This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52009DC0451
Report from the Commission to the Council and the European Parliament on the use of the provisions on mutual assistance for the recovery of claims relating to certain levies, duties, taxes and other measures in 2005-2008
A Bizottság jelentése a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezéseknek a 2005 és 2008 közötti időszakban történő alkalmazásáról
A Bizottság jelentése a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezéseknek a 2005 és 2008 közötti időszakban történő alkalmazásáról
/* COM/2009/0451 végleges */
A Bizottság jelentése a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezéseknek a 2005 és 2008 közötti időszakban történő alkalmazásáról /* COM/2009/0451 végleges */
[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA | Brüsszel, 4.9.2009 COM(2009) 451 végleges A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezéseknek a 2005 és 2008 közötti időszakban történő alkalmazásáról A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezések nek a 2005 és 2008 közötti időszakban történő alkalmazásáról 1. Bevezetés Az EK tagállamai az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtása érdekében kölcsönösen segítséget nyújtanak egymásnak. A vonatkozó szabályozást eredetileg az 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelvben[1] rögzítették. Ezen irányelv helyébe a 2008. május 26-i 2008/55/EK irányelv lépett[2]. E szabályozás értelmében a Bizottság rendszeres időközönként köteles jelentést készíteni a kölcsönös segítségnyújtási rendelkezések alkalmazásáról. Az első jelentést (COM(2006) 43 számú dokumentum) 2006. február 8-án tették közzé. Ez áttekintést nyújtott a 2003-ban és 2004-ben hozott, behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtási rendelkezésekről. A mostani jelentés a 2005 és 2008 közötti időszakban eszközölt, behajtásra irányuló segítségnyújtásra vonatkozik. Foglalkozik továbbá az e területen született jelenlegi bizottsági kezdeményezésekkel is. 2. A KÖLCSÖNÖS SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2005 ÉS 2007 KÖZÖTTI ALKALMAZÁSÁNAK ELEMZÉSE 2.1. Bevezető megjegyzések Előző jelentésében a Bizottság jelezte, hogy a különböző tagállamok statisztikái bizonyos következetlenségeket tartalmaznak. A 2005 és 2007 közötti időszakban benyújtott megkeresések számára vonatkozó statisztikák általánosságban jelentős visszaesést mutatnak e következetlenségekben, jóllehet a kérelmek száma jelentősen megnőtt. Ez azt mutatja, hogy a tagállamok nagyobb figyelmet fordítottak arra, hogy helyes statisztikákat készítsenek. A statisztikai jelentéstételi kötelezettségekre vonatkozó pontos előírások 2005. december 5-i elfogadása kétségtelenül hozzájárult ahhoz, hogy javult a statisztikák pontossága. Ezenfelül a tagállamok e témával kapcsolatos kérdéseit a behajtási bizottság alaposan megvizsgálta, ami lehetővé tette, hogy a nemzeti hatóságok visszaszorítsák a benyújtott statisztikákban következetlenségekhez vezető esetleges nézetkülönbségeket. 2.2. A kölcsönös segítségnyújtás iránti megkeresés közösségi eszközének bővülő alkalmazása A tagállamok által készített statisztikák az EK-irányelv alapján benyújtott megkeresések számának növekedését mutatják (az alábbi grafikon első oszlopa ). Az is kitűnik belőlük, hogy az EK-tagállamok egymás között az EK jogi keretét jóval szélesebb körben használják, mint bármely más, behajtásra irányuló kölcsönös segítségnyújtási megállapodást vagy szerződést. A 2005 és 2008 közötti időszakban csökkent az egyéb kölcsönös segítségnyújtási megállapodások tagállamok közötti használata (az alábbi grafikon második oszlopa ). (Egyéb kölcsönös segítségnyújtási megállapodások használatával kapcsolatos adatok csak a 2005 és 2008 közötti időszak vonatkozásában állnak rendelkezésre)[3]. 2.2.1. Az információkérések számának alakulása [pic] 2.2.2. Az értesítés iránti megkeresések számának alakulása [pic] 2.2.3. A behajtás iránti megkeresések számának alakulása [pic] 2.2.4. Azon követelések jellege, amelyek behajtási segítségnyújtás iránti megkeresés tárgyát képezték A követelések jellegét az összes követelés teljes összegének százalékában a következő grafikon ábrázolja[4]: - [pic] a hozzáadottérték-adóra vonatkozó (a 2008/55/EK irányelv 2. cikkének e) pontja szerinti) követelésekkel kapcsolatos megkeresések a behajtási intézkedésekre irányuló megkeresések egyik fő részét képezik: arányuk a 2005. évi 43%-ról 2007-ben 57%-ra emelkedett; 2008-ban pedig 34%-ra csökkent. - [pic] a jövedelem- és tőkeadókkal (az irányelv 2. cikkének g) pontja szerinti követelésekkel) kapcsolatos megkeresések a megkeresések másik fő részét képezik. Részarányuk az összes megkeresésen belül a 2005. évi 37%-ról 2007-ben 26%-ra csökkent; 2008-ben pedig az összes megkeresés 50%-a vonatkozott ebbe a kategóriába tartozó követelésre. - [pic] az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítésekkel, intervenciókkal vagy egyéb intézkedésekkel, a cukorágazat piacának közös szervezése keretében alkalmazott lefölözésekkel és egyéb díjakkal, valamint a behozatali és kiviteli vámokkal (az irányelv 2. cikkének a)–d) pontja szerinti követelésekkel) kapcsolatos megkeresések az összes megkeresésnek megközelítőleg 10%-át teszik ki; - [pic] a jövedéki adókkal (az irányelv 2. cikkének f) pontja szerinti követelésekkel) kapcsolatos megkeresések is az összes megkeresésnek körülbelül 10%-át teszik ki (kivéve 2007-ben, amikor ez az arány 4%-ra csökkent); - [pic] a biztosítási díjakra kiszabott adókkal (az irányelv 2. cikkének h) pontja szerinti követelésekkel) kapcsolatos megkeresések az összes megkeresésnek nagyon kis részét teszik ki. 2008-ban nem is érkezett ilyen adókkal kapcsolatos megkeresés. [pic] 2.3. A behajtott összegek növekedése 2.3.1. A behajtott összegek globális alakulása A ténylegesen behajtott összegek alakulása is növekvő tendenciát mutat. A 2003-ban behajtott összegekhez (100%) viszonyítva a behajtott összegek 2006-ban és 2008-ban több mint 600%-ra nőttek[5]. [pic] 2.3.2. Más tagállamok nevében behajtott összegek eloszlása aszerint, hogy az érintett megkeresések melyik évhez kapcsolódnak Időbe telik, amíg a behajtási intézkedéseket meghozzák, és azok eredményt hoznak. Az egy megkeresett tagállam által 2008-ban behajtott összegek például csak részben kapcsolódnak a 2008-ban beérkezett megkeresésekhez; ezek az összegek a korábbi években beérkezett megkeresésekhez is kapcsolódnak. A következő grafikonok azt mutatják, hogy a 2005 és 2008 közötti években ténylegesen behajtott összegek tekintetében melyik évhez kapcsolódnak az érintett megkeresések. E statisztikákból kitűnik, hogy az ezekben az években behajtott összegeknek (több mint) 80%-a az ugyanazon évben benyújtott (az alábbi grafikonon „=” jellel jelölt) vagy az előző két naptári évben benyújtott (az alábbi grafikonon „-1”-gyel vagy „-2”-vel jelölt) megkeresésekhez kapcsolódnak. [pic] 2.4. A hatékonyság hiánya A 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó kölcsönös behajtási segítségnyújtási statisztikák azt mutatják, hogy a behajtott összegek jelentősen megnőttek. Emellett ugyancsak növekedés figyelhető meg a megkeresések számában és a behajtási segítségnyújtás iránti megkeresések tárgyösszegeiben. Következésképpen továbbra is hatalmas a különbség azon összegek között, amelyek vonatkozásában segítségnyújtást kértek, illetőleg amelyeket kölcsönös segítségnyújtás révén ténylegesen behajtottak. Ahogy a 2.3.2. pontban már jeleztük, az egy bizonyos évben beérkezett megkeresés teljesítése érdekében tett behajtási intézkedések nem eredményeznek ugyanabban az évben azonnali behajtást. A behajtási intézkedéseknek e később jelentkező hatásáról 2005 előtt nem álltak rendelkezésre statisztikák. Ezért jelenleg nem lehet pontosan megmondani, hogy ténylegesen mekkora volt a behajtott összegek százalékos aránya azokhoz az összegekhez viszonyítva, amelyekre egy adott évben behajtási segítségnyújtást kértek. Ugyanakkor a jelenleg rendelkezésre álló részinformációk világossá teszik, hogy az EK-tagállamok közötti, behajtás iránti megkeresések teljes behajtási aránya jelenleg 5% körül várható[6]. E segítségnyújtás hatékonyságának javítása érdekében külön erőfeszítésekre van szükség, mivel a kérelmek száma emelkedik, és a behajtási segítségnyújtás iránti megkeresésekben szereplő összegek nőnek. Nemzeti és közösségi szinten egyaránt erőfeszítésekre van szükség: - az egyes tagállamoknak meg kell erősíteniük a nemzeti joguk által biztosított behajtási eszközöket; valamint - az Európai Közösségnek meg kell erősítenie és könnyebbé kell tennie a tagállamok közötti kölcsönös behajtási segítségnyújtást. 3. A kölcsönös BEHAJTÁSI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS MEGERőSÍTÉSÉT CÉLZÓ ÚJ KÖZÖSSÉGI KEZDEMÉNYEZÉSEK 3.1. Új tanácsi irányelv Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló eredeti – 76/308/EGK – irányelvet számos alkalommal módosították. Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében az említett irányelvet kodifikálták. Az új, 2008/55/EK tanácsi irányelvet 2008. május 26-án fogadták el, és 2008. június 30-án lépett hatályba. 3.2. A segítségnyújtási megkeresések cseréjét megkönnyítő új bizottsági rendelet 2008. november 28-án a Bizottság elfogadta a 1179/2008/EK rendeletet, amely 2009. január 1-jétől a 2002/94/EK bizottsági irányelv helyébe lépett. Ez az új jogi aktus, amely a tanácsi irányelv végrehajtására vonatkozóan részletes szabályokat állapít meg, megkönnyíti a kölcsönös segítségnyújtás gyakorlati alkalmazását, különösen pedig a különböző tagállamok illetékes hatóságai közötti kapcsolattartást. A megkeresések számának folyamatos növekedése miatt ez valóban nélkülözhetetlen. Az új szabályok értelmében a megkereséseket és a válaszokat elvben a kölcsönös segítségnyújtás iránti megkeresések valamennyi típusa esetében elektronikus úton kell továbbítani. Az új egységes megkeresési formanyomtatványok is hozzájárulnak a megkereső és a megkeresett hatóság közötti gyorsabb kommunikációhoz. Fejlesztés alatt áll az új egységes megkeresési formanyomtatványoknak az automatikus fordítást lehetővé tevő elektronikus változata. Az elektronikus megkeresési formanyomtatványok használatának tesztfázisa 6 tagállam hatóságainak részvételével 2008. június 1-jén megkezdődött. 2010 folyamán várhatóan valamennyi tagállam használni tudja majd az új elektronikus formanyomtatványokat. 3.3. Új tanácsi jog i aktusra vonatkozó javaslat A behajtási segítségnyújtás megerősítése érdekében a 2008/55/EK irányelv új rendelkezésekkel való felváltására a Bizottság 2009. február 2-án benyújtotta COM(2009) 28 számú javaslatát. E javaslat fő célkitűzései és elemei a következőkre vonatkoznak: - az alkalmazási kör kiterjesztése a jelenlegi EK-szabályozás által nem érintett lefölözésekre, mivel a belső piac versenyképességét és pénzügyi semlegességét nem csupán a jelenleg a 2008/55/EK irányelv alkalmazási körébe eső adók megfizetésének elmaradása befolyásolja. Az egyéb adókat érintő csalás is a belső piaci feltételek torzulását eredményezheti, és veszélyt jelenthet a Közösség és a tagállamok pénzügyi érdekeire; - az EK-szabályozás alkalmazásának előnyben részesítése valamennyi, tagállamok közötti kölcsönös behajtási segítségnyújtás iránti megkeresés esetében. A cél, hogy ezáltal az érintett tisztviselők kiküszöböljék azokat a nehézségeket, amelyek a más-más lehetőségekről, feltételekről, módozatokról és kommunikációs módszerekről rendelkező megállapodások és szerződések alkalmazásából erednek. - a kölcsönös segítségnyújtás kéréséhez és a kölcsönös segítségnyújtási megkeresések kezelésének felgyorsításához rendelkezésre álló lehetőségek bővítése. Ez alapvető fontosságú, mivel a követelések behajtásának esélye egyértelműen összefüggésben van azzal, hogy mennyi ideje áll fenn a követelés. A sikeres behajtás esélyeinek növelése érdekében a Bizottság a következő intézkedéseket javasolja: - behajtási intézkedések iránti megkeresés lehetősége, még akkor is, ha a megkereső tagállam nem tett meg minden megfelelő behajtási lépést; - bizonyos típusú információk spontán cseréje; - annak lehetővé tétele, hogy a behajtással foglalkozó tisztviselők egy másik tagállamban jelen lehessenek a közigazgatási hivatalokban és részt vehessenek a közigazgatási vizsgálatokban; - a dokumentumokra vonatkozó értesítési eljárások egyszerűsítése egységes, formanyomtatvány használatával járó értesítési módszer bevezetésével; - olyan, a végrehajtást vagy óvintézkedéseket lehetővé tevő egységes közösségi okiratok kidolgozása, amelyekkel elkerülhetők a külföldi okiratok fordításával és elismerésével kapcsolatos problémák. 4. Következtetések és ajánlások 4.1. Következtetések A segítségnyújtás iránti megkeresések számának emelkedése azt mutatja, hogy a tagállamok szükségesnek tartják az adócsalás elleni küzdelem területén való szoros együttműködést. Noha a 2005 és 2008 közötti időszakban megnőttek a behajtott összegek, a vonatkozó hatályos jogszabályok további megerősítésére van szükség ahhoz, hogy kezelhető legyen az egyre növekvő számú segítségnyújtási megkeresést, és hatékonyabbá váljon a behajtási segítségnyújtás. 4.2. Ajánlások A Bizottság nyomatékosan felkéri a tagállamokat, hogy erősítsék meg a nemzeti joguk által biztosított behajtási eszközöket. A Bizottság felkéri a Tanácsot és a Parlamentet, hogy rövid időn belül fogadják el a Bizottság által 2009. február 2-án előterjesztett, a behajtási segítségnyújtás megerősítésére irányuló javaslatot. [1] HL L 73., 1976.3.19., 18. o. [2] HL L 150., 2008.6.10., 28. o. [3] A megkeresett tagállamok által közölt statisztikák alapján nyújtott információ. [4] A beérkezett és elküldött megkeresések átlagán alapuló statisztikák. 2005-re vonatkozóan e statisztikák 17 tagállam által bejelentett adatokon; 2006-ra vonatkozóan 20 tagállam által bejelentett adatokon; 2007-re vonatkozóan 24 tagállam által bejelentett adatokon; 2008-ra vonatkozóan 25 tagállam által bejelentett adatokon alapulnak. [5] A megkeresett tagállamok által bejelentett statisztikák a más tagállamok megkeresésére behajtott összegekről. [6] Ugyanakkor figyelembe kell venni, hogy a behajtás iránti megkeresésekben szereplő összegek végösszege nem feltétlenül felel meg a ténylegesen követelt összegeknek; például ugyanaz a követelés több, más-más tagállamnak megküldött megkeresésnek is tárgya lehet, vagy a megkereséseket visszavonhatják egy későbbi időpontban, mert a követeléseket önként megfizették vagy jogi úton sikeresen megtámadták. Jelenleg a rendelkezésre álló statisztikák nem teszik lehetővé e helyzetek figyelembevételét.