EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0261
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS on the implementation of the Services Directive. A partnership for new growth in services 2012-2015
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDAÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról Partnerség a szolgáltatások új növekedéséért 2012-2015
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDAÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról Partnerség a szolgáltatások új növekedéséért 2012-2015
/* COM/2012/0261 final - 2012/ () */
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDAÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról Partnerség a szolgáltatások új növekedéséért 2012-2015 /* COM/2012/0261 final - 2012/ () */
I.
Bevezetés: Szolgáltatások a növekedés és a foglalkoztatás
szolgálatában A szolgáltatási ágazat az EU növekedésének
jelentős hajtóereje, hiszen az uniós GDP és foglalkoztatás több mint
65%-át adja. Strukturális reformjának
uniós szintű alapeszköze a szolgáltatási irányelv, amely az EU GDP-jének
több mint 45%-át kitevő szolgáltatásokra kiterjed. Az irányelv végrehajtása jelentős előrelépés az akadályok
megszüntetése és a szolgáltatások ténylegesen integrált belső piaca felé
való elmozdulás terén. EU-szerte több
száz nemzeti jogszabály korszerűsítésére és több ezernyi
megkülönböztető, indokolatlan és aránytalan előírás megszüntetésére
került sor. Az irányelv
végrehajtásának elősegítésére létrehozott eszközök (egyablakos ügyintézési
pontok) ma már minden tagállamban működnek és segítik a terület
adminisztratív terheinek jelentős mértékű csökkentését. Forrás: Eurostat, Nemzeti Számlák Statisztikái,
Bruttó hozzáadott érték, 2009 Megjegyzés:
a jobboldali sötétebb sáv a szolgáltatási irányelv alá tartozó szolgáltatásokat
jelöli Az ábra az irányelv hatálya
alá tartozó ágazatok uniós gazdasághoz nyújtott hozzájárulását mutatja (a GDP
45%-a), szembeállítva az azon kívüli ágazatokéval. Az irányelv hatályán kívüli
ágazatokra külön jogszabályok vonatkoznak (lásd: I. melléklet). Sok szolgáltatási ágazatban
általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat is nyújtanak; ezekről „Az általános
érdekű szolgáltatások európai minőségi keretrendszere” című
bizottsági közlemény ad konkrétabb útmutatást. A tagállamok által a szolgáltatási irányelv
végrehajtása céljából elfogadott intézkedések idővel a GDP 0,8%-ának
megfelelő többletet fognak generálni, amelynek lényegi része a
végrehajtást követő 5-10 évben fog megvalósulni[1].
Világos ugyanakkor, hogy a szolgáltatók a határokon
átnyúló tevékenységeik kapcsán még mindig akadályokba ütköznek, és – az áruk
belső piacától eltérően – a fogyasztók sokszor ma is csak nehezen
férnek hozzá az unió más részeiből származó szolgáltatásokhoz. Egyes gazdasági elemzések szerint, ha a
tagállamok eltörölnék a még fennálló korlátozásokat, akkor a teljes gazdasági
nyereség az eddig elért szint több mint háromszorosára, vagyis a GDP mintegy
2,6%-ára növekedne[2]. Világos tehát, hogy a szolgáltatási irányelv
gazdasági előnyeinek maximalizálásához az eddigieknél sokkal többet is
tehetünk. A tagállamoknak az Európai
Tanács felkérésével összhangban[3]
biztosítaniuk kell, hogy az irányelv teljes körűen érvényesülhessen. A teljes körű végrehajtás – főként a
kkv-k piaci hozzáférésének elősegítése és a fogyasztói választék
bővítése révén – jelentősen javítani fogja a szolgáltatások
belső piacának működését. Hozzájárul
továbbá az EU versenyképességének fokozásához, a növekedéshez és a
foglalkoztatáshoz. E közleménnyel a
Bizottság egyfelől megmutatja az említett célok megvalósításának
mikéntjét, másfelől teljesíti az irányelv 41. cikkében foglalt
jelentéstételi kötelezettségeit, valamint az Európai Tanács és az Európai
Parlament azon kérését, hogy kövesse nyomon az irányelv végrehajtását, továbbá
a szolgáltatások egységes piacának javítására és megerősítésére szolgáló
kezdeményezéseket, és ezekről tegyen jelentést. Meghatározza továbbá az annak biztosításához szükséges tagállami és
bizottsági intézkedéseket, amelyek révén az irányelv a lehető legnagyobb
hatást tudja kifejteni. Az intézkedések
a szolgáltatási irányelv végrehajtásáról szóló részletes tagállami
információkon, továbbá a csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumokban[4]
bemutatott teljesítményellenőrzések eredményein alapulnak. Az intézkedések nyomon követésére az egységes
piac irányításának javítását szolgáló azon intézkedések révén kerül majd sor,
amelyeket a Bizottság egy ezen közleménnyel egy időben előterjesztett
másik közleményben mutat be. A nyomon
követés az európai szemeszter keretében zajló felügyelet részét képezi majd,
eredményei szükség esetén az országspecifikus jelentésekben is megjelennek. A Bizottság 2012. május 30-án 12 tagállam
esetében már elő is terjesztette a szolgáltatási ágazat strukturális
reformjára vonatkozó országspecifikus ajánlásait[5]. II.
A szolgáltatási
irányelv hatásának kiteljesítése
Az irányelv a hagyományos
tevékenységektől kezdve egészen a tudásalapú szolgáltatásokig igen sokféle
ágazatra terjed ki. Az irányelv
hatása széles körű, egyaránt érint kis és nagy szolgáltatókat, ideértve
több ezernyi kkv-t is. A Bizottság erőfeszítéseit a
jelentős gazdasági súlyú és átlagot meghaladó növekedési potenciállal
rendelkező szolgáltatási ágazatokra összpontosítja: – üzleti szolgáltatások (a GDP 11,7%-a), – építőipar (a GDP 6,3%-a), – idegenforgalom (a GDP 4,4 %-a), és – kiskereskedelem (a GDP 4,2%-a). Az eddig megállapodások végrehajtásának és
konkrét megvalósításának javításával sokkal eredményesebbekké válhatunk. Ez egy olyan lehetőség a növekedés és a
munkahelyteremtés rövid távú javítására, amelyet az EU nem hagyhat figyelmen
kívül. A hatály kiterjesztése előtt a
tagállamoknak és a Bizottságnak elsősorban a szolgáltatási irányelv
ambiciózusabb és teljes körű végrehajtására kell összpontosítaniuk, hogy
ezáltal felszabadítsák az irányelv eddig kiaknázatlan potenciálját. Az uniós jogszabályok a kereskedelmi
szolgáltatások csaknem teljes körét lefedik (lásd: I. melléklet), a Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy jelenleg
nincs szükség az irányelv módosítására. Az irányelv legjelentősebb előnyei
mindeddig a saját tagállamukban vagy egy másik tagállamban üzleti tevékenységet
kezdő szolgáltatók számára jelentkeztek. Ezzel szemben a határokon átnyúló szolgáltatásokat nyújtani kívánó
szolgáltatók még mindig nem lehetnek biztosak a tagállamok által alkalmazott
jogi keretekben, és továbbra is akadályokkal szembesülnek.
Egyes esetekben más uniós jogszabályok, például a szakmai
képesítések elismeréséről szóló vagy az elektronikus kereskedelemről
szóló irányelv következetlen vagy helytelen alkalmazása is problémát okozhat. 1.
A mulasztókkal szembeni „zéró tolerancia”
elve A Bizottság az irányelv által a tagállamokra
rótt, alább bemutatott kötelezettségek nem teljesítése esetén a „zéró
tolerancia” elvét fogja alkalmazni. Az
irányelv megtiltja számos, a 14. cikkben felsorolt megkülönböztető és igen
terhes követelmény alkalmazását. A
tagállamok ezeket többnyire el is törölték. Mindazonáltal találhatók még fennálló megkülönböztető
előírások, amelyeket meg kell szüntetni. Az irányelv az engedélyezési eljárások
egyszerűsítése céljából konkrét szabályokat vezet be:
i., a 13. cikk (4) bekezdése rendelkezik a hallgatólagos
beleegyezésről, vagyis hogy a hatósági jelzés elmaradása jóváhagyást
jelent, ii., a 10. cikk (4) bekezdése pedig előírja az engedélyek országos
érvényességét. Több tagállam csupán
korlátozott mértékben és túl sok kivételt engedve teljesíti ezeket a
kötelezettségeket. E kötelezettségek
maradéktalan teljesítése érdekében sürgős intézkedésre van szükség. Az irányelv 24. cikke eltörli a szabályozott
szakmák által nyújtott kereskedelmi tájékoztatásra vonatkozó teljes körű
tilalmakat. Tíz tagállamban azonban
még mindig léteznek ilyen teljes körű tilalmak, amelyeket meg kell
szüntetni. A letelepedési követelmények ellehetetlenítik
a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtást. Ezzel a fajta követelménnyel, amely a legkorlátozóbbak közé tartozik, a
szolgáltatási irányelv 16. – a szolgáltatásnyújtás szabadságáról szóló –
cikkének a (2) bekezdése foglalkozik: a tagállamok nem írhatnak elő ilyen
követelményt a szolgáltatók számára. Az
irányelv 14. cikke a lakóhelyhez és az állampolgársághoz kötődő
követelményeket tiltja. Ezen
egyértelmű tiltások ellenére a tagállamok még mindig írnak elő ilyen
követelményeket, amit meg kell szüntetni[6]. Intézkedések A tagállamoknak vállalniuk kell, hogy a szolgáltatási irányelvben
foglalt egyértelmű kötelezettségek teljesítése kapcsán még fennálló
mulasztásaik pótlásával jogszabályaikat teljes körűen, sürgősen
megfeleltetik a szolgáltatási irányelvnek. A Bizottság a zéró tolerancia elvét gyakorolja, szükséges esetben
kötelezettségszegési eljárásokat fog indítani. 2. A szolgáltatási irányelv gazdasági hatásának maximalizálása Az irányelv a
végrehajtás számos vetülete kapcsán mérlegelési lehetőséget ad a
tagállamoknak. 15. cikke szerint
például a tagállamok jogi formára, tulajdonlásra, mennyiségi vagy területi
korlátozásokra és díjtételekre vonatkozó követelményeket csak annyiban
alkalmazhatnak, amennyiben azok arányosak és közérdeken alapuló
kényszerítő indokkal magyarázhatók. Ezt a mérlegelési
lehetőséget a tagállamok igen eltérően használják ki. Gyakran inkább a fennálló helyzet megóvására
törekednek, semmint szolgáltatási piacaik ambiciózus megnyitására. Annak ellenére, hogy ezek a megoldások nem
feltétlenül jelentik az irányelv megsértését, mégis akadályozhatják a gazdasági
növekedést, ezért a tagállamoknak felül kell vizsgálniuk ezeket. Ezzel közelebb kerülhetnénk az említett
növekedési többlet realizálásához. A tagállamoknak tehát át kell értékelniük a
mérlegelési lehetőség alkalmazását. Elsőként azon, vállalati struktúrákat és tőketulajdont
korlátozó követelményeket kell megvizsgálniuk, amelyek a szakmai szolgáltatások
fejlődését gátolják. Több
tagállam eredményei és folyamatban lévő reformjai is mutatják, hogy e
szolgáltatások enyhébb szabályozása nem jár a színvonal vagy a szakmai
függetlenség veszélyeztetésével. Hasonlóképpen, az irányelv 16. cikkében
rögzített szolgáltatásnyújtási szabadság biztosításához értékelni kell
mindazoknak a követelményeknek az indokolhatóságát és arányosságát, amelyeket a
tagállam a más tagállamban letelepedett szolgáltatókra a területét érintő
határokon átnyúló szolgáltatások nyújtása kapcsán ír elő. A határokon átnyúló szolgáltatásokat nyújtó
vállalkozások és szakmai szolgáltatók még mindig túl gyakran nem lehetnek
biztosak a rájuk érvényes szabályokban. Sőt, ami még rosszabb, néha gyakorlatilag a szolgáltatási
célország minden vonatkozó jogszabályának meg kell felelniük, amellett, hogy
saját tagállamuk jogszabályait is be kell tartaniuk. A jogbiztonság megteremtése és a kettős szabályozói terhek
eltörlése érdekében tökéletesíteni kell azokat a nemzeti jogszabályokat,
amelyek a szolgáltatási irányelv határokon átnyúló szolgáltatásnyújtásra
vonatkozó szabályait hajtják végre. A biztosításra vonatkozó kötelezettségek
különös problémát jelenthetnek a szolgáltatók számára. E kötelezettségek sok tevékenység kapcsán védik a szolgáltatás
igénybevevőinek érdekeit. Ugyanakkor
némelyikük csak megismétli a letelepedés helye szerinti tagállamban már
teljesített követelményeket, vagyis növeli a vállalkozások költségeit. Még fontosabb, hogy a határokon átnyúló
szolgáltatások kapcsán – főként az építőiparban és az idegenforgalmi
ágazatban – különösen nehéznek bizonyulhat biztosítót találni a letelepedés
helye vagy a szolgáltatásnyújtás helye szerinti tagállamban. Intézkedések A Bizottság 2012-ben a tagállamokkal közösen a
kölcsönös értékelésre és a bevált gyakorlatok cseréjére irányuló kezdeményezést
indít, amelynek középpontjában a vállalati struktúrákat, a tőketulajdont
és a szolgáltatásnyújtás szabadságát korlátozó követelmények állnak. A tagállamoknak vállalniuk kell, hogy
alaposan felülvizsgálják vonatkozó jogszabályaikat. Az eredmények értékelésére 2013 közepéig kerül sor. A tagállamoknak meg kell szüntetniük minden olyan
korlátozást és engedélyeztetést, amely az irányelv alapján nem indokolható,
leginkább pedig felül kell vizsgálniuk a szolgáltatókkal szemben támasztott
követelmények szükségességét és arányosságát. Az irányelv alapján indokolható fennmaradó követelmények kapcsán továbbá
értékelniük kell a megszüntetéssel járó gazdasági előnyöket, és adott
esetben meg kell tenniük a szükséges lépéseket. A Bizottság az európai szemeszter keretében
2013-ban országspecifikus ajánlásokat tesz majd a kiemelt intézkedésekre. Szükség esetén – az elért eredmények
fényében – a Bizottság egyes konkrét kérdésekben a jogalkotás lehetőségét
is megfontolja. A tagállamoknak fokozniuk kell a belső piaci
információs rendszer (IMI) használatának elmélyítésére irányuló
erőfeszítéseiket. A
Bizottság ebben szoros figyelemmel kíséri és segíti a tagállamokat. A Bizottság olyan intézkedések kialakítására
fogja bátorítani a biztosítási ágazatot, amelyek révén a szolgáltatók akkor is
megfelelő biztosítási fedezethez juthatnak, amikor más tagállamban
nyújtanak szolgáltatásokat. Különösen
a több tagállamban letelepedett, szolgáltatásnyújtásra is kiterjedő
biztosításokkal foglalkozó biztosítók esetében indokolt, hogy a határokon
átnyúló szolgáltatásnyújtáshoz fedezetet nyújtsanak a szolgáltatók számára. A Bizottság a biztosítási ágazat által elért
eredményeket 2013 végéig értékeli. Az előrehaladástól vagy annak hiányától függően a Bizottság
alternatív megoldásokat is fontolóra vesz, ideértve a jogalkotás
lehetőségét is. 3. Szakmai szolgáltatások: a szabályozási keret korszerűsítése A szabályozott szakmák mintegy 800
kategóriájába szakmai szolgáltatások tartoznak, amelyeket azonban a tagállamok
eltérő módon szabályoznak. Az
eltérések káros hatását tovább súlyosbítja a képesítések elismerésére vonatkozó
eljárások körülményessége. Az Európai
Tanács hangsúlyozta, hogy eredményeket kell elérni a szakmai képesítések
kölcsönös elismerése, a szabályozott szakmák számának csökkentése és az
indokolatlan szabályozási korlátok lebontása terén[7].
E kérdésekkel a szakmai képesítések elismeréséről
szóló irányelv nemrégiben javasolt korszerűsítése foglalkozik. A lehető leggyorsabb előrehaladás
érdekében a Bizottság 8 tagállamhoz címzett országspecifikus ajánlásokat e
témában[8],
az ajánlások érvényesülését a 2013. évi európai szemeszter keretében fogja
nyomon követni. Ami a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtást
illeti, az irányelv módosítására irányuló javaslat szerint a tagállamoknak
egyértelműen azonosítaniuk és indokolniuk kell majd azokat az eseteket,
amelyek kapcsán élni kívánnak a szolgáltatók képesítésének a
szolgáltatásnyújtás megkezdése előtti ellenőrzésére vonatkozó
lehetőséggel. A tagállamoknak
azt is biztosítaniuk kell majd, hogy a szolgáltatók esetlegesen kötelező
éves bevallásai a tagállam egész területére érvényesek legyenek. Ezzel csökken a bürokrácia és a szakmai
szolgáltatók bizonytalansága. Az
átláthatóságra és a kölcsönös értékelési mechanizmusra vonatkozó javaslatok
emellett hozzájárulnak majd a szakmai szabályozások eltérései miatti
összetettség csökkentéséhez. A tagállamoknak
felül kell vizsgálniuk továbbá a szabályozott szakmákra nemzeti szinten
alkalmazott képesítési követelményeket és a fenntartott tevékenységek körét. A javaslat elfogadása után a Bizottság
2013-ban közleményben kívánja értékelni a szakmák szabályozására vonatkozó
országspecifikus ajánlások megvalósítását és az egyéb tagállami fejleményeket. Intézkedések Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Európai Tanács 2011. októberi
felszólításával összhangban 2012 vége előtt el kell fogadnia a szakmai
képesítések elismeréséről szóló irányelv korszerűsítésére irányuló
javaslatot. A Bizottság: - a 2013. évi európai szemeszter keretében segíteni fogja a
tagállamokat a szakmai szolgáltatásokra vonatkozó országspecifikus ajánlások
végrehajtásában, és ezzel összefüggésben 2012 folyamán a tagállamokkal közös
kezdeményezést indít az előrehaladás felgyorsítására. - a módosított irányelv elfogadás után 2013-ban közleményben fogja
összefoglalni a tagállamok eredményeit, hogy ezzel elősegítse a
szabályozott szakmáknak az irányelvben előírt kölcsönös értékelését. 4. A szolgáltatási irányelv fogyasztói előnyeinek biztosítása A nemzeti határokon átnyúló
szolgáltatásnyújtás lehetővé tétele önmagában nem elég a szolgáltatások
valós egységes piacának létrehozásához. Ugyanilyen fontos annak biztosítása, hogy a szolgáltatás
igénybevevői könnyedén élhessenek az egységes piac számukra nyújtott
lehetőségeivel. A fogyasztók jogainak elősegítése és
belső piacba vetett bizalmának erősítése érdekében a szolgáltatási
irányelv arra kötelezi a tagállamokat, hogy szüntessék meg azokat a
szabályozási akadályokat, amelyek gátolják a szolgáltatás igénybevevőit
abban, hogy más tagállamban letelepedett szolgáltatóktól vegyenek
szolgáltatásokat. Az irányelv a
szolgáltatókra és a tagállami hatóságokra egyaránt érvényes tájékoztatási
kötelezettségekkel (például az úgynevezett 21. cikk szerinti – fogyasztókat
segítő – szervek létrehozásával) azt is biztosítja, hogy a fogyasztók
megalapozott döntést hozhassanak más tagállambeli szolgáltatások vásárlásakor. Az irányelv célja végül az is, hogy véget vessen
a szolgáltatók azon gyakorlatának, amellyel a más tagállamban lakó fogyasztókat
indokolatlanul akadályozzák a szolgáltatások igénybevételében. E tekintetben a megkülönböztetés tilalma fontos
előrelépés a fogyasztók egységes piaci hozzáférésének akadálymentesítése
felé. Az irányelv 20. cikke tiltja a szolgáltatás
igénybevevőinek állampolgárság vagy lakóhely szerinti megkülönböztetését. Amennyiben a megkülönböztetés objektív okokkal
nem indokolható, úgy a tilalom egyaránt érvényes a szolgáltatás megtagadására
vagy rosszabb feltételek melletti kínálatára is. Ha a tagállamok teljes körűen végrehajtják a 20. cikket, ilyen
helyzet többé nem fordulhat elő. A megkülönböztetés tilalmáról szóló
rendelkezés alapján az eseteket egyenként kell vizsgálni[9]. Különös figyelmet érdemelnek azok az esetek, amikor a fogyasztók a
belföldi ügyletekénél magasabb díjat fizetnek, ha a másik tagállamban nyújtott
szolgáltatásért euróban denominált átutalással vagy beszedési megbízással
kívánnak fizetni. A fogyasztóktól
elvben már nem lehet azzal az indokkal megtagadni a szállítást, hogy a terméket
fizikailag nem lehet leszállítani a másik tagállamban. Hasonlóképpen, a szolgáltatók sem hivatkozhatnak pusztán földrajzi
szempontokra akkor, amikor az általuk alkalmazott gyakorlat az egységes uniós
piac mesterséges felosztásával jár, ezzel hátrányt okozva a fogyasztóknak. Amennyiben a határokon átnyúló
szolgáltatásnyújtás akadályai továbbra is fennmaradnak, úgy azok
megszüntetésére és az egységes piac működésének javítására már folyamatban
lévő uniós szintű kezdeményezések révén fog sor kerülni. Ezek közé tartozik az egységes eurófizetési
térség kiteljesítése, az opcionális közös európai adásvételi jogról szóló
bizottsági javaslat, a fogyasztók jogairól szóló irányelv végrehajtása, az
egyablakos héa-ügyintézési pontok létrehozására irányuló javaslat, a fogyasztói
jogviták rendezésére szolgáló alternatív vitarendezési testületek, illetve a
határokon átnyúló panaszok kezelésére szolgáló uniós szintű online
platform (OVR) létrehozásáról szóló javaslat, továbbá a kollektív
szerzőijog-kezelés, valamint a magáncélú másolási és reprográfiás díjak
területén előirányzott kezdeményezések. Intézkedések A tagállamoknak az ügyet prioritásként kezelve végre
kell hajtaniuk a megkülönböztetés tilalmát átültető nemzeti
rendelkezéseket. A Bizottság –
annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztók teljes körűen élhessenek az
egységes piac előnyeivel – együtt fog működni a megkülönböztető
bánásmódra vonatkozó panaszokat kezelő nemzeti szervekkel és az illetékes
végrehajtó hatóságokkal. Ennek
során 2013 közepéig célzott intézkedéseket fog javasolni a jogalkalmazás nyomon
követésére és az esetleg felmerülő hiányosságokat orvosló végrehajtási
intézkedések meghozatalára. A Bizottság a megkülönböztetés tilalma kapcsán
kiadott egy kezdeti útmutatást, és a végrehajtást is szoros figyelemmel fogja
kísérni. A rendelkezés nemzeti
végrehajtásának tapasztalataira építve a téma kapcsán 2013 végén újabb
útmutatást fog kiadni. Ez az
útmutatás figyelembe fogja venni azokat a szabályozási fejleményeket, amelyek
csökkentik a határokon átnyúló szolgáltatásokkal foglalkozó vállalkozások
jelenlegi akadályait. A Bizottság haladéktalanul hozzálát ahhoz, hogy –
például képviseleti szervezetek és kereskedelmi kamarák segítségével – a
vállalkozásokkal együttműködve javítsa az átláthatóságot és támogassa
azokat az erőfeszítéseket, amelyek révén a fogyasztók előtt nyitva
áll a határokon átnyúló vásárlás lehetősége is. A Bizottság támogatni fogja bizonyos ágazatok szolgáltatóit olyan
önkéntes minőségbiztosítási charták létrehozásában, amelyek a
szolgáltatásaikhoz való hozzáférés határokon átnyúló vetületei kapcsán is
tartalmaznak vállalásokat. Az
eredményeket a Bizottság 2013 közepéig értékelni fogja. A Bizottság a Polgárok Európai Éve részeként 2013
folyamán lebonyolítandó figyelemfelhívó kampányok keretében a tagállamokkal
szorosan együttműködve tájékoztatni fogja a fogyasztókat a szolgáltatási
irányelvben számukra biztosított egységes piaci jogokról. 5. Az egységes piaci szabályok gyakorlati érvényesítése Az irányelv nem elszigetelten létezik: teljes hatását csak akkor fejtheti ki, ha a többi
egységes piaci irányelvvel egységes módon érvényesül. Ez a megállapítás különösen igaz a szakmai képesítések
elismeréséről szóló és az elektronikus kereskedelemről szóló irányelv
esetében. A szakmai képesítések elismerésére szolgáló
eljárások számos tagállamban hosszúak és körülményesek. A határokon átnyúló szolgáltatások nyújtására
egyre inkább online környezetben kerül sor. A szolgáltatási és az elektronikus kereskedelemről szóló
irányelvben bevezetett egyszerűsítések ellenére még mindig léteznek
akadályok. Intézkedések A tagállamoknak vállalniuk kell, hogy
jogszabályaikat és eljárásaikat teljes körűen megfeleltetik a szakmai
képesítések elismeréséről szóló és az elektronikus kereskedelemről
szóló irányelvnek. A nemzeti
jogban teljes körűen figyelembe kell venni ezen irányelvek együttes
hatását. A szükséges
módosításokra sürgősen sort kell keríteni. A Bizottság a szolgáltatók gyakorlati
előnyeinek biztosítása céljából szigorúan érvényesíteni fogja ezeket az
irányelveket, különös tekintettel együttes alkalmazásukra.
A Bizottság szükséges esetben kötelezettségszegési
eljárásokat fog indítani. 6. Ágazatspecifikus tennivalók Az elvégzett teljesítményellenőrzés[10] egyes ágazatokban olyan,
növekedést gátló szűk keresztmetszeteket azonosított, amelyeket fel kell
számolni. 6.1 Szakszolgáltatások: a kölcsönös elismerés gyakorlati megvalósítása Az uniós ágazati szabályok végrehajtása miatt
bizonyos határokon átnyúló szakszolgáltatások, például a
hűtőrendszerekben használt fluortartalmú üvegházhatású gázzal
(F-gáz), az épületek energiahatékonyságával, vagy a hulladékfeldolgozással és
-szállítással kapcsolatos szakértői tevékenységek engedélyeztetési
követelmények alá eshetnek. Ha az
érintett szakértők valamely akkreditációs rendszerbe tartoznak, a
765/2008/EK rendelet lehetővé teszi az akkreditációs tanúsítványok
kölcsönös elismerését. A rendelet
érvényesülését teljes körűen biztosítani kell. Amennyiben egy uniós ágazatspecifikus
jogszabály nemzeti szintű engedélyeztetési vagy akkreditációs
rendszerekről rendelkezik, úgy biztosítania kell, hogy az engedélyezett
vagy akkreditált szolgáltató a székhely szerinti tagállamban megszerzett
engedély vagy akkreditáció birtokában más tagállamban is folytathassa
tevékenységét. Intézkedések A Bizottság célja, hogy a jövőben a
szakszolgáltatásokat nyújtó szakértők engedélyeztetési rendszereit
létrehozó ágazatspecifikus jogszabályok tervezeteiben fokozottan éljenek a
kölcsönös elismerésre vonatkozó rendelkezések használatával. A hatályos ágazatspecifikus jogszabályok
alkalmazásakor – szabályozott szakma esetében, vagy ha alkalmazandó az
akkreditációról szóló 765/2008/EK rendelet – a tagállamoknak teljes körűen
biztosítaniuk kell az EUMSZ 56. cikkének és az olyan, más tagállambeli
szakértők szolgáltatásnyújtását elősegítő jogszabályoknak az
érvényesülését, mint a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv. A tagállamoknak a más tagállamok
követelményeire vonatkozó megfelelés ellenőrzését az IMI alkalmazásával
kell elősegíteniük. A technikai szabványokat az uniós szabványosítási
mechanizmusok (CEN) használatával még jobban össze kell hangolni azokon a
területeken, ahol jelentős eltérések tapasztalhatók az uniós jogszabályok
nemzeti végrehajtása kapcsán, mint például az épületek energiahatékonyságát
igazoló tanúsítások esetében. 6.2 Fogyasztóvédelmi jogszabályok A hatályos fogyasztóvédelmi joganyag
jelentős része minimális harmonizáción alapul. A tagállamok az érintett területeken igen sokszor meghaladják a
minimális harmonizáció követelményeit. Ennek eredményeként olyan helyzet jött létre, amelyben a szolgáltatók a
szolgáltatásnyújtás helyétől függően eltérő követelményekkel
szembesülnek, ami az egységes piacon belüli torzulásokhoz vezethet. A Bizottság két módon kezelheti e problémát: további vagy teljes körű harmonizációval,
mint például nem régiben tette a fogyasztók jogairól szóló irányelv kapcsán és
ahogy azt a 2012 januárjában előterjesztett általános adatvédelmi rendelet
kapcsán is javasolja; vagy
választható harmonizációval, ahogy azt a 2011 októberében előterjesztett
opcionális közös európai adásvételi jog kapcsán javasolja.
Mindkét módszer kiegészítő jellegű, a közülük
való választásnak a joganyag állapotán, a szubszidiaritási elv tiszteletben
tartásának szükségességén és az érintett közérdeken kell alapulnia, valamint –
különösen az online szolgáltatások kapcsán – a magas szintű
fogyasztóvédelem biztosításának szükségességén. Intézkedések A Bizottság célja, hogy felgyorsítsa a
fogyasztókat érintő azon intézkedésekre vonatkozó jogalkotási eljárásokat,
amelyek kulcsfontosságúak a szolgáltatások egységes piacára nézve. A Bizottság célja, hogy új jogszabályok
előterjesztésekor szükséges esetben fokozott szintű harmonizációt
biztosítson a jövőbeni uniós fogyasztóvédelmi jogszabályokban. Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
közös erőfeszítéseket kell tennie e célból, hogy ezzel biztosítsák az
egységes piac kiteljesedését. Az idegenforgalmi ágazat tekintetében a Bizottság
a fogyasztóügyi stratégiában[11]
már bejelentettek szerint 2013 elején javaslatot fog tenni a szervezett utazási
formákról szóló irányelv módosítására, amelynek célja, hogy különösen az online
ajánlatok vonatkozásában tovább harmonizálja a nemzeti jogszabályokat. A fogyasztóvédelmi jogszabályok területén, ahol a
minimális harmonizáció szabályai érvényesek, a Bizottság a nemzeti végrehajtó
hatóságokkal együttműködve biztosítani fogja a teljes uniós
fogyasztóvédelmi joganyag egységes és átfogó módon történő helyes
végrehajtását, kellően figyelembe véve az egységes piaci jogokat és
szabályokat is. 6.3 Kiskereskedelem és üzleti szolgáltatások: egyedi kezdeményezések A kiskereskedelmi ágazat teljesítményét számos
tényező hátráltatja, amelyek közül sokra már a kereskedelem és forgalmazás
piacának felügyeletéről szóló jelentés[12]
és az Európai Parlament[13]
is felhívta a figyelmet. Az ágazat
gazdasági jelentőségére tekintettel a Bizottság az európai kiskereskedelmi
cselekvési terv készítésével meg fogja alkotni a következő években az
ágazatra vonatkozó uniós stratégiát. Az üzleti szolgáltatásokat olyan szolgáltatási
ágazatként azonosították, ahol lényegesen javítani lehetne a termelékenységet. A Bizottság az egységes piaci intézkedéscsomagban
és az „Iparpolitika a globalizáció korában” című közleményben
bejelentettek szerint ezen konkrét ágazat hiányosságainak tanulmányozása
céljából létrehozza az üzletviteli szolgáltatásokkal foglalkozó magas
szintű munkacsoportot. A csoport
négy konkrét üzleti szolgáltatási ágazatra összpontosít: i. marketing- és reklámtevékenység; ii. létesítménykezelés; iii.
technikai és tervezési szolgáltatások; és iv. dizájn. Különös
hangsúlyt helyeznek az uniós üzleti szolgáltatások és a gyártás
összekapcsolására, valamint az olyan önkéntes európai szabványok kidolgozására,
amelyek képesek a szolgáltatók által különböző tagállamokban nyújtott
szolgáltatások színvonalának és összehasonlíthatóságának javítására. Intézkedések A Bizottság 2012-ben az európai kiskereskedelmi
cselekvési terv elfogadásával meg fogja alkotni az ágazatra vonatkozó uniós
stratégiát. A Bizottság ezen konkrét ágazat hiányosságainak
tanulmányozása céljából 2012 őszéig létre fogja hozni az üzletviteli
szolgáltatásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoportot. 7. Az egyablakos ügyintézési pontok második generációja felé Az egyablakos ügyintézési pontok célja a
szolgáltatók működésének megkönnyítése azáltal, hogy egyetlen felületen
bocsátják rendelkezésükre a szükséges információkat és lehetővé teszik
számukra a fő igazgatási eljárások online elvégzését.
Lehetővé teszik továbbá, hogy a szolgáltatás
igénybevevői vásárláskor megalapozott döntéseket hozzanak. Az egyablakos ügyintézési pontok alapvető
információkat nyújtanak számukra az illetékes hatóságok
elérhetőségéről és a viták esetére általában rendelkezésre álló
jogorvoslati lehetőségekről. Az egyablakos ügyintézési pontok azonban
jelentősen eltérnek a fő szolgáltatási ágazatok szabályairól nyújtott
információk felhasználóbarátsága tekintetében. Sok egyablakos ügyintézési pont legalább egy
idegen nyelven is nyújt információkat, ami hatalmas előny a szolgáltatók
számára. Ugyanakkor sok igazgatási
eljárást még nem lehet online módon elintézni, és az is gyakran előfordul,
hogy az ügyintézésre nemzeti szinten ugyan van mód, de az a külföldi
felhasználók számára nem hozzáférhető. Mindenképpen sort kell keríteni e hiányosságok
megszüntetésére és az egyablakos ügyintézési pontok szándékolt, felhasználókat
segítő működésének megvalósítására. Ez azt jelenti, hogy a tagállamok még mindig jelentős kihívásokkal
állnak szemben az eljárások további egyszerűsítése és egységesítése, a
háttérszolgáltatások nagyobb fokú integrációja és a szükséges technikai alkalmazkodás
terén, különösen a határokon átnyúló hozzáférés biztosítása érdekében. Fontos továbbá, hogy a vállalkozások tudatában
legyenek az egyablakos ügyintézési pontok létének és hasznosságának. Intézkedések A tagállamoknak sürgősen, teljes körűen
meg kell feleltetniük egyablakos ügyintézési pontjaikat a szolgáltatási
irányelvben szereplő követelményeknek. A tagállamok felkérést kapnak, hogy a Bizottság
segítségével 2014-ig dolgozzák ki az egyablakos ügyintézési pontok második
generációját; ezek (1) a vállalkozások életciklusa alatt felmerülő összes
eljárást lefedik, (2) többnyelvűek és (3) felhasználóbarátabbak. A Bizottság „Az egyablakos ügyintézési
pontok chartája” formájában megállapodik a tagállamokkal az egyablakos
ügyintézési pontok második generációjának kritériumairól. A Bizottság 2013-ban az egyablakos ügyintézési
pontokról szóló tájékoztatási kampányt indít, a tagállamokkal összehangolja az
egyablakos ügyintézési pontok internetes megjelenését, és az üzleti
szervezetekkel is együttműködik annak érdekében, hogy a vállalkozásokban
jobban tudatosuljon az egyablakos ügyintézési pontok léte, és hogy még jobban
előmozdítsa használatukat. III.
Következtetés A szolgáltatási ágazat az EU gazdaságának
egyik fő hajtóereje. Az EU
gazdaságának fellendüléséhez elengedhetetlen a szolgáltatások egységes piacának
magasabb fokú integrációja és jobb működése. A tagállamok jelentős
erőfeszítéseket tettek a szolgáltatási irányelv végrehajtására. Eltávolítottak sok indokolatlan akadályt és
korszerűsítették a szolgáltatásokra vonatkozó szabályozási keretüket. Ez segíti az uniós gazdaság fellendítését. Mindazonáltal a szolgáltatási ágazatban még
mindig sok akadály gátolja a növekedést és a munkahelyteremtést. A szolgáltatási irányelv teljes potenciáljának
felszabadítására irányuló intézkedésekkel nagyobb növekedést lehetne elérni. Az egységes piac jobb kormányzásáról szóló
közleménnyel összhangban erőfeszítéseinket arra kell összpontosítanunk,
hogy a már létező megoldások jobban működjenek. Ez a közlemény utat mutat a szolgáltatási irányelv gazdasági hatásának
maximalizálása felé, különös tekintettel a nagy gazdasági jelentőségű
szolgáltatási ágazatokra. –
A tagállamoknak ambiciózusabbá kell válniuk a
szolgáltatási irányelv kapcsán. Minden
fennmaradó akadály esetében alaposan meg kell vizsgálni a gazdasági hatásokat. –
A Bizottság javaslatot terjesztett elő a
szakmai szolgáltatások mobilitására vonatkozó jogi keret korszerűsítése
céljából. A tagállamoknak gyorsan el
kell fogadniuk e javaslatot. –
Az egységes piacnak a fogyasztók szolgálatában kell
állnia. A vállalkozások mesterséges
módon nem bonthatják meg a piac egységét a fogyasztók kárára. –
Az egyéb egységes piaci eszközöket, például a
szakmai képesítések elismeréséről szóló és az elektronikus
kereskedelemről szóló irányelvet a szolgáltatási irányelvvel összhangban
kell alkalmazni. Szükség esetén
korszerűsíteni kell az uniós jogot annak érdekében, hogy megfeleljen
bizonyos szolgáltatási igényeknek, és hogy biztosítsa a jogi keret hatékony
gyakorlati működését mind a szolgáltatók, mind a szolgáltatás
igénybevevői számára. –
A tagállamoknak az egyablakos ügyintézési pontokat
olyan teljes körű elektronikus ügyintézési eszközökké kell fejleszteniük
amelyek megfelelően kielégítik mind a szolgáltatók, mind a szolgáltatás
igénybevevői szükségleteit. Mindehhez az összes európai intézmény és
tagállam politikai elkötelezettségére van szükség, mivel e nélkül nem
biztosítható, hogy megfelelő hangsúlyt kapjon a szükséges intézkedések
rögzített ütemezés szerinti megvalósítása. A Bizottság a tagállamokkal partneri együttműködésben új
növekedési és foglalkoztatási impulzusokat kíván adni a szolgáltatási
ágazatnak, amelynek fejlődését az éves növekedési jelentésben szoros
figyelemmel fogja kísérni. I. melléklet – A szolgáltatási ágazatra
vonatkozó uniós jogszabályok
|| A szolgáltatási irányelv (2006/123/EK) alá tartozó fő ágazatok || · Üzleti szolgáltatások, ideértve a szakmai szolgáltatásokat is (ügyvédek, építészek, könyvelők, adótanácsadók, tanácsadó ügynökségek, kommunikációs és marketingügynökségek, szabadalmi ügyvivők, tanúsító szolgálatok, sportközvetítők, művészügynökök, munkaközvetítő irodák, tolmácsok, állatorvosok, földmérők ...) · Építőipari szolgáltatások és kézműves-tevékenységek · Kiskereskedelem · Ingatlanágazat · Idegenforgalom (Hotelek, éttermek, kávézók, utazásközvetítők, idegenvezetők …) · Magánoktatás Szolgáltatási ágazatok || Az ágazatra vonatkozó fő uniós jogi eszköz Energia || A földgáz belső piaca · Az Európai Parlament és a Tanács 2003/55/EK irányelve (2003. június 26.) a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről. A villamos energia belső piaca · Az Európai Parlament és a Tanács 2009/72/EK irányelve (2009. július 13.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg). A földgáz belső piaca · Az Európai Parlament és a Tanács 2009/73/EK irányelve (2009. július 13.) a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg). Pénzügyi szolgáltatások || A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv és a nyomonkövetési intézkedések (2006/43/EK, 2006/46/EK, 2007/63/EK, 2007/44/EK, 2009/14/EK, 2007/36/EK, 2007/64/EK, 2009/111/EK, 2009/44/EK, 2010/76/EU, 2009/49/EK, 2011/61/EU és 2011/89/EU irányelv) Egészségügyi ellátás || · Az Európai Parlament és a Tanács 2011/24/EU irányelve (2011. március 9.) a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről · Az Európai Parlament és a Tanács 2005/36/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a szakmai képesítések elismeréséről Postai szolgáltatások || · 97/67/EK irányelv · 2002/39/EK irányelv · 2008/6/EK irányelv Távközlés || · Az Európai Parlament és a Tanács 1211/2009/EK rendelete (2009. november 25.) az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testületének (BEREC) és Hivatalának létrehozásáról Az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK irányelve (2002. március 7.) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról, az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 2009/136/EK irányelve által módosított formában Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról, az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 2009/140/EK irányelve által módosított formában Az Európai Parlament és a Tanács 2002/20/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről, a 2009/140/EK irányelv által módosított formában Az Európai Parlament és a Tanács 2002/19/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról, a 2009/140/EK irányelv által módosított formában Az Európai Parlament és a Tanács 2002/58/EK irányelve (2002. július 12.) az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről, a 2006/24/EK és a 2009/136/EK irányelv által módosított formában Közlekedés || Közúti közlekedés · Az Európai Parlament és a Tanács 1072/2009/EK rendelete (2009. október 21.) a nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés közös szabályairól · Az Európai Parlament és a Tanács 1073/2009/EK rendelete (2009. október 21.) az autóbusszal végzett személyszállítás nemzetközi piacához való hozzáférés közös szabályairól és az 561/2006/EK rendelet módosításáról · Az Európai Parlament és a Tanács 1370/2007/EK rendelete (2007. október 23.) a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről Tengeri közlekedés · A Tanács 4055/86/EGK Rendelete (1986. december 22.) a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti tengeri szállításban a szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének alkalmazásáról · A Tanács 3577/92/EGK rendelete (1992. december 7.) a szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri fuvarozásra (tengeri kabotázs) történő alkalmazásáról Vasúti közlekedés · A Tanács 91/440/EGK irányelve (1991. július 29.) a közösségi vasutak fejlesztéséről, HL L 237., 1991.8.24., 25. o. · Az Európai Parlament és a Tanács 913/2010/EU rendelete (2010. szeptember 22.) a versenyképes árufuvarozást szolgáló európai vasúti hálózatról Légi közlekedés · Az Európai Parlament és a Tanács 1008/2008/EK rendelete (2008. szeptember 24.) a Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról · A Tanács 96/67/EK irányelve (1996. október 15.) a közösségi repülőterek földi kiszolgálási piacára való bejutásról Belvízi navigáció · A Tanács 1356/96/EK rendelete (1996. július 8.) a közlekedési szolgáltatások nyújtására vonatkozó szabadság megvalósításának érdekében bevezetett, a tagállamok közötti belvízi árufuvarozásra vagy személyszállításra alkalmazandó közös szabályokról · A Tanács 3921/91/EGK rendelete (1991. december 16.) a nem honos fuvarozók által valamely tagállam belvízi útjain történő árufuvarozás vagy személyszállítás feltételeinek megállapításáról || Másodlagos uniós jogszabályok által nem szabályozott ágazatok || · Szerencsejáték · Közhatalom gyakorlásához kapcsolódó tevékenységek (a Szerződés 51. cikkében foglaltaknak megfelelően) · Személybiztonsági szolgáltatás · Közjegyzők, végrehajtók · Taxi- és kikötői szolgáltatások II. melléklet – Kezdeményezések és
határidők felsorolása Szakpolitikai terület || Intézkedések || Határidők 1. A mulasztókkal szembeni zéró tolerancia || Ø A tagállamok teljes körűen megfeleltetik jogszabályaikat a szolgáltatási irányelvnek Ø A Bizottság kötelezettségszegési eljárások útján a zéró tolerancia elvét gyakorolja, különösen a kiemelt ágazatokban || azonnal azonnal 2. A szolgáltatási irányelv gazdasági hatásának maximalizálása || Ø A Bizottság a tagállamokkal kölcsönös értékelést végez a kiemelt ágazatok egyedi jogszabályainak felülvizsgálatára Ø A tagállamok megszüntetik a fennmaradó indokolatlan vagy aránytalan korlátozásokat, és felmérik az indokolt előírások megszüntetések gazdasági előnyeit. Ø A tagállamok által teendő kiemelt intézkedések az európai szemeszter országspecifikus jelentéseiben is megjelennek. Ø A tagállamok fokozzák a belső piaci információs rendszer (IMI) használatának elmélyítésére irányuló erőfeszítéseiket. Ø A Bizottság a szolgáltatók megfelelő – más tagállamban végzett tevékenységekre is kiterjedő – biztosítási fedezetének szavatolása érdekében együttműködik a biztosítási ágazattal. Ø A Bizottság értékeli az elért eredményeket és fontolóra vesz alternatív megoldásokat, ideértve szükség esetén a jogalkotás lehetőségét is. || indítás: 2012 eredményértékelés 2013 közepéig azonnal 2012-től azonnal azonnal 2013 végéig 3. A szakmai szolgáltatások szabályozási keretének korszerűsítése || Ø Az Európai Parlament és a Tanács elfogadja a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv korszerűsítésére irányuló javaslatot. Ø A Bizottság a 2013. évi európai szemeszter keretében segíti a tagállamokat a szakmai szolgáltatásokra vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásában. Ø A Bizottság közleményt terjeszt elő a szabályozott szakmák kölcsönös értékelésének elősegítéséről. || 2012 vége előtt 2012–2013 2013 4. A szolgáltatási irányelv fogyasztói előnyeinek biztosítása || Ø A tagállamok végrehajtják a megkülönböztetés tilalmát átültető nemzeti rendelkezéseket. Ø A Bizottság célzott intézkedéseket javasol a jogalkalmazás nyomon követésére és az esetleg felmerülő hiányosságokat megszüntető intézkedések meghozatalára. Ø A Bizottság a 20. cikk kapcsán újabb útmutatást ad ki. Ø A Bizottság a vállalkozásokkal együttműködve biztosítja, hogy a fogyasztók határokon átnyúlóan vásárolhassanak. Ø A Bizottság a Polgárok Európai Éve részét képező figyelemfelhívó kampányok keretében a tagállamokkal szorosan együttműködve tájékoztatja a fogyasztókat a szolgáltatási irányelvben számukra biztosított egységes piaci jogokról. || azonnal 2013 közepe 2013 vége azonnal eredményértékelés 2013 közepéig 2013 5. A belső piaci szabályok gyakorlati érvényesítése || Ø A tagállamok jogszabályaikat és eljárásaikat teljes körűen megfeleltetik a szakmai képesítések elismeréséről szóló és az elektronikus kereskedelemről szóló irányelvnek. Ø A Bizottság szigorúan érvényesíti ezeket az irányelveket, szükséges esetben kötelezettségszegési eljárásokat indít. || azonnal azonnal 6. Ágazatspecifikus tennivalók 6.1. A szakszolgáltatások kölcsönös elismerése 6.2. Fogyasztóvédelmi jogszabályok: egyes ágazatok fokozott harmonizációja 6.3. Kiskereskedelem és üzleti szolgáltatások: egyedi kezdeményezések || Ø A Bizottság a Szerződésben foglalt szabadságok teljes körű érvényesítését biztosítja, amikor azt kívánja elérni, hogy a jövőben a szakszolgáltatásokat nyújtó szakértők engedélyeztetési rendszereit létrehozó ágazatspecifikus jogszabályok tervezeteiben fokozottan éljenek a kölcsönös elismerésre vonatkozó rendelkezések használatával. Ø A tagállamok teljes körűen érvényesítik a más tagállamból származó szakértők elfogadását előíró uniós jogszabályokat és az IMI alkalmazásával elősegítik a más tagállamok követelményeire vonatkozó megfelelés ellenőrzését. Ø A technikai szabványokat az uniós szabványosítási mechanizmusok (CEN) használatával még jobban összehangolják azokon a területeken, ahol jelentős eltérések tapasztalhatók az uniós jogszabályok nemzeti végrehajtása kapcsán. Ø A Bizottság célja, hogy szükséges esetben fokozott szintű harmonizációt biztosítson a jövőbeni uniós fogyasztóvédelmi jogszabályokban. Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak közös erőfeszítéseket kell tennie e célból, hogy ezzel biztosítsák az egységes piac kiteljesedését. Ø A Bizottság felülvizsgálja a szervezett utazási formákról szóló irányelvet. Ø A Bizottság a nemzeti végrehajtó hatóságokkal együttműködve biztosítja az uniós fogyasztóvédelmi joganyag egységes és átfogó módon történő helyes végrehajtását, kellően figyelembe véve az egységes piaci jogokat és szabályokat is. Ø A Bizottság az európai kiskereskedelmi cselekvési terv elfogadásával megalkotja az ágazatra vonatkozó uniós stratégiát. Ø A Bizottság az ágazat hiányosságainak tanulmányozása céljából létrehozza az üzletviteli szolgáltatásokkal foglalkozó magas szintű munkacsoportot. || jövőbeni javaslatok elfogadásakor azonnal folyamatosan jövőbeni javaslatok elfogadásakor 2012 2013 elején 2012 2012 őszén 7. Az egyablakos ügyintézési pontok második generációja felé || Ø A tagállamok teljes körűen megfeleltetik egyablakos ügyintézési pontjaikat a szolgáltatási irányelvnek Ø A tagállamok kidolgozzák az egyablakos ügyintézési pontok második generációját; ezek: (1) a vállalkozások életciklusa alatt felmerülő összes eljárást lefedik, (2) többnyelvűek és (3) felhasználóbarátabbak. A Bizottság „Az egyablakos ügyintézési pontok chartája” formájában megállapodik a tagállamokkal az egyablakos ügyintézési pontok második generációjának kritériumairól. Ø A Bizottság az egyablakos ügyintézési pontokról szóló tájékoztatási kampányt indít, a tagállamokkal összehangolja az egyablakos ügyintézési pontok internetes megjelenését, és az üzleti szervezetekkel is együttműködik annak érdekében, hogy a vállalkozásokban jobban tudatosuljon az egyablakos ügyintézési pontok léte, és hogy még jobban előmozdítsa használatukat. || azonnal 2012–2014 2013 [1] A Bizottság tanulmánya – „The Economic Impact of the Services
Directive: a first assessment following implementation” (A szolgáltatási
irányelv gazdasági hatása: a végrehajtást követő első értékelés),
elérhető:
http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/index_en.htm [2] A 2,6%-os érték a már említett, a GDP
0,8%-át kitevő többletből, és abból a GDP 1,8%-át kitevő további
nyereségből áll, amelyet azzal az ambiciózus forgatókönyvvel lehetne
megvalósítani, amely szerint az összes tagállam megszüntetne csaknem minden
korlátozást. [3] Az Európai Tanács tagjainak
2012. január 30-i nyilatkozata. [4] „Detailed information on the
implementation of Directive 2006/123/EC on services in the internal market”
(Részletes információk a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK
irányelv végrehajtásáról); „Results
of the performance checks of the internal market for services (construction,
business services and tourism)” (A szolgáltatások – építőipar, üzleti
szolgáltatások és idegenforgalom – belső piacán végzett
teljesítményellenőrzések eredményei). [5] COM(2012) 299, Intézkedések a
stabilitás, a növekedés és a munkahelyteremtés érdekében, 2012. május 30. [6] Lásd: „Detailed information on the
implementation of Directive 2006/123/EC on services in the internal market”
(Részletes információk a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK
irányelv végrehajtásáról). [7] Az Európai Tanács következtetései, 2012.
március. [8] COM(2012) 299, 2012. május 30. [9] További részletek: a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK irányelv 20.
cikke (2) bekezdésének alkalmazására vonatkozó útmutatásról szóló bizottsági
szolgálati munkadokumentum. [10] „Results of the performance checks of the
internal market for services (construction, business services and tourism)” (A
szolgáltatások – építőipar, üzleti szolgáltatások és idegenforgalom –
belső piacán végzett teljesítményellenőrzések eredményei). [11] Az európai fogyasztóügyi stratégia: a
fogyasztói bizalom növelése és a növekedés fellendítése, COM(2012) 225 final. [12] A kereskedelem és forgalmazás piacának
felügyelete „A kereskedelem és forgalmazás hatékonyabb és tisztességesebb
belső piacáért 2020-ra” COM(2010) 355. [13] Az Európai Parlament 2011. június 1-jei
jelentése a hatékonyabb és tisztességesebb kiskereskedelmi piacról
(2010/2109(INI)).