This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62022CC0624
Opinion of Advocate General Campos Sánchez-Bordona delivered on 11 January 2024.###
M. Campos Sánchez-Bordona főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2024. január 11.
M. Campos Sánchez-Bordona főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2024. január 11.
Court reports – general – 'Information on unpublished decisions' section
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2024:30
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2024. január 11. ( 1 )
C‑624/22. sz. ügy
Société BP France
kontra
Ministre de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(a Conseil d’État [államtanács, Franciaország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – (EU) 2018/2001 irányelv – A megújuló energiaforrásokból előállított energia felhasználásának előmozdítása – Üzemanyagok előállítása együttes feldolgozással – A fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés vizsgálata – Tömegmérleg‑módszer – A hidrogénezett növényi olajok együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban való százalékos arányának meghatározására szolgáló módszerek – C14 radiokarbon‑módszer”
1. |
A francia jogalkotó a zöld üzemanyagok (bioüzemanyagok) használatának ösztönzésére adót vezetett be. ( 2 ) Ezzel az a célja, hogy a közlekedési ágazatban a megújuló energiaforrásokból származó energia részaránya olyan szintre emelkedjen, amely összhangban áll az Unió fenntarthatósági célkitűzéseivel és az üvegházhatású gázok kibocsátásának hatékony csökkentésével. |
2. |
Annak igazolása tekintetében, hogy milyen mennyiségű megújuló energiaforrásokból származó energiát kell figyelembe venni ezen adó meghatározásához, a francia jogszabály előírja, hogy az importált bioüzemanyagokat C14 radiokarbon vizsgálatnak ( 3 ) kell alávetni. E vizsgálattal megállapítható, hogy az együttes feldolgozás technikájával előállított üzemanyagok ténylegesen hány százalékban tartalmaznak biogén eredetű molekulákat. |
3. |
A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya az említett nemzeti intézkedés uniós joggal való összeegyeztethetősége, mivel lehet, hogy az nem felel meg a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról szóló irányelvekben meghatározott ellenőrzési módszereknek, ráadásul ellentétes lehet az EUMSZ 34. cikkel. |
4. |
A Bíróság már hasznos ítélkezési gyakorlattal ( 4 ) rendelkezik a bioüzemanyagokra vonatkozóan a 2009/28/EK irányelv ( 5 ) 17. és 18. cikkében előírt fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés ellenőrzésére szolgáló úgynevezett tömegmérleg‑módszer alkalmazásával kapcsolatban. Ezen ítélkezési gyakorlat átültethető az új, (EU) 2018/2001 irányelvre ( 6 ), ugyanakkor kiegészítésre szorul annak érdekében, hogy az előterjesztő bíróság kérdéseire e jelentős mértékben műszaki jellegű területen választ lehessen adni. |
I. Jogi háttér
A. Az uniós jog
1. A 2018/2001 irányelv
5. |
A 25. cikk („A megújuló energia használatának elterjesztése a közlekedésben”) (1) bekezdése előírja: „A megújuló energia a közlekedési ágazatban történő használata általánossá tételének érdekében minden tagállam kötelezi az üzemanyag‑forgalmazókat annak biztosítására, hogy – az egyes tagállamok által meghatározott indikatív ütemtervet követve […] –2030‑ra a megújuló energia a közlekedési ágazat teljes energiafogyasztásának legalább 14%‑át tegye ki (a továbbiakban: minimum részarány).” |
6. |
A 28. cikk („A közlekedési ágazatban felhasznált megújuló energiára vonatkozó egyéb rendelkezések”) (5) bekezdése így rendelkezik: „A Bizottság 2021. december 31‑ig a 35. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el ezen irányelvnek a következők révén történő kiegészítésére vonatkozóan: a biomassza és fosszilis üzemanyagok közös eljárásban való feldolgozásából származó bioüzemanyagok és közlekedési célú biogázok részarányának meghatározására szolgáló módszertan pontos meghatározása, valamint a nem biológiai eredetű, folyékony vagy gáznemű, megújuló energiaforrásokból származó, közlekedési célú üzemanyagok és a széntartalom újrahasznosításával nyert üzemanyagok használatával az üvegházhatású gázok kibocsátásában elért megtakarítás meghatározására szolgáló módszertan pontos meghatározása, amelynek biztosítania kell, hogy olyan elkerült CO2 kibocsátás ne kerüljön beszámításra, amelynek megkötését más jogszabályi rendelkezések alapján egyszer már jóváírták kibocsátás‑kvótaként.” |
7. |
A 29. cikk („A bioüzemanyagokra, a folyékony bio‑energiahordozókra és a biomasszából előállított üzemanyagokra vonatkozó fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumok”) szerint: „(1) A bioüzemanyagok, a folyékony bio‑energiahordozók és a biomasszából előállított üzemanyagok energiatartalmát az ezen albekezdés a), b) és c) pontjában említett célokra csak abban az esetben lehet figyelembe venni, ha azok teljesítik a (2)–(7) és (10) bekezdésben meghatározott fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumokat:
[…] A (2)–(7) és a (10) bekezdésben megállapított fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumok a biomassza földrajzi eredetétől függetlenül alkalmazandók. […] (12) Az e cikk (1) bekezdése első albekezdése a), b) és c) pontjának alkalmazása tekintetében, valamint a 25. és a 26. [cikk] sérelme nélkül a tagállamok nem utasíthatják el más fenntarthatósági indokok alapján az e cikkel összhangban előállított bioüzemanyagoknak és folyékony bio‑energiahordozóknak a figyelembevételét. Ez a bekezdés nem érinti a 2018. december 24. előtt jóváhagyott támogatási rendszerek keretében nyújtott állami támogatásokat. […]”. |
8. |
A 30. cikk („A fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumoknak való megfelelés ellenőrzése”) értelmében: „(1) Amennyiben a bioüzemanyagokat, folyékony bio‑energiahordozókat, biomasszából előállított üzemanyagokat vagy a 27. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett számláló kiszámításához felhasználható más üzemanyagokat figyelembe veszik a 23. és a 25. cikkben, valamint a 29. cikk (1) bekezdése első albekezdésének a), b) és c) pontjában említett célokra, a tagállamoknak elő kell írniuk a gazdasági szereplők számára annak bizonyítását, hogy a 29. cikk (2)–(7) és (10) bekezdésében megállapított fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumok teljesültek. Ezen célokból a gazdasági szereplők számára tömegmérleg‑rendszer alkalmazását kell előírni, amely:
A tömegmérleg‑rendszernek biztosítania kell, hogy minden egyes szállítmányt csak egyszer, a 7. cikk (1) bekezdése első albekezdésének a), b) vagy c) pontjában vegyenek figyelembe a megújuló forrásokból előállított energia teljes bruttó fogyasztásának kiszámításához, és információt kell tartalmaznia arról, hogy a szállítmány előállítása részesült‑e támogatásban, illetve ha igen, akkor a támogatási rendszer típusáról is. […] (3) A tagállamok intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy a gazdasági szereplők megbízható információkat nyújtsanak be a 25. cikk (2) bekezdésében foglalt és annak alapján elfogadott üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási küszöbértékeknek való, valamint a 29. cikk (2)–(7) és (10) bekezdésében megállapított fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási követelményeknek való megfelelésre vonatkozóan, továbbá hogy a gazdasági szereplők kérésre bocsássák az adott tagállam rendelkezésére az információk előállításához felhasznált adatokat. A tagállamok előírják a gazdasági szereplők számára, hogy az általuk benyújtott információk tekintetében biztosítsanak megfelelő független auditot, és mellékeljék az audit elvégzésével kapcsolatos bizonyítékokat. […] […] (4) A Bizottság határozhat úgy, hogy a bioüzemanyagok, a folyékony bio‑energiahordozók vagy a biomasszából előállított üzemanyagok, vagy a 27. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett számláló kiszámításához felhasználható más üzemanyagok előállítására vonatkozó szabványokat megállapító önkéntes nemzeti vagy nemzetközi rendszerek pontos adatokkal szolgálnak az üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítás tekintetében a 25. cikk (2) bekezdésének és a 29. cikk (10) bekezdésének céljait illetően, hogy e rendszerek igazolják a 27. cikk (3) bekezdésének, valamint a 28. cikk (2) és (4) bekezdésének való megfelelést, vagy hogy igazolják, hogy a bioüzemanyagok, a folyékony bio‑energiahordozók vagy a biomasszából előállított üzemanyagok szállítmányai megfelelnek a 29. cikk (2)–(7) bekezdésében megállapított fenntarthatósági kritériumoknak. […] […] (9) Ha egy gazdasági szereplő az e cikk (4) vagy (6) bekezdése alapján hozott határozat tárgyát képező rendszernek megfelelően beszerzett bizonyítékokat vagy adatokat mutat be, a határozat által érintett mértékben a tagállam nem kötelezi az adatszolgáltatót arra, hogy további bizonyítékokkal támassza alá a 29. cikk (2)–(7) és (10) bekezdésében megállapított fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumoknak való megfelelést. […]”. |
2. Az (EU) 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet ( 7 )
9. |
Még ha ratione temporis nem is alkalmazható e jogvitára, a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet kínál néhány olyan értékelési szempontot, amelyek hasznosnak bizonyulhatnak e jogvita rendezéséhez. |
10. |
E rendelet (4) preambulumbekezdése értelmében: „Az ellenőrzési költségek és a vizsgálatok pontossága közötti egyensúly megteremtése érdekében a felhatalmazáson alapuló jogi aktus egyaránt lehetővé teszi a gazdasági szereplők számára, hogy a radiokarbon (14C) vizsgálaton alapuló közös harmonizált vizsgálati módszert vagy saját vizsgálati módszereiket alkalmazzák, amelyek lehetnek vállalatspecifikusak vagy folyamatspecifikusak. Annak biztosítása érdekében azonban, hogy a piacon közös ellenőrzési módszer kerüljön alkalmazásra, a fő vizsgálati módszerként a radiokarbon (14C) vizsgálattól eltérő módszert használó gazdasági szereplőknek a fő vizsgálati módszer helyességének ellenőrzése érdekében rendszeresen el kell végezniük az outputok radiokarbon (14C) vizsgálatát. Továbbá annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők hozzászokhassanak a radiokarbon (14C) vizsgálat alkalmazásához egy másik – fő módszerként alkalmazott – vizsgálati módszerrel kombinálva, e módszertan alkalmazásának első évében megengedett bizonyos fokú rugalmasság a tekintetben, hogy a fő vizsgálat és a második (ellenőrző) vizsgálat eredményei között mekkora százalékos eltérés minősül elfogadhatónak”. |
B. A francia jog
1. A vámtörvénykönyv
11. |
A vámtörvény 266 quindecies cikke ( 8 ) értelmében: „I ‑ A 265. cikkben előírt belföldi fogyasztási adó megfizetésére kötelezett személyeknek a bioüzemanyagok bekeverésére vonatkozó ösztönző adót kell fizetniük. […] III.‑ A bioüzemanyagok bekeverésére vonatkozó ösztönző adó alapja azon benzin, illetve gázolaj teljes mennyisége, amelyek után az adó a naptári év során vált esedékessé. Az adó összegét külön kell kiszámítani a benzin, illetve a gázolaj vonatkozásában. Az adó összege megegyezik a jelen III. fejezet első bekezdésében meghatározott adóalap és az adó IV. fejezetben rögzített mértékének szorzatával, amelyre egy olyan együtthatót kell alkalmazni, amely megegyezik az ugyanezen IV. fejezetben rögzített, a megújuló energiának a közlekedési ágazatban történő felhasználására vonatkozó nemzeti célszázalék és az adóalapba tartozó termékekben található megújuló energia aránya közötti különbséggel. Ha a megújuló energia aránya nagyobb vagy egyenlő, mint a megújuló energia közlekedési ágazatban történő felhasználására vonatkozó nemzeti célszázalék, akkor az adó nulla. […] V. – A.– A megújuló energia aránya a megújuló energiaforrásokból előállított energia azon – alacsonyabb fűtőértékben kifejezett – aránya, amelyről az adófizetésre kötelezett személy bizonyítani tudja, hogy az adóalapba tartozó üzemanyagok tartalmazzák azt […]. A bioüzemanyagokban lévő energia akkor minősül megújulónak, ha azok megfelelnek a […] 2009. április 23‑i 2009/28 irányelv – 2018. szeptember 24‑i változatának – 17. cikkében meghatározott fenntarthatósági kritériumoknak. A bis. – Csak az olyan termékekben található energiát kell figyelembe venni, amelyek nyomon követhetőségét az előállításuk óta biztosították. Rendelet határozza meg az egyes termékekre alkalmazandó nyomonkövethetőségi szabályokat, azon nyersanyagok szerint, amelyekből az adott termék származik, valamint a jelen V. fejezetnek megfelelően alkalmazott energia‑elszámolási szabályok alapján […]” |
2. A bioüzemanyagoknak a közlekedésben történő használatára ösztönző adóról szóló 2019–570. sz. rendelet ( 9 )
12. |
E rendelet 3. cikkének rendelkezései értelmében az adófizetésre kötelezett személynek ahhoz, hogy alkalmazható legyen a vámtörvény 266 quindecies cikke V. fejezetének A. pontja, többek között a megújuló energia nyomon követésére szolgáló anyagnyilvántartással kell bizonyítania, hogy az adóköteles üzemanyagok megújuló forrásokból előállított energiát tartalmaznak. |
13. |
Ugyanezen rendelet 4. cikke értelmében ezek az anyagnyilvántartások rögzítik „a támogatható termékek meghatározott mennyiségeinek be‑ és kilépését, különös tekintettel az igazolásokban rögzített bekeverésre, eladásra, beszerzésre és elidegenítésre”. |
14. |
A 7. cikk alapján az anyagnyilvántartásokban feltüntetik a megújuló energiából álló támogatható termékek nevét és mennyiségét, függetlenül attól, hogy azok adóköteles üzemanyagba vannak‑e bekeverve, valamint „a vámok és közvetett adók hivatala által előírt, a megújuló energia nyomon követéséhez szükséges információkat”. |
15. |
A 8. cikk értelmében a megújuló energia nyomon követésére szolgáló anyagnyilvántartás elkészítését a vámszervek jóváhagyásával rögzítik. |
3. A TIRIB‑ről szóló 2020. augusztus 18‑i körlevél ( 10 )
16. |
A körlevél a TIRIB alkalmazásával kapcsolatos eljárásokról tájékoztatja a gazdasági szereplőket és a közigazgatási szerveket. |
17. |
E körlevél IV. fejezetének (A TIRIB adókulcsa csökkentésére jogosult termékekre vonatkozó nyomonkövetési szabályok) az anyagnyilvántartások vezetésére vonatkozó V. szakasza („A tényleges bioüzemanyag‑tartalom figyelembevétele a TIRIB vonatkozásában vezetett anyagnyilvántartásokban való rögzítésekor”) A. alpontja a 109–115. alpontokból áll: „[109] A támogatható termékeknek a TIRIB vonatkozásában vezetett anyagnyilvántartásban szereplő mennyisége meg kell, hogy egyezzen a terméknek a tevékenységet végző üzembe,[ ( 11 ) vagy az adóraktárba[ ( 12 )] való megérkezésekor a vámszervek által elismert mennyiségével. Főszabály szerint a kísérő okmányokban (DAU, DAE, DSA, illetve DSAC) feltüntetett mennyiségekről van szó. A tevékenységet végző üzem, vagy az adóraktár által átvett, bioüzemanyagokat tartalmazó üzemanyag‑szállítmányok esetében átadáskor mintavétel alapján laboratóriumi vizsgálatot kell végezni, amely lehetővé teszi az átvett termék tényleges bioüzemanyag tartalmának megállapítását. E vizsgálatot a bioüzemanyagok valamennyi típusára vonatkozóan el kell végezni.” „[110] A bioüzemanyagokat tartalmazó üzemanyag‑szállítmányokhoz kapcsolódó kísérő okmányokban fel kell tüntetni a leszállított termék tényleges mennyiségét, valamint a leszállított üzemanyagban található bioüzemanyagok tényleges mennyiségét. Ha az üzemanyag‑szállítmányokat kísérő okmányokon a bioüzemanyag mennyisége nem egyezik meg a laboratórium által elvégzett fizikai vizsgálattal, akkor csak az átvett üzemanyagban ténylegesen található bioüzemanyag azon mennyisége rögzíthető az anyagnyilvántartásban, amelyet a termék adóraktárba történő beérkezésekor elvégzett fizikai vizsgálat alapján határoztak meg. […]. [111] A benzin vagy dízel típusú hidrogénezett növényi olajok esetében a C14 laboratóriumi fizikai vizsgálat eredményének +/‑ 10% eltéréssel meg kell felelnie a kísérő okmányokban rögzített mennyiségnek. […] [114] A laboratóriumi fizikai vizsgálatot 2020‑ban először minden szállítóra vonatkozóan és a bioüzemanyagot tartalmazó üzemanyag minden egyes átvétele tekintetében kötelező elvégezni, majd ezt követően már csak az új szállítók esetében. Ha a fizikai vizsgálatok a kísérőokmányon feltüntetett mennyiséggel megegyező mennyiségű bioüzemanyagot mutatnak ki, az e szállítótól származó következő szállítmányok fizikai vizsgálata már nem kötelező, de az illetékes vámszerv kérésére szúrópróbaszerűen elvégezhető. A laboratóriumi vizsgálat a bioüzemanyagokat tartalmazó üzemanyagok importja, Közösségen belüli és belföldi szállításai esetében kötelező, amikor azok az első francia adóraktárba beérkeznek. [115] E fizikai vizsgálat kizárólagos célja a tevékenységet végző üzemben, illetve adóraktárban fogadott bioüzemanyagok mennyiségének meghatározása, e mennyiségnek a TIRIB keretében vezetett anyagnyilvántartás tételeiben való rögzítése végett. A vizsgálatnak nem célja azon nyersanyag meghatározása, amelyből a bioüzemanyagot előállították. A nyersanyagot a szállítmányt kísérő dokumentumokban és különösen a fenntarthatósági bizonyítványban kell feltüntetni. A nyersanyag meghatározható az önkéntes fenntarthatósági rendszerek által elismert tömegmérleg‑módszerrel.” |
II. A tényállás, az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
18. |
A BP France társaság hidrogénezett növényi olajokat (a továbbiakban: HVO) ( 13 ) tartalmazó üzemanyagokat importál Franciaországba, amelyeket az együttes feldolgozás technikájával Spanyolországban állítanak elő. |
19. |
Az együttes feldolgozás lényege, hogy a finomítóban a növényi olajokat kéntelenítés előtt a fosszilis anyaghoz keverik, így e növényi olajok a hidrogén hatására HVO‑vá alakulnak át. |
20. |
Az ily módon együttesen feldolgozott üzemanyagot Franciaországban egy adóraktárban fogadják, mielőtt szabad forgalomba bocsátanák. |
21. |
A BP France a Conseil d’État‑tól (államtanács, Franciaország) a TIRIB‑re vonatkozó körlevél megsemmisítését kérte. A BP France különösen azt kifogásolta, hogy ez a körlevél a HVO‑kat az első franciaországi adóraktárban történő fogadásukkor laboratóriumi fizikai vizsgálatnak veti alá tényleges biogén molekulatartalmuk megállapítása céljából. |
22. |
A BP France keresetének alátámasztására lényegében a következő érveket hozta fel:
|
23. |
Az alperes közigazgatási szerv azzal érvel, hogy a fizikai vizsgálat alkalmazásának egyetlen célja az első francia adóraktárban fogadott bioüzemanyagok mennyiségének meghatározása, mielőtt e mennyiséget bejegyeznék a kifejezetten a TIRIB‑re vonatkozóan kidolgozott nyilvántartásba. Ezzel azt igyekeznek elérni, hogy a TIRIB‑kedvezményre jogosult termékek és a Franciaországban ténylegesen átadott bioüzemanyagok mennyisége megegyező legyen. |
24. |
Az alperes közigazgatási szerv hozzáteszi, hogy a francia állam ily módon képes lenne elérni a 2009/28 irányelvben a bioüzemanyagok bekeverésére vonatkozóan a közlekedési ágazatban kitűzött célt. A TIRIB körlevélben megkövetelt vizsgálatnak nem a bioüzemanyag előállításához felhasznált nyersanyag azonosítása a célja, sem pedig a 2009/28 és a 2018/2001 irányelvben előírt fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés ellenőrzése. |
25. |
E körülményekre tekintettel a Conseil d’État (államtanács) előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
|
III. A Bíróság előtti eljárás
26. |
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 2022. szeptember 30‑án érkezett a Bírósághoz. |
27. |
A BP France, az osztrák, francia és holland kormány, valamint az Európai Bizottság terjesztett elő írásbeli észrevételeket. Valamennyien részt vettek a 2023. október 25‑i tárgyaláson. |
IV. Értékelés
A. Előzetes értékelés
1. Az alkalmazandó szabályozás
28. |
A 2018/2001 irányelv 2018. december 24‑én lépett hatályba, és 2021. július 1‑jétől kezdődően helyezte hatályon kívül a 2009/28 irányelvet. ( 15 ) Az előterjesztő bíróság mindkét irányelv értelmezéséről kérdezi a Bíróságot, amiből azt a következtetést vonom le, hogy a jogvitára a belső jogot érintő okokból a 2018/2001 irányelvet tekinti alkalmazandónak. |
29. |
Ha ez így van, akkor számomra elegendőnek tűnik, ha a Bíróság kizárólag a 2018/2001 irányelvről határoz, amelynek 29. és 30. cikke lényegében megegyezik a 2009/28 irányelv 17. és 18. cikkével. A Bíróság által a 2018/2001 irányelv rendelkezései tekintetében adott értelmezés mindenesetre a 2009/28 irányelv vonatkozó rendelkezéseire is alkalmazható. |
2. A bioüzemanyagok előállítása
30. |
A jogvita jobb megértése érdekében az ügyiratokban szereplő információk alapján röviden ismertetni kell a bioüzemanyagok ( 16 ) együttes eljárásban való feldolgozási technikával történő előállításának mikéntjét, valamint a végtermékben lévő biogén eredetű molekulák százalékos arányának meghatározására szolgáló módszereket. |
31. |
Vannak kizárólag bioüzemanyagok előállítására szolgáló ipari létesítmények (biofinomítók), amelyekben nem merül fel a bioüzemanyagok fosszilis eredetű anyagokkal való keverésének kérdése. Léteznek azonban olyan üzemek is, például a Castellónban (Spanyolország) található üzem, ahonnan a BP France bioüzemanyagot importál Franciaországba, amelyekben az együttes feldolgozás technikáját alkalmazzák a célból, hogy egy közös eljárásban kezeljék együtt a biomasszát és a fosszilis nyersanyagokat. |
32. |
Az együttes feldolgozás során a finomító biomassza‑alapanyagokat ( 17 ) fosszilis (általában kőolajból származó) alapanyagokkal együtt dolgoz fel, és azokat végtermékként üzemanyagokká alakítja. ( 18 ) Az ilyen együttesen feldolgozott üzemanyagok részben bioüzemanyagokat tartalmaznak. ( 19 ) |
33. |
Az együttes feldolgozás végterméke tehát fosszilis és biogén eredetű molekulákból áll, amelyek szétválasztása technikailag nem lehetséges. Bizonyos százalékban biztosan tartalmaz bioüzemanyagokat, ám azok mennyiségét nehéz meghatározni. |
34. |
A finomítóban az ipari folyamat bemeneténél a biomassza pontos mennyisége (anyagnyilvántartás vezetésével) pontosan ellenőrizhető, de a folyamat kimeneténél nehéz ugyanilyen pontossággal meghatározni az adott tételben lévő biomassza mennyiségét. |
35. |
E nehézség oka az, hogy a finomítás során az anyagáramlás a biogén eredetű molekulák véletlenszerű eloszlásához vezet. Az együttes feldolgozásból származó egyik tételben ezért nagyobb lehet a bioüzemanyag koncentrációja, mint más tételekben. |
36. |
Az együttesen feldolgozott üzemanyagokban a biogén eredetű molekulák mennyiségének mérésére a legpontosabb tudományos módszernek a C14‑módszer mutatkozik. Ez magyarázza, hogy a Bizottság miért e módszer használatát írta elő a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet elfogadásával, amely – mint már kifejtettem – a jelen ügyben ratione temporis nem alkalmazható. |
B. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés
37. |
Az előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy a 2018/2001 irányelv 30. cikkében előírt tömegmérleg‑módszer célja: a) kizárólag az alapanyagok és bioüzemanyagok, valamint azok keverékei fenntarthatóságának értékelése és igazolása‑e; vagy b) a megújuló energiaforrásokból származó energiának az együttes feldolgozás formájában előállított késztermékekben való aránya ellenőrzésére és nyomon követésére is szolgál‑e. |
38. |
A 2018/2001 irányelv célja a megújuló energia használatának előmozdítása, amelynek érdekében a tagállamok:
|
39. |
A 2018/2001 irányelv 29. és 30. cikke tartalmazza a bioüzemanyagokra, a folyékony bio‑energiahordozókra és a biomasszából előállított üzemanyagokra vonatkozó fenntarthatósági és üvegházhatásúgázkibocsátás‑megtakarítási kritériumokat (29. cikk), valamint az e kritériumoknak való megfelelés ellenőrzésére vonatkozó szabályokat (30. cikk). |
40. |
A fenntarthatósági kritériumok átfogó harmonizációját a 2009/28 irányelv végezte el, és azt a 2018/2001 irányelv fenntartotta. Következésképpen a tagállamok ezeken felül nem támaszthatnak saját követelményeket, és nem térhetnek el a 2009/28 irányelv 17. cikkében meghatározott kritériumoktól. ( 20 ) |
41. |
Az említett fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés bizonyítása céljából – ha a 2018/2001 irányelv 30. cikke ( 21 ) értelmében szükséges – az uniós jogalkotó a tömegmérleg‑módszert ( 22 ) választotta, amennyiben az megfelel az említett cikkben felsorolt feltételeknek. |
42. |
A tömegmérleg‑módszer a termeléstől a forgalmazásig tartó felügyeleti láncot hoz létre, és ellátott dokumentációs és számviteli rendszeren alapul független ellenőrzés mellett. Ezért e módszer „a [2009/28] irányelv 17. cikkének [amely a 2018/2001 irányelv 29. cikkének felel meg] megfelelő alkalmazását biztosító ellenőrzési mechanizmusok” ( 23 ) egyike, vagy akár a bioüzemanyagokra vonatkozó fenntarthatósági kritériumok egyike. |
43. |
A Bíróság az E.ON Biofor Sverige ítéletében utalt e módszerre, hangsúlyozva, hogy e módszer kiválasztásának oka „annak biztosítása […], hogy fennmaradjon e fizikai kapcsolat a fenntartható bioüzemanyag termelésének időpontja és fogyasztásának időpontja között. […] Az uniós jogalkotó ezenkívül hangsúlyozta, hogy a tömegmérlegmódszernek a megfelelőség ellenőrzése érdekében történő alkalmazásának fenn kell tartania a rendszer integritását, elkerülve ugyanakkor az ipar szükségtelen megterhelését.” ( 24 ) |
44. |
A 2018/2001 irányelv 30. cikkének (4) bekezdése lehetőséget biztosít arra, hogy a tömegmérleg‑módszer alkalmazásának nyomon követése a Bizottság által jóváhagyott önkéntes nemzeti vagy nemzetközi rendszerek útján történjen, ( 25 ) és a bioüzemanyagok, a folyékony bio‑energiahordozók vagy a biomasszából előállított üzemanyagok előállítására szabványokat állapítsanak meg, amelyek igazolhatják a 29. cikk (2)–(7) bekezdésében megállapított fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelést. ( 26 ) |
45. |
Amint a holland kormány jelezte, a Bizottság ilyen önkéntes rendszereket csak a tömegmérleg‑módszer alkalmazása esetén ismerhet el. ( 27 ) |
46. |
A jelen ügyben az a finomító, ahonnan a BP France bioüzemanyagokat importál, olyan önkéntes rendszert ( 28 ) alkalmaz, amelyet a Bizottság elismer a 2018/2001 irányelv fenntarthatósági kritériumainak való megfelelés bizonyítására. ( 29 ) |
47. |
Ez az önkéntes rendszer a 2018/2001 irányelv 30. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményeknek megfelelő tömegmérleg‑módszert alkalmaz. Ezt állapítja meg a 2022/602 végrehajtási határozat (6) preambulumbekezdése. Az említett határozat azonban egyáltalán nem utal arra a lehetőségre, hogy az ISCC EU önkéntes rendszer felhasználható‑e a biogén eredetű molekulák százalékos arányának meghatározására az együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban. |
48. |
Egyetértek a Bizottsággal, valamint a francia, a holland és osztrák kormánnyal abban, hogy a 2018/2001 irányelv 30. cikke a tömegmérleg‑módszert csak az említett irányelv fenntarthatósági kritériumainak (a bioüzemanyagok vonatkozásában) való megfelelés bizonyítására teszi alkalmassá, de annak igazolására nem, hogy az együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagok mennyi biogén eredetű molekulát tartalmaznak. |
49. |
A 2018/2001 irányelv 30. cikkében semmi sem utal arra, hogy a tömegmérleg‑módszert annak bizonyítására kell használni, hogy az együttes feldolgozással előállított üzemanyagban hány százalékban vannak jelen biogén eredetű molekulák. Az önkéntes rendszerek elismeréséről szóló bizottsági határozatok sem említik a tömegmérleg‑módszer e célra történő alkalmazását. ( 30 ) |
50. |
A tömegmérleg‑módszer lehetővé teszi a finomítóba kerülő bioüzemanyag nyilvántartását és az előállított üzemanyaghoz a fenntarthatóság százalékos arányának hozzárendelését. A Bíróságnak nyújtott információk szerint e módszer nem alkalmas a biogén eredetű molekulák pontos százalékos arányának mérésére az együttes feldolgozással nyert egyes tételekben. |
51. |
A tömegmérleg‑módszer e korlátozottsága miatt a 2018/2001 irányelv 28. cikkének (5) bekezdése felhívta a Bizottságot egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására a biomassza és fosszilis üzemanyagok közös eljárásban való feldolgozásából származó bioüzemanyagok és közlekedési célú biogázok részarányának meghatározására szolgáló módszertan pontos meghatározására. |
52. |
A Bizottság e megbízás alapján elfogadta a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendeletet, amely bár e jogvitára – mint már jeleztem – ratione temporis nem alkalmazható (mivel 2023. szeptember 8‑án lépett hatályba), némi értelmezési iránymutatást nyújthat a 2018/2001 irányelvvel kapcsolatban. |
53. |
Miközben a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet lehetővé teszi a gazdasági szereplők számára saját ellenőrzési módszereik ( 31 ) alkalmazását, egyúttal kötelezővé teszi e módszerek helyességének ellenőrzése érdekében a C14‑vizsgálatok rendszeres elvégzését. ( 32 ) A bioanyag‑tartalomban bizonyos karbonrészarányt mutató valamennyi output esetében szükség van radiokarbon (C14) vizsgálattal történő ellenőrzésre (a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet 1. cikkének (5) bekezdése). |
54. |
Amennyiben a gazdasági szereplők a tömegmérleg‑módszert választják, a hivatkozott követelményt úgy pontosítják, hogy „[m]inden egyes outputhoz különböző átváltási tényezők[et kell alkalmazni], amelyek a legpontosabban megfelelnek a mért bioanyag‑tartalomnak a radiokarbon [(C14)] vizsgálat eredményei alapján […]” ( 33 ) |
55. |
Álláspontom szerint tehát a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet azt támasztja alá, hogy a tömegmérleg‑módszer önmagában nem alkalmas valamennyi, együttes feldolgozásból származó bioüzemanyag‑tétel biogén eredetű molekulatartalmának megállapítására. |
56. |
Összességében úgy vélem, hogy a 2018/2001 irányelv 30. cikkében előírt tömegmérleg‑módszer a nyersanyagokra, bioüzemanyagokra és azok keverékeire alkalmazandó fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés meghatározására szolgál, ugyanakkor arra nem, hogy a biogén eredetű molekulák arányát mérje az együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagban. |
C. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés
57. |
Az előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdését arra az esetre fogalmazza meg, ha az első kérdésre nemleges válasz születik, amint azt magam is javaslom. |
58. |
A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy ellentétes‑e a 2018/2001 irányelv 30. cikkével az olyan szabályozás, amely előírja, hogy „[…] a más tagállamban együttes feldolgozási eljárás keretében előállított, HVO‑tartalmú üzemanyagok behozatala során az első nemzeti adóraktárba történő beérkezéskor végezzék el az üzemanyagok HVO‑tartalmának fizikai vizsgálatát, beleértve azt az esetet is, amikor az az üzem, amelyben […] előállították, a Bizottság által teljes körűnek elismert, önkéntes alapon működő rendszer által tanúsított tömegmérleg‑rendszert használ”. |
59. |
Franciaország a TIRIB‑et (amelynek elnevezése 2022‑től TIRUERT‑re változott) a vámtörvény 266 quindecies cikkében, a 2019/570. sz. rendeletben és a TIRIB‑re vonatkozó körlevélben szabályozta. Az üzemanyagot forgalmazó adóalanyok ezen adót a megújuló energia közlekedésben való felhasználására vonatkozó nemzeti célszázalék és a forgalomba hozott üzemanyagban lévő megújuló energia aránya közötti különbség után fizetik. |
60. |
Mivel a TIRIB a felhasznált üzemanyag éves mennyiségén alapul, a körlevél C14 laboratóriumi vizsgálatot ír elő annak érdekében, hogy meghatározható legyen a Franciaországban átvett bioüzemanyagok ténylegesen biogén eredetű molekulatartalma. |
61. |
A BP France megítélése szerint a C14‑módszer használatára vonatkozó követelmény nem megfelelő az együttes feldolgozással előállított üzemanyagok esetében. E követelmény ráadásul ellentétes a tömegmérleg‑módszer alkalmazásával és a Bizottság által jóváhagyott önkéntes tanúsítási rendszerekkel. |
62. |
A következő okokból nem értek egyet a BP France érveivel. |
63. |
Először is, nem lett volna szükség a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet által megvalósított harmonizációra, ha a tömegmérleg‑módszer és az önkéntes tanúsítási rendszerek elegendő és megfelelő megoldást kínáltak volna a biogén eredetű molekulák százalékos arányának mérésére. |
64. |
A tömegmérleg‑módszer azonban – mint már jeleztem – nem tűnik alkalmasnak e százalékos arány mérésére. Ugyanez vonatkozik a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet hatálybalépését megelőző helyzetben az önkéntes tanúsítási rendszerekre is, amelyek elsődleges célja annak igazolása, hogy a bioüzemanyagok megfelelnek a 2018/2001 irányelv 29. cikkében foglalt fenntarthatósági kritériumoknak. |
65. |
A 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet ezért a biogén eredetű molekuláknak az együttes feldolgozásból származó üzemanyagokban való százalékos aránya mérésének céljából a C14‑módszert kizárólagosként, illetve más módszer (tömegmérleg‑, energiamérleg‑, teljesítménymódszerek) alkalmazása esetén kiegészítő jelleggel írja elő. |
66. |
Másodszor, az igaz ugyan, hogy ha a 2018/2001 irányelv 30. cikkének (9) bekezdése értelmében egy gazdasági szereplő a Bizottság által jóváhagyott önkéntes tanúsítási rendszernek megfelelően beszerzett bizonyítékokat vagy adatokat mutat be, a tagállam nem kötelezi az adatszolgáltatót arra, hogy további bizonyítékokkal támassza alá az említett irányelv 29. cikke (2)–(7) bekezdésében megállapított fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelést. |
67. |
Márpedig e rendelkezés megakadályozza, hogy a tagállam a fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelésre vonatkozóan további (az önkéntes tanúsítási rendszer keretében benyújtottakon túli) bizonyítékokat követeljen meg. ( 34 ) Ilyen további bizonyítékokról nem esik szó az együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban lévő biogén eredetű molekulák százalékos aránya tekintetében. |
68. |
Harmadszor, a 2018/2001 irányelv a megbízhatóság, az átláthatóság és a független audit fokozott követelményei alá rendelt önkéntes tanúsítási rendszerek alkalmazását ösztönzi a bioüzemanyagok tekintetében a fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelést igazoló bizonyítékok és adatok szolgáltatásával kapcsolatos csalás megelőzése érdekében. ( 35 ) |
69. |
Ugyanezen célok (megbízható és átlátható adatok beszerzése, a csalás megelőzése) ( 36 ) főszabály szerint igazolhatják, hogy a nemzeti szabályozás pontosabb módszert írjon elő – például a C14‑módszert – az együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban lévő biológiai eredetű molekulák százalékos arányának mérésére. |
70. |
A TIRIB‑re vonatkozó körlevél által előírt C14‑vizsgálatok azonban nem lennének indokoltak (mivel feleslegesek lennének), ha az önkéntes tanúsítási rendszer, amelyhez a közös eljárásban feldolgozott üzemanyag előállítója tartozik, eleve tartalmazná ezt a fajta vizsgálatot. Ez lenne a helyzet akkor, ha ez a rendszer ellenőrizné, hogy az előállított üzemanyagban lévő biogén eredetű molekulák százalékos arányát pontosan megmérték. |
71. |
A tárgyalás alkalmával:
|
72. |
Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy eldöntse a felek közötti jogvitát az importált üzemanyagban lévő biogén eredetű molekulák százalékos arányának ellenőrzését biztosító C14‑vizsgálatoknak a BP France által választott önkéntes tanúsítási rendszer keretében történő alkalmazását illetően. |
73. |
A fentiekből az következik, hogy:
|
74. |
Bár a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet e jogvitára ratione temporis nem alkalmazható, e rendelet elfogadása változtat a korábbi helyzeten. Hatálybalépésétől kezdve az együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban lévő biogén eredetű molekulák százalékos arányának mérésére az említett rendelet kizárólagos módszerként (illetve más módszerek [tömegmérleg, energiamérleg, hozammódszerek] alkalmazása esetén kiegészítő módszerként) a C14‑vizsgálatot írja elő. E kimerítő harmonizáció megvalósulásával a tagállamok többé nem rendelkeznek hatáskörrel olyan nemzeti szabályok elfogadására, amelyek az e rendeletben előírtaktól eltérő vizsgálati módszert tesznek kötelezővé. |
75. |
Továbbá, amint azt a Bizottság a tárgyaláson megerősítette, a Bizottság által elismert önkéntes tanúsítási rendszereknek a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet hatálybalépését követően már nem csak a fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés igazolására szolgáló tömegmérleg‑módszert kell tartalmazniuk, hanem a C14‑módszert is a biogén molekuláknak az együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagokban található százalékos arányának kimutatására, a rendelet rendelkezései értelmében. |
76. |
Összefoglalva, a második kérdésre azt a választ javaslom adni, hogy a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet hatálybalépését és alkalmazását megelőzően, a 2018/2001 irányelv 30. cikkével főszabály szerint nem volt ellentétes a jelen jogvitában szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely C14‑vizsgálatot követel meg az feldolgozással előállított üzemanyagban lévő biogén eredetű molekulák százalékos arányának pontos mérésére, még akkor sem, ha az előállítást végző üzem a Bizottság által teljes körűnek elismert, önkéntes alapon működő rendszer által tanúsított tömegmérleg‑módszert alkalmaz. |
D. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés
77. |
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés összetett módon került megfogalmazásra. A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy összeegyeztethető‑e az EUMSZ 34. cikkel (az áruk szabad mozgása) az olyan nemzeti szabályozás, amelynek alkalmazása terén a bíróság e két fő szempontot emeli ki:
|
78. |
A jogvita tárgyát képező időszakban az Európai Unió még nem végezte el azon módszerek kimerítő harmonizálását, amelyekkel a biogén molekulák százalékos aránya meghatározható az együttes feldolgozással előállított üzemanyagokban. E harmonizációt később a 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet hajtotta végre, amint arra már utaltam. |
79. |
A tagállamoknak tehát lehetőségük volt az ilyen mérési módszerek szabályozására, és a francia állam ezt meg is tette. A tagállamoknak e hatáskörük nem harmonizált területen való gyakorlása során tiszteletben kellett tartaniuk az elsődleges jogot ( 37 ) és különösen az EUMSZ 34. cikket, amely a Közösségen belüli kereskedelemben tilt a behozatalra vonatkozó minden mennyiségi korlátozást és azzal azonos hatású intézkedést. |
80. |
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint ( 38 ) minden olyan tagállami intézkedés, amely közvetlenül vagy közvetve, ténylegesen vagy potenciálisan akadályozhatja az Unión belüli kereskedelmet, a behozatal vonatkozásában az EUMSZ 34. cikk szerinti mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedésnek minősül. Az ilyen intézkedések közé tartoznak a behozatallal szemben közvetlenül vagy közvetve hátrányos megkülönböztetést alkalmazó intézkedések, az áruk értékesítésének módjára vonatkozó intézkedések, valamint a más tagállamokból származó termékeknek egy tagállam piacára jutását akadályozó intézkedések. ( 39 ) |
81. |
A TIRIB‑re vonatkozó körlevél 114. pontja szerint a vitatott intézkedés az együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagok közül csak a más tagállamokból importált üzemanyagokra vonatkozik. A C14 fizikai vizsgálat csak a bioüzemanyagokat tartalmazó üzemanyagok importjára, Közösségen belüli behozatalára és belföldi szállításaira vonatkozik, amikor azokat az első francia adóraktárban fogadják, ám a francia finomítókban előállított ilyen üzemanyagokra nem. Ahogyan az előterjesztő bíróság fogalmazott: „A szóbeli tárgyaláson az is kiderült, hogy a franciaországi finomítóban közös feldolgozási eljárással előállított bioüzemanyagok nem tartoznak ilyen vizsgálat hatálya alá, amennyiben azok a szabad forgalomba bocsátás előtt nem kerülnek adóraktárba.” ( 40 ) |
82. |
Kedvezőbb elbánásban részesül tehát az együttes feldolgozással egészben vagy részben Franciaországban előállított üzemanyag, mentesülve a C14‑vizsgálatok alól. Ezzel szemben a TIRIB alkalmazásában az ugyanilyen típusú importált üzemanyagot a biogén molekulák százalékos arányának meghatározása érdekében alá kell vetni ilyen vizsgálatoknak. |
83. |
Ha ez a kialakult helyzet, akkor az intézkedés megnehezíti a más tagállamokból Franciaországba importált, feldolgozott üzemanyagok helyzetét. Ezt a francia kormány is elfogadja annak elismerésével, hogy a C14‑vizsgálat követelménye akadályozhatja az említett más tagállamokból származó üzemanyagok importját. |
84. |
A francia kormány érvelése szerint azonban a C14‑vizsgálat nem csak az importált, hanem a hazai üzemanyagokra is vonatkozik. ( 41 ) |
85. |
A tárgyaláson az e tekintetben feltett kérdésre a francia kormány elismerte, hogy értelmezése nem esik egybe a Conseil d’État (államtanács) által az előzetes döntéshozatalra utaló végzésben kifejtettekkel. A francia kormány álláspontja szerint:
|
86. |
A nemzeti jog értelmezése nem tartozik a Bíróság hatáskörébe, amelynek a kérdést előterjesztő bíróság által adott információkat kell követnie. Ismétlem, a Bíróságnak az előzetes döntéshozatal iránti kérelemre úgy kell válaszolnia, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által meghatározott releváns jogi és ténybeli keretet veszi alapul, még akkor is, ha a jogvita valamely fele eltérne ettől. |
87. |
Ezen előfeltevésből kiindulva a vitatott követelmény a kérdést előterjesztő bíróság által megadott jellemzői alapján az EUMSZ 34. cikkel ellentétes, a behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősíthető. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tartalmából kitűnik, hogy a TIRIB‑re vonatkozó körlevél előnyben részesíti a Franciaországban együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagok felhasználását, miközben megnehezíti azt a más tagállamokból származó ugyanilyen termékek esetében. |
88. |
Ezen túlmenően az ilyen szabályozás akkor is a behozatalra vonatkozó korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősülne, ha azt megkülönböztetésmentesen és egyformán alkalmaznák az együttes feldolgozással előállított, importált bioüzemanyagokra és a Franciaországban előállított üzemanyagokra: a C14‑vizsgálat követelménye mindenképp megnehezítené az ilyen bioüzemanyagok francia területre történő behozatalát. |
89. |
Mindennek ellenére elképzelhető, hogy e korlátozó intézkedés alapjául olyan indok szolgál, amely az intézkedést összeegyeztethetővé teszi az uniós joggal. Mindazonáltal jóval nehezebb ezen indok mellett érvelni, ha az intézkedés csak az együttes feldolgozással előállított importált bioüzemanyagokra vonatkozik, a belföldön előállított termékekre pedig nem. |
1. Igazolt‑e az intézkedés?
90. |
A mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősülő nemzeti jogszabály vagy gyakorlat az EUMSZ 36. cikkben felsorolt közérdeken alapuló okok valamelyikével vagy feltétlenül érvényesítendő követelményekkel igazolható. Bármelyik esetben, a nemzeti intézkedésnek az arányosság elvével összhangban alkalmasnak kell lennie az általa elérni kívánt cél megvalósítására, és nem haladhatja meg az e cél eléréséhez szükséges mértéket, továbbá az intézkedést hozó tagállam feladata, hogy bizonyítsa az említett elv tiszteletben tartását. ( 44 ) |
91. |
A francia kormány a korlátozó intézkedés igazolásaként a környezetvédelem és a csalás elleni küzdelem kényszerítő követelményeire hivatkozik. Azt állítja, hogy a TIRIB csökkentésének formájában nyújtott adókedvezmény csak azon üzemanyagokat illeti meg, amelyeket belföldön bocsátanak forgalomba, és amelyekben a biogén eredetű molekulák tényleges tartalma valóban meghaladja a vámtörvény 266 quindecies cikkében meghatározott, a közlekedési ágazatban történő bekeverésre vonatkozó célszázalékot. |
92. |
A Bíróság hagyományos ítélkezési gyakorlata szerint ( 45 ) a feltétlenül érvényesítendő követelmények csak akkor igazolhatják a nemzeti intézkedéseket, ha a hazai és az importált termékek tekintetében megkülönböztetés nélkül alkalmazandók. Következésképpen, ha a francia intézkedés – amint azt a kérdést előterjesztő bíróság állítja – az együttes feldolgozással előállított bioüzemanyagoknak csak a behozatalára vonatkozik, míg az ilyen típusú termék hazai előállítására nem, akkor a környezetvédelem és a csalás megelőzésének feltétlenül érvényesítendő követelményei nem szolgálhatnak annak igazolására. |
93. |
Igaz ugyan, hogy e hagyományos ítélkezési gyakorlatot a Bíróság később rugalmasabbá tette azáltal, hogy elemezte a feltétlenül érvényesítendő követelmények keretében megkülönböztető módon alkalmazandó intézkedések igazoltságát, illetve egyes ilyen intézkedéseket az EUMSZ 36. cikkben foglalt valamely indok alá sorolt. ( 46 ) |
94. |
Ezért a Bíróság által a Közösségen belüli kereskedelem tekintetében elfogadott feltétlenül érvényesítendő követelmények lehetséges indokoltságát fogom elemezni a környezetvédelem és a csalás megelőzése szempontjából. ( 47 ) |
95. |
Főszabály szerint a TIRIB‑re vonatkozó körlevél kellőképpen igazolható, mivel a következőkre irányul és a következőkre alkalmas:
|
2. Tiszteletben tartja‑e az intézkedés az arányosság elvét?
96. |
Az igazolás elfogadása után azt kell ellenőrizni, hogy a korlátozó intézkedés tiszteletben tartja‑e az arányosság elvét. Ez csak akkor áll fenn, ha az intézkedés alkalmas a kitűzött cél elérésének biztosítására, és kevésbé korlátozó alternatív megoldás hiányában nem lépi túl a cél eléréséhez szükséges mértéket. |
97. |
Ebből a szempontból elfogadható, hogy a TIRIB‑re vonatkozó körlevél által előírt követelmény alkalmas a kitűzött cél elérésére, mivel:
|
98. |
Az intézkedés arányosságának alátámasztása érdekében azt is meg kell jegyezni, hogy a TIRIB‑körlevél nem minden esetben és az együttes feldolgozással előállított üzemanyagok nem minden egyes behozatala esetében írja elő ( 49 ) a laboratóriumi fizikai C14‑vizsgálatot: ha az első vizsgálat szerint az importáló vállalat által bejelentett biogén eredetű molekulák százalékos aránya (+/‑10% eltéréssel) egybeesik, a C14‑vizsgálatokat már csak szúrópróbaszerűen ismétlik meg. ( 50 ) |
99. |
Ugyanakkor valamely korlátozó intézkedést csak akkor lehet alkalmasnak tekinteni a megvalósítani kívánt célkitűzés elérésére, ha azt valóban koherens és szisztematikus módon kívánja elérni. ( 51 ) |
100. |
A kérdést előterjesztő bíróság végzésében ( 52 ) három olyan körülményt emel ki, amelyek lehetetlenné teszik e szisztematikus koherencia megállapítását:
|
101. |
A BP France ugyanezzel kapcsolatban kifejti, ( 53 ) hogy a TIRIB (illetve TIRUERT) adóra vonatkozó kedvezmény megszerzéséhez a francia hatóságok egyrészt a C14‑vizsgálatok által a megújuló energia tényleges jelenlétéről az importált termék (a közös eljárásban való feldolgozásból származó bioüzemanyagok) forgalomba hozatalakor a teljes bizonyosságot követelik meg, másrészt pedig az évenkénti arányos egyszerű számítást, amely – a megújuló forrásokból származó villamos energia esetében alkalmazott tömegmérleg‑rendszerrel ellentétben – nem nyújt garanciát a nyomon követhetőségre. |
102. |
Ezen adatokból arra lehet következtetni, hogy a megtámadott intézkedés nem felel meg az EUMSZ 34. cikknek, mivel nem alkalmas azon célok elérésének koherens és szisztematikus biztosítására, amelyek az említett intézkedés igazolását képezhetnék. |
V. Végkövetkeztetések
103. |
A fentiek fényében azt javaslom, hogy a Bíróság a következő választ adja a Conseil d’État (államtanács, Franciaország) számára: „A biomassza és a fosszilis üzemanyagok közös eljárásban való feldolgozásából származó bioüzemanyagok és közlekedési célú biogázok részarányának meghatározására szolgáló módszertanról szóló, 2023. június 5‑i (EU) 2023/1640 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet hatálybalépését megelőző szabályozási helyzetben a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról szóló, 2018. december 11‑i (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv 30. cikkét, valamint az EUMSZ 34. cikket a következőképpen kell értelmezni:
|
( 1 ) Eredeti nyelv: spanyol.
( 2 ) Ez a taxe incitative relative à l’incorporation de biocarburants (a bioüzemanyagok bekeverését ösztönző adó, a továbbiakban: TIRIB). Elnevezése 2022. január1‑je óta taxe incitative relative à l’utilisation de l’énergie renouvelable dans le transport (a megújuló energia közlekedési célú felhasználását ösztönző adó, a továbbiakban: TIRUERT).
( 3 ) A szén‑14 a szén radioaktív izotópja, amely biológiai elemek jelenlétének vizsgálatára használható olyan mintákban, mint a biodízel‑keverékek, valamint más, egészben vagy részben szerves eredetű folyékony minták, pl. a növényi olajok.
( 4 ) Különösen a 2017. június 22‑iE.ON Biofor Sverige ítélet (C‑549/15, EU:C:2017:490; a továbbiakban: E.ON Biofor Sverige ítélet).
( 5 ) A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140, 16. o.).
( 6 ) A megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról szóló, 2018. december 11‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozás) (HL 2018. L 328, 82. o.; helyesbítések: HL 2020. L 303., 23. o.; HL 2020. L 311., 11. o.; HL 2022. L 41., 37. o.). 2022. június 7‑i egységes szerkezetbe foglalt szöveg.
( 7 ) A biomassza és a fosszilis üzemanyagok közös eljárásban való feldolgozásából származó bioüzemanyagok és közlekedési célú biogázok részarányának meghatározására szolgáló módszertanról szóló, 2023. június 5‑i felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2023. L 205, 1. o.).
( 8 ) A jogvitára ratione temporis alkalmazandó változatában. Később V. fejezetét a 2022. december 30‑i 2022–1726. sz. törvény 67. cikke módosította.
( 9 ) A Décret no 2019–570 du 7 juin 2019 portant sur la taxe incitative relative à l’utilisation d'énergie renouvelable dans les transports (a bioüzemanyagoknak a közlekedésben történő használatára ösztönző adóról szóló, 2019. június 7‑i 2019–570. sz. rendelet; JORF, 2019. június 9., 133. szám). A Décret no 2022–1330 du 17 octobre 2022 (a 2022. október 17‑i 2022–1330. sz. rendelet; JORF, 2022. október 18., 242. szám) módosította.
( 10 ) Circulaire du 18 août 2020 du ministre délégué chargé des comptes publiques aux opérateurs économiques et aux services des douanes sur la taxe incitative relative à l’incorporation de biocarburants (TIRIB) (NOR: ECOD2020901C; az államháztartásért felelős megbízott miniszternek a gazdasági szereplőkhöz és a vámhatóságokhoz címzett, a bioüzemanyagok bekeverésére vonatkozó ösztönző adóról szóló, 2020. augusztus 18‑i körlevele (TIRIB); a továbbiakban: TIRIB‑re vonatkozó körlevél).
( 11 ) „Usine exercée” (UE): az energiatermékekre alkalmazandó adófelfüggesztési rendszer alapján e termékek előállítását, fogadását, valamint szállítását biztosító adóügyi létesítmény. A francia kormány szerint (írásbeli észrevételeinek 84. pontja) „a tevékenységet végző üzem […] – a francia finomítónak megfelelő üzem” a bioüzemanyagok fogadására előírt két vámrendszer egyike.
( 12 ) „Entrepôt fiscal de stockage” (EFS): a kőolajtermékekre alkalmazott olyan adóraktár, amelyben meghatározott adók felfüggesztési rendszerének keretében e termékek átvehetők, visszatarthatók, illetve kiadhatók.
( 13 ) Angolul Hydrotreated Vegetable Oil, rövidítve HVO‑ként ismert.
( 14 ) Az előzetes döntéshozatalra utaló végzés szerint az alapjogvita felei nem vitatták, hogy jelenleg a radiokarbon (C14) módszer az egyetlen, amely az együttes feldolgozás módszerével előállított HVO‑tartalmú üzemanyagok tekintetében lehetővé teszi e molekulatartalom mérését.
( 15 ) A 2018/2001 irányelv 37. cikke szerint: „A […] 2009/28/EK irányelv 2021. július 1‑jén hatályát veszti […] A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásokként kell értelmezni a XI. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.”
( 16 ) A bioüzemanyagok meghatározása: „a biomasszából előállított folyékony halmazállapotú, a közlekedésben használt üzemanyagok” (a 2018/2001 irányelv 2. cikkének 33. pontja).
( 17 ) A biomassza meghatározása: „a mezőgazdaságból, a növényi és állati eredetű anyagokat is beleértve, az erdőgazdálkodásból és a kapcsolódó iparágakból – többek között a halászatból és az akvakultúrából – származó, biológiai eredetű termékek, hulladékok és maradékanyagok biológiailag lebontható része, valamint a hulladék, többek között a biológiai eredetű ipari és települési hulladék biológiailag lebontható része” (a 2018/2001 irányelv 2. cikkének 24. pontja). A biomassza lehet például lipidalapú anyag (mint a növényi olaj, nyers tallolaj vagy pirolízisolaj).
( 18 ) Az ilyen alapanyag‑keverékből előállított végtermék üzemanyagok általában dízelüzemanyagok, sugárhajtómű‑üzemanyagok, fűtőolajok, tengeri hajózásban használt üzemanyagok, motorbenzin, motorbenzin‑összetevők és néha propángáz, amely a cseppfolyósított szénhidrogéngáz egyik összetevője, ugyanakkor jelen lehetnek más termékek kisebb frakciói is.
( 19 ) Lásd: 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet, (1) preambulumbekezdés.
( 20 ) Ezen álláspontot a Bizottság a bioüzemanyagok és a folyékony bio‑energiahordozók európai uniós fenntarthatósági rendszerének gyakorlati végrehajtásáról és a bioüzemanyagokra vonatkozó számítási szabályokról szóló közleményében (HL 2010. C 160., 8. o.) fejtette ki.
( 21 ) Amely a jelen indítvány fenti 8. pontjában szerepel.
( 22 ) Amint arra az E.ON Biofor Sverige ügyre vonatkozó indítványom (C‑549/15, EU:C:2017:25) 44. és 45. pontjában rámutattam, e választás az azonosság megőrzése módszerének elutasítását feltételezte, amely korlátozza, hogy a bioüzemanyagokat egymás között és más típusú üzemanyaggal összekeverjék, valamint az átruházható tanúsítványok módszerét (book and claim), amely nem követeli meg a közvetlen kapcsolatot a forgalmazott bioüzemanyag és a fenntarthatósági kritériumoknak megfelelő, biomasszából történő gyártása között.
( 23 ) E.ON Biofor Sverige ítélet, 39. pont.
( 24 ) E.ON Biofor Sverige ítélet, 64. pont.
( 25 ) A 2018/2001 irányelv 30. cikke (5) bekezdésének első albekezdése szerint „A Bizottság e cikk (4) bekezdése alapján határozatokat fogadhat el végrehajtási jogi aktusok révén. E végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. Az ilyen határozatok érvényességének időtartama legfeljebb öt év.”
( 26 ) A 2009/28 irányelv értelmében az önkéntes rendszerek fontos szerepet játszottak a bioüzemanyagokra és folyékony bio‑energiahordozókra vonatkozó fenntarthatósági és üvegházhatású gázkibocsátás‑megtakarítási kritériumoknak való megfelelés bizonyításában. A 2018/2001 irányelv kibővítette e rendszerek szerepét, ugyanis már a következőkre is szolgálhatnak: (a) igazolják, hogy a biomasszából előállított valamennyi üzemanyag – ideértve a gáznemű és szilárd üzemanyagokat is – megfelel a fenntarthatósági kritériumoknak, és pontos adatokat szolgáltatnak azok üvegházhatású gázkibocsátásának csökkentéséről; b) igazolják, hogy a nem biológiai eredetű, folyékony vagy gáznemű, megújuló energiaforrásokból származó, [a közlekedési ágazatnak szánt] üzemanyagok és a széntartalom újrahasznosításával nyert üzemanyagok megfelelnek az üvegházhatású gázkibocsátás csökkentésére vonatkozó kritériumoknak; (c) igazolják a 2018/2001 irányelv 27. cikkének (3) bekezdésében a közlekedésben felhasznált megújuló villamos energia kiszámítására vonatkozóan meghatározott szabályoknak való megfelelést; d) igazolják, hogy a gazdasági szereplők a 2018/2001 irányelv 28. cikkének (4) bekezdésével összhangban pontos adatokat vezetnek be az uniós vagy nemzeti adatbázisba a közlekedésben felhasznált megújuló üzemanyagokról és a széntartalom újrahasznosításával nyert üzemanyagokról; és e) végzik a földhasználat közvetett megváltozása tekintetében alacsony kockázatot jelentő anyaggá minősítést a bioüzemanyagok, folyékony bio‑energiahordozók és biomasszából előállított üzemanyagok tekintetében.
( 27 ) A Bizottság által elismert önkéntes rendszerek a következő oldalon érhetők el: https://energy.ec.europa.eu/topics/renewable‑energy/bioenergy/voluntary‑schemes_en.
( 28 ) Elnevezése International Sustainability & Carbon Certification (ISCC EU).
( 29 ) Az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelvben a bioüzemanyagokra, a folyékony bio‑energiahordozókra, a biomasszából előállított üzemanyagokra, a nem biológiai eredetű, folyékony vagy gáznemű, megújuló energiaforrásból származó üzemanyagokra és a széntartalom újrahasznosításával nyert üzemanyagokra vonatkozó követelményeknek való megfelelést igazoló „International Sustainability & Carbon Certification – ISCC EU” önkéntes rendszer elismeréséről szóló, 2022. április 8‑i (EU) 2022/602 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2022. L 114, 182. o.).
( 30 ) A Bizottság ezt kiemelte a tárgyaláson.
( 31 ) A 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet 1. cikkének (1) bekezdése szerint „A biomassza együttes feldolgozását végző gazdasági szereplők vállalatspecifikus vagy folyamatspecifikus vizsgálati módszert dolgozhatnak ki és alkalmazhatnak a bioanyag‑tartalomban lévő karbonrészarány meghatározására, amely módszer igazodik az adott gyár jellegéhez és az alapanyagmixhez. E fő vizsgálati módszernek a tömeg‑ vagy energiamérlegen, a hozammal kapcsolatos módszereken vagy az outputok radiokarbon (14C) vizsgálatán (radiokarbon detektálása akcelerátoros tömegspektrometriával [AMS] vagy a folyadékszcintillációs [LSC] módszerrel) kell alapulnia.”
( 32 ) Lásd: a jelen indítvány 10. pontjában hivatkozott (4) preambulumbekezdés.
( 33 ) A 2023/1640 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkének (1) bekezdése.
( 34 ) Lásd: 2018/2001 irányelv, (109) preambulumbekezdés.
( 35 ) Lásd: 2018/2001 irányelv, 30. cikk, (8) bekezdés, (108) preambulumbekezdés.
( 36 ) A tömegmérleg‑módszer és az önkéntes tanúsítási rendszereknek a csalás megelőzéséhez való hozzájárulását a Bíróság a 2018. október 4‑iL. E. G. O. ítélet (C‑242/17, EU:C:2018:804) 66. pontjában emelte ki, és azt az ugyanezen ügyre vonatkozó indítványom (EU:C:2018:318) 84. és 97. pontja is hangsúlyozta.
( 37 ) 2015. november 12‑iVisnapuu ítélet (C‑198/14, EU:C:2017:751), 40. pont.
( 38 ) 1974. július 11‑iDassonville ítélet (8/74, EU:C:1974:82), 5. pont; 2015. december 23‑iScotch Whisky Association és társai ítélet (C‑333/14, EU:C:2015:845), 31. pont; 2023. január 9‑iCIHEF és társai ítélet (C‑147/21, EU:C:2023:31), 37. pont.
( 39 ) 2009. február 10‑iBizottság kontra Olaszország ítélet (C‑110/05, EU:C:2009:66), 35. és 37. pont.
( 40 ) Az előzetes döntéshozatalra utaló végzés 16. pontja.
( 41 ) Írásbeli észrevételeinek 93–100. pontja.
( 42 ) Circulaire 20–004 du ministre de l'action et des comptes publics aux opérateurs économiques et aux services des douanes, du 4 février 2020, relative au régime de l'usine exercée (NOR: CPAD1917906C; az államigazgatásért és államháztartásért felelős miniszternek a gazdasági szereplőkhöz és a vámhatóságokhoz címzett, 2020. február 4‑i 20–004. sz. körlevele az usine exercée rendszerről). Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésben nincs utalás e körlevélre.
( 43 ) A nemzeti termelőknek a vámhatóságok ellenőrzése alá tartozó minden egyes előállított termék tekintetében műszaki adatlapot kell kitölteniük, a C14‑vizsgálat elvégzését is ideértve.
( 44 ) E.ON Biofor Sverige ítélet, 46. és 90. pont.
( 45 ) 1997. május 7‑iPistre és társai ítélet (C‑321/94–C‑324/94, EU:C:1997:229), 52. pont; 1981. június 17‑iBizottság kontra Írország ítélet (113/80, EU:C:1981:139), 11. pont.
( 46 ) 2014. július 1‑jei Ålands Vindkraft ítélet (C‑573/12, EU:C:2014:2037), 77–119. pont; valamint Bot főtanácsnok ezen ügyre vonatkozó indítványa (C‑573/12, EU:C:2014:37), 79. pont. Bot főtanácsnok azt javasolta, hogy a kötelező követelményeket a hátrányosan megkülönböztető intézkedések igazolására is alkalmazzák, de „megerősített” indokolást megkövetelése mellett.
( 47 ) 2011. október 6‑iBonnarde ítélet (C‑443/10, EU:C:2011:641), 34. pont; 2014. július 1‑jei Ålands Vindkraft ítélet (C‑573/12, EU:C:2014:2037), 77–82. pont; 2018. október 4‑iL. E. G. O. ítélet (C‑242/17, EU:C:2018:804), 64. pont.
( 48 ) A tárgyaláson a francia kormány rámutatott, hogy a megtámadott rendelet célja a csalások elleni fellépés volt, miután a fenntarthatósági kritériumoknak való megfelelés tekintetében olyan igazolásokat találtak, amelyek szerint a Franciaországba exportált tételek a ténylegesnél sokkal nagyobb százalékban tartalmaztak biogén eredetű molekulákat. Például egy finomító közös eljárásban 50% biomasszával feldolgozott és a tömegmérleg‑módszerrel tanúsított bioüzemanyagot állított elő, bejelentésében pedig a TIRIB fizetésének elkerülése végett azt állította, hogy a Franciaországba exportált tételek 80%‑ban tartalmaztak biogén eredetű molekulákat.
( 49 ) 114. pont, a jelen indítvány 17. pontjában ismertetve.
( 50 ) Magától értetődik, hogy az arányosság elve sérülne az együttes feldolgozással előállított, importált üzemanyagokra vonatkozó követelmények többszörös alkalmazása esetén. Más szóval, ha a származási állam C14‑vizsgálatot ír elő, a rendeltetési államban ugyanezen vizsgálatot nem lehet kötelezővé tenni. E vizsgálatot hasonlóképpen akkor sem lehet megkövetelni, ha a biogén eredetű molekulák százalékos arányát pontosan igazolják a gyártó által az önkéntes tanúsítási rendszer alkalmazása keretében szolgáltatott adatok. Semmi sem utal arra, hogy a jelen ügyben ez állna fenn, ugyanakkor ennek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
( 51 ) 2015. december 23‑iScotch Whisky Association és társai ítélet (C‑333/14, EU:C:2015:845), 37. pont.
( 52 ) 16. és 19. pont.
( 53 ) Írásbeli észrevételeinek 72–79. pontjában.