyel különösen érintett használatát érintik.
( 186 ) A 42. cikk első mondata mellett a tagok ezen kötelezettségek tekintetében rendelkezhetnek adminisztratív eszközökkel történő érvényesítésről.
( 187 ) E cikk alkalmazásában a feltalálói tevékenység és az ipari alkalmazhatóság fogalmait a tagok a nem nyilvánvalóság és a hasznosság fogalmak szinonimájaként értelmezik.
( 188 ) Ez a jog az e Megállapodás szerinti összes többi joghoz hasonlóan, az áruk használata, forgalomba hozatala, importja vagy egyéb terjesztése tekintetében a 6. cikk szerinti rendelkezések hatálya alá tartozik.
( 189 ) Az egyéb hasznosítás a 30. cikkben kifejtettektől eltérő hasznosításra utal.
( 190 ) Oly módon kell értelmezni, hogy azok a tagok, amelyekben nincs meg az eredeti engedélyezési rendszer, úgy rendelkezhetnek, hogy az oltalmi időt az eredeti engedélyezési rendszerben történt bejelentés napjától számítják.
( 191 ) Az e fejezet szerinti jogosult fogalmát az IPIC Egyezmény szerinti jogtulajdonos fogalommal azonosan kell értelmezni.
( 192 ) E rendelkezés alkalmazásában a tisztességes kereskedelmi gyakorlattal ellentétes mód fogalom legalább az olyan gyakorlatot jelenti, mint a szerződésszegés, bizalmas közlés megsértése és szerződésszegésre való rábírás, és tartalmazza a nyilvánosságra nem hozott adatok olyan harmadik felek általi megszerzését, akik tudták vagy zömmel saját hanyagságuk folytán elmulasztották megtudni, hogy a megszerzés magába foglalja az ilyen gyakorlatot is.
( 193 ) E rész alkalmazásában a jogtulajdonos kifejezés magában foglalja az ilyen jogok érvényesítésére feljogosított szövetségeket és egyesületeket is.
( 194 ) Ha egy tag az ugyanazon vámunióhoz tartozó másik tag vonatkozásában lényegében megszüntette a z áruk mozgásának ellenőrzését a közös határon, ez a tag nem köteles e fejezet rendelkezéseit alkalmazni az adott határon.
( 195 ) A tagok egyetértenek, hogy ezeket a rendelkezéseket nem kell alkalmazni az olyan importtermékekre, amelyeket a jogtulajdonos maga vagy a jogtulajdonos engedélyével más egy másik országban hoz forgalomba, illetőleg a tranzitárukra sem.
( 196 ) E Megállapodás alkalmazásában:
hamisított védjeggyel ellátott áru (termék) minden olyan áru - a csomagolást is beleértve -, amely engedély nélkül visel olyan védjegyet, amely azonos az ilyen termékekre érvényesen bejegyzett védjeggyel, illetőleg amely lényeges vonásaiban nem különböztethető meg az utóbbitól, s ami ennek folytán sérti a védjegy birtokosának jogait az importáló állam joga szerint;
szerzői jogot bitorló kalóz termék az olyan másolat, amely a jogtulajdonos, illetőleg az előállítás országában általa feljogosított személy engedélye nélkül készült, s amelyet közvetlenül vagy közvetve olyan termékből állítottak elő, amelynek sokszorosítása az importáló ország joga szerint szerzői, illetve a kapcsolódó jogok megsértésének minősül.
( 197 ) A Vitarendezési Testület döntése akkor tekintendő konszenzussal meghozottnak valamely elé utalt ügyben, ha a DSB döntéshozó ülésén egyetlen tag sem tesz hivatalos ellenvetést a javasolt döntéssel szemben.
( 198 ) Ezt a bekezdést kell alkalmazni azokra a vitákra is, amelyeknél a bizottsági jelentést nem fogadták el vagy nem hajtották végre teljes mértékben.
( 199 ) Amennyiben a tag területén belüli regionális kormányzatok vagy helyhatóságok vagy más hatóságok által hozott intézkedések tekintetében bármely másik idetartozó megállapodás rendelkezései e bekezdés rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseket tartalmaznak, az ilyen másik idetartozó megállapodás rendelkezései az irányadók.
( 200 ) Az idetartozó megállapodások megfelelő konzultációs rendelkezései az alábbiakban kerülnek felsorolásra: Mezőgazdasági Megállapodás, 19. cikk; Megállapodás az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról, 11. cikk (1) bekezdés; Megállapodás a textil- és ruházati termékekről, 8. cikk (4) bekezdés; Megállapodás a kereskedelem technikai akadályairól, 14. cikk (1) bekezdés; Megállapodás a kereskedelmi vonatkozású befektetési intézkedésekről, 8. cikk; Megállapodás az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról, 17. cikk (2) bekezdés; Megállapodás az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról, 19. cikk (2) bekezdés; Megállapodás a szállítás előtti vizsgálatról, 7. cikk; A Megállapodás a származási szabályokról, 7. cikk; Megállapodás az importengedélyezési eljárásokról, 6. cikk; Megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről, 30. cikk; Megállapodás a védintézkedésekről, 14. cikk; Egyezmény a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól, 64.1. cikk; valamint bármilyen, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban foglalt megfelelő konzultációs rendelkezések, amint azokat az egyes megállapodások illetékes szervei meghatározták és arról a DSB-t értesítették.
( 201 ) Ha a panasztevő fél így kéri, a DSB ülését ezzel a céllal a kérelemtől számított 15 napon belül össze kell hívni, feltéve, hogy erről legalább az ülést megelőzően 10 nappal értesítést adnak.
( 202 ) Abban az esetben, amikor vámuniók vagy közös piacok valamely vita részt vevő felei, ez a rendelkezés a vámunió vagy közös piac minden tagországának állampolgárára vonatkozik.
( 203 ) Ha DSB ülés összehívása nincs kitűzve ezen időszak alatt olyan időpontban, ami megfelel a 16. cikk (1) és (4) bekezdésében foglalt kívánalmaknak, ebből a célból DSB ülést kell tartani.
( 204 ) Amennyiben a DSB ülését nem tűzik ki ez alatt az idő alatt, e célból össze kell hívni a DSB ülését.
( 205 ) Az érintett tag a vita azon résztvevője, amelyre a bizottság vagy a Fellebbezési Testület ajánlásai vonatkoznak.
( 206 ) Az ajánlásokra vonatkozóan olyan eseteknél, ahol nem merül fel az 1994. évi GATT és más idetartozó megállapodások megsértése, lásd a 26. cikket.
( 207 ) Amennyiben a DSB ülését nem tűzik ki ez alatt az idő alatt, e célból össze kell hívni a DSB ülését.
( 208 ) Ha a felek nem tudnak megállapodni a választottbíróban, az ügynek a választottbírósági eljárásra utalásától számított tíz napon belül a választottbírót a főigazgató a felekkel való konzultáció után tíz napon belül kijelöli.
( 209 ) A választottbíró kifejezés utalhat akár személyre, akár testületre.
( 210 ) Az MTN.GNS/W/120 sz. dokumentumban 11 szektort különböztetnek meg.
( 211 ) A választottbíró kifejezés személyre és testületre is vonatkozik.
( 212 ) A választottbíró kifejezés személyre és testületre is vonatkozik, vagy az eredeti bizottsági tagokra, amennyiben azok választottbírói minőségben járnak el.
( 213 ) Ha az idetartozó megállapodás rendelkezései a tag területén működő regionális kormányzatok, helyhatóságok vagy más hatóságok által hozott intézkedések esetén e bekezdés rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseket tartalmaznak, az idetartozó megállapodás rendelkezései az irányadók.
( 214 ) A lista nem változatja meg a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodásokban, vagy adott esetben a WTO-egyezmény 4. mellékletében szereplő plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban meghatározott, meglevő értesítési kötelezettségeket.
( 215 ) Minden fél részére, az I. függelék 5 mellékletre van felosztava:
A vonatkozó értékhatárokat az egyes felekre vonatkozó mellékletek tartalmazzák.
( 216 ) Ezt a megállapodást kell alkalmazni minden olyan beszerzési szerződésre, amely esetében a szerződés becsült értéke a IX. cikknek megfelelően a hirdetmény közzétételekor eléri vagy meghaladja az értékhatárt.
( 217 ) E megállapodás alkalmazásában a műszaki szabályzat olyan dokumentum, amely egy termék vagy szolgáltatás jellemzőit vagy az ahhoz kapcsolódó eljárásokat és gyártási módszereket határozza meg, beleértve azokat az alkalmazandó közigazgatási rendelkezéseket, amelyek betartása kötelező. Részben vagy egészében tartalmazhat egy adott termékre, szolgáltatásra, eljárásra vagy termelési módszerre vonatkozó terminológiát, szimbólumokat, csomagolási, jelölési vagy címkézési előírásokat.
( 218 ) E megállapodás alkalmazásában a szabvány egy elismert szervezet által elfogadott olyan dokumentum, amely közös vagy ismétlődő alkalmazás céljából olyan szabályokat, útmutatókat vagy jellemzőket ír elő termékekre vagy szolgáltatásokra, illetve az azokhoz kapcsolódó eljárásokra és gyártási módszerekre, amelyek betartása nem kötelező. Részben vagy egészében tartalmazhat egy adott termékre, szolgáltatásra, eljárásra vagy termelési módszerre vonatkozó terminológiát, szimbólumokat, csomagolási, jelölési vagy címkézési előírásokat.
( 219 ) Egyetértés van abban, hogy a már „meglévő berendezés” szoftvereket is magában foglal, amennyiben a megállapodás hatálya kiterjedt szoftverek eredeti beszerzésére is.
( 220 ) Első termék vagy szolgáltatás eredeti kifejlesztése magában foglalhat korlátozott mértékű gyártást vagy szolgáltatásnyújtást annak érdekében, hogy felölelje a helyszínen végzett vizsgálat eredményeit, és kimutatható legyen, hogy a termék vagy szolgáltatás alkalmas a minőségi szabványok szempontjából elfogadható mennyiségben történő gyártásra vagy szolgáltatás nyújtására. Nem terjed ki az olyan mennyiségben történő gyártásra vagy szolgáltatásnyújtásra, amely azok kereskedelmi életképességét vagy a kutatási és fejlesztési költségek megtérülését biztosítja.
( 221 ) Közbeszerzéseknél az ellenszolgáltatások a helyi fejlesztések ösztönzésére vagy a fizetésimérleg-elszámolások javítására alkalmazott intézkedések a belföldi tartalom, a technológia engedélyezése, beruházási előírások, csereüzletek vagy hasonló követelmények segítségével.
( 222 ) E Megállapodás alkalmazásában a „kormány” kifejezés magában foglalja az Európai Közösségek illetékes hatóságait.
( 223 ) Az 1998. évi megállapodás összes rendelkezése, kivéve a preambulumot, a VII. és IX. cikket az (5) bekezdés a) és b) pontja, valamint a (10) bekezdés kivételével.
( 223 ) In this Arrangement and in the Protocols annexed thereto, the term „country” is deemed to include the European Economic Community.
( 223 ) This preambular provision applies only among participants that are Contracting Parties to the GATT.
( 223 ) It is confirmed that the term „matter” in this paragraph includes any matter which is covered by multilateral agreements negotiated within the framework of the Multilateral Trade Negotiations, in particular those bearing on export and import measures. It is further confirmed that the provisions of Article IV:5 and this footnote are without prejudice to the rights and obligations of the parties to such agreements.
( 223 ) The terms „acceptance” or „accepted” as used in this Article include the completion of any domestic procedures necessary to implement the provisions of this Arrangement.
( 223 ) For the purpose of this Arrangement, the term „government” is deemed to include the competent authorities of the European Economic Community.
( 223 ) This provision applies only among participants that are Contracting Parties to the GATT.
( 223 ) Derived from the manufacture of butter and anhydrous milk fat.
( 223 ) Annex I (1) is not reproduced.
( 223 ) US$ 600 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) US$ 830 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) US$ 600 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) As defined in Article 2.1 (c) of this Procotol.
( 223 ) See Annex l(b), „Schedule of price differentials according to milk fat content”. (Annex 1 (b) is not reproduced).
( 223 ) See Article 2.
( 223 ) See Annex I(c), „Register of Processes and Control Measures”. It is understood that exporters would be permitted to ship skimmed-milk powder and buttermilk powder for animal feed purposes in an unaltered state to importers which have nad their processes and control measures inserted in the Register. In this case, exporters world inform the Committee of their intention to ship unaltered skimmed-milk powder and or buttermilk powder for animal feed purposes to those importers which have their processes and control measures registered. (Annex I (c) is not reproduced).
( 223 ) Annex II(a) is not reproduced.
( 223 ) US$ 1 200 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) US$ 1 000 per metric ton since 5 June 1985.
( 223 ) See Article 2.
( 223 ) Annex III(a) is not reproduced.
( 223 ) US$ 1 000 per metric ton since 1 October 1981.
( 223 ) See Article 2.
( 224 ) Ezt a rendelkezést kizárólag a GATT szerződő feleire vonatkozóan kell alkalmazni.
(
225
)
Megjegyzés:
Megerősítjük, hogy az e bekezdésben szereplő „kérdés” kifejezésbe bármely kérdés beleértendő, amely a többoldalú kereskedelmi tárgyalások keretében létrejött többoldalú megállapodások alá tartozik, különösen a kivitelre és behozatalra vonatkozó intézkedésekkel kapcsolatos kérdések. Megerősítjük továbbá, hogy a IV. cikk (6) bekezdésének rendelkezései, valamint ez a lábjegyzet nem sértik a fenti megállapodások feleinek jogait és kötelezettségeit.
( 226 ) Az e cikkben használt „elfogadás” vagy „elfogadott” kifejezésekbe beleértendő az e Megállapodás rendelkezéseinek végrehajtásához szükséges nemzeti eljárások lezárulása.
( 227 ) E Megállapodás alkalmazásában az „kormány” kifejezésbe az Európai Gazdasági Közösség illetékes hatóságai is beleértendők.
( 228 ) Ezt a rendelkezést kizárólag a GATT szerződő feleire vonatkozóan kell alkalmazni.