EURÓPAI BIZOTTSÁG
Brüsszel, 2015.9.15.
COM(2015) 429 final
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK
A Tanács és a Bizottság 2015. évi közös jelentéstervezete az ifjúságpolitika terén folytatott európai együttműködés megújított keretének végrehajtásáról (2010–2018)
{SWD(2015) 168 final}
{SWD(2015) 169 final}
A fiatalok által képviselt humán- és társadalmi tőke jelenti Európa egyik legnagyobb értékét a jövőre nézve. Az Európai Uniónak és tagállamainak be kell fektetniük abba a lehetőségbe, amelyet a 90 millió európai fiatal jelentette kreativitás, sokszínűség és készségek rejtenek magukban.
A gazdasági válság különösen érzékenyen érintette a fiatalokat. Tovább nőtt a szakadék a több és a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok között. Egyes fiatalok pedig egyre inkább kiszorulnak a társadalmi és polgári életből. Ami még súlyosabbá teszi a helyzetet, hogy néhányuk esetében fennáll a társadalomból való kiszakadás, az elszigetelődés, sőt, a radikalizálódás veszélye is.
Ezért a Bizottság és a tagállamok a 2013–2015-ös időszakban is folytatták együttműködésüket a fiatalok foglalkoztathatóságának, munkaerő-piaci integrációjának, társadalmi befogadásának és társadalmi részvételének javítása érdekében. A növekvő társadalmi-gazdasági megosztottság leküzdése érdekében a szakpolitikának továbbra is foglalkoznia kell a számos fiatalt érintő súlyos társadalmi problémákkal. Fenntartható megoldásokat kell találnunk az ifjúsági munkanélküliség visszaszorítása, a társadalmi befogadás erősítése és az erőszakos radikalizálódás megelőzése érdekében. Ehhez uniós és tagállami szinten is módszeresebb együttműködésre van szükség számos szakpolitikai területen, így például a foglalkoztatás, az oktatás, a képzés, a megkülönböztetésmentesség, a szociálpolitika, a polgári (és uniós polgári) szerepvállalás, az ifjúságpolitika, valamint a kultúra, a sport és az egészségügy területén.
A 2016–2018-as időszakban az ifjúságpolitikai együttműködés keretében arra kell törekedni, hogy a fiatalok minél nagyobb és minél sokszínűbb csoportjainak jogait megerősítsük, különös tekintettel a kirekesztődés kockázatának kitett csoportokra. Az együttműködési keretnek elő kell segítenie a minőségi foglalkoztatást és a társadalmi életben való részvételt is. A szakpolitikai együttműködést az Erasmus+ program keretében nyújtott uniós finanszírozás fogja kiegészíteni az ifjúsági munka, az önkéntesség és a demokratikus életben való részvétel terén. Egyéb eszközök, például az Európai Szociális Alap (ESZA) és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés (YEI) is támogatni fogják a fiatalok munkaerő-piaci integrációját és a fiatalok humántőkéjének fejlesztését.
1.
Bevezetés
Az EU elsősorban az uniós foglalkoztatási, növekedési és beruházási stratégia, az Európa 2020 stratégia és az uniós alapok, például az Erasmus+, az ESZA és a YEI révén támogatja a fiatalok foglalkoztatását, foglalkoztathatóságát és társadalmi befogadását.
Emellett az EU az ifjúságpolitika terén folytatott együttműködés keretében segíti, összehangolja és kiegészíti a tagállamok intézkedéseit, összhangban az EUMSZ 6. és 165. cikkével, amelyek arra szólítják fel az EU-t és a tagállamokat, hogy:
teremtsenek több esélyt és esélyegyenlőséget minden egyes fiatal számára az oktatásban és a munkaerőpiacon; valamint
mozdítsák elő a fiatalok aktív polgári szerepvállalását, társadalmi befogadását és szolidaritását.
Az ifjúságpolitikai együttműködés többek között adatgyűjtés, kölcsönös tanulás és a fiatalokkal folytatott párbeszéd révén nyolc cselekvési területen támogatja a különböző intézkedéseket: oktatás és képzés, foglalkoztatás és vállalkozói készség, egészség és jólét, részvétel, önkéntes tevékenységek, társadalmi befogadás, fiatalok a világban, valamint kreativitás és kultúra.
Ez a jelentés az együttműködési keret céljainak és prioritásainak megvalósítása terén a 2013–2015-ös időszakban elért haladást értékeli a fiatalok helyzetének felmérése és az uniós, illetve tagállami szintű szakpolitikai intézkedések áttekintése révén.
2.
Az európai fiatalság napjainkban
A válság hatásai 2013 óta is határozottan éreztetik magukat a fiatalok körében. Az a tendencia, hogy a gyermekkorból a felnőttkorba való átmenet egyre összetettebb és individuálisabb folyamattá válik, 2008 óta jelentősen megerősödött. Ez az átmenet számos fontos változást foglal magában (az oktatásból a munka világába, a pénzügyi függőségből az önellátásba való átlépés), és jellemző rá az önállósodás iránti igény, melyet a fiataloknak változó gazdasági, társadalmi és környezeti feltételek között kell megvalósítaniuk. A szakpolitikák feladata, hogy támogassák a fiatalokat ezen az úton, és segítsék őket képességeik kibontakoztatásában.
Az alábbi adatok a 15–29 év közötti fiatalok helyzetébe adnak bepillantást.
A mai fiatalok jobban képzettek, mint bármelyik korábbi nemzedék...
Az oktatási mutatókból pozitív tendenciák rajzolódnak ki. Habár továbbra is jelentős eltérések vannak egyes tagállamok adatai között, a korai iskolaelhagyók arányában összességében csökkenés tapasztalható.
A felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya 2010-ben 33,8 % volt, 2014-re pedig 37,9 %-ra emelkedett. Annak ellenére, hogy a felsőfokú végzettséggel rendelkezők körében nőtt az uniós munkanélküliségi ráta, ez az arány még mindig sokkal kisebb, mint a legalacsonyabb szintű végzettséggel rendelkezők munkanélküliségi mutatója. Azonban e csoport tagjai is küzdenek az alulfoglalkoztatottsággal és azzal, hogy túlképzettek a munkaerőpiacon kínált lehetőségekhez képest.
Sok fiatal nemcsak a helyi, a hanem globális közösségekben is építi kapcsolatrendszerét: 2014-ben a fiatalok 82 %-a volt tagja valamelyik online közösségi hálózatnak. A fiatalok új módokon, gyakran a közösségi média használatával vesznek részt a politikai életben, de az idősebb nemzedékeknél kisebb arányban mennek el szavazni. Ennek ellenére sokan aktív tagjai helyi közösségüknek: 2014-ben minden második fiatal tagja volt legalább egy szervezetnek, és minden negyedik vállalt szerepet önkéntesként.
... de a válság új problémákat hozott számukra
Sok fiatal számára nehézséget okoz, hogy minőségi munkahelyet találjon magának, ez pedig komoly akadályt jelent a függetlenség megteremtése során. Habár a 2013-as csúcsot követően a legtöbb tagállamban csökkent az ifjúsági munkanélküliség, a jelenség továbbra is komoly aggodalomra ad okot: 8,7 millió európai fiatal nem tud elhelyezkedni, és a tartós munkanélküliséggel, illetve a nem önként vállalt részmunkával szembesülni kényszerülők aránya is magas szinten maradt.
Összesen 13,7 millió olyan fiatal van Európában, aki nem foglalkoztatott, és oktatásban vagy képzésben sem részesül (ők az ún. NEET-fiatalok). Az elszegényedés és a társadalmi kirekesztődés közel 27 millió fiatalt fenyeget. A fiatalok körében magasabb a szegénységi ráta, mint a teljes lakosságra vetítve, és a nem önként vállalt részmunka, illetve a hosszan elhúzódó ideiglenes állások a hosszú távú szegénység kockázatát hordozzák magukban e generáció számára.
Az inaktivitás, a szegénység és a társadalmi kirekesztődés veszélye nem egyenlő mértékben érinti a fiatalokat. Azoknál, akik eleve kevesebb lehetőséggel rendelkeznek, a hátrányok gyakran csak halmozódnak. A migráns hátterű, az alacsony iskolai képzettséggel rendelkező vagy az egészségügyi problémákkal küzdő fiatalok nagyobb valószínűséggel válnak NEET-fiatallá. A migráns szülők Unióban született gyermekei között csaknem 50 %-kal magasabb a munkanélküliségi ráta, mint a többi itt élő fiatal körében.
Egyre nő a szakadék a fiatalok két csoportja között: azok között, akik továbbtanulnak, bíznak abban, hogy állást fognak találni, és részt vesznek a társadalmi, civil és kulturális életben, illetve azok között, akiknek kevés reményük van a kiteljesedésre, és akiket a kirekesztődés és az elszigetelődés kockázata fenyeget.
Ez a megosztottság veszélyezteti a társadalmi összetartozást és a hosszú távú, fenntartható gazdasági növekedést. Európának a népesség elöregedése miatt is sürgősen integrálnia kell a fiatalokat (sokszínűségük tiszteletben tartása mellett).
A megosztott társadalom kevésbé szerencsés helyzetben lévő fiataljai számára az is nehézséget jelent, hogy a politikai nézeteiket kifejezésre juttassák. Minél kevésbé képzett valaki és minél kevésbé vesz részt a társadalom életében, annál valószínűbb, hogy a szavazáson, illetve az önkéntes vagy kulturális tevékenységekben sem fog részt venni. A NEET-fiatalok például kortársaiknál kevésbé bíznak a közintézményekben és ritkábban vesznek részt társadalmi vagy civil tevékenységekben.
Egyetlen szakpolitika nem adhat megoldást, de mindegyik szakpolitika hozzájárulhat a megoldáshoz
Minden fiatal megérdemli a tisztességes és egyenlő esélyeket, ehhez azonban hosszú távú befektetésre van szükség. Saját hatáskörükben az EU-nak és a tagállamoknak is minden szakpolitikai eszközt be kell vetniük annak érdekében, hogy javítani lehessen a fiatalok kilátásain.
Ahhoz, hogy a nemrégiben mutatkozó fellendülésből hosszú távú és fenntartható növekedés legyen, az EU-nak cselekednie kell a munkahelyteremtés, a növekedés és a beruházások fellendítése érdekében, és segítenie kell a fiatalokat abban, hogy minőségi munkahelyeken tudjanak elhelyezkedni. Az EU és a tagállamok erőfeszítéseit támogatja az ifjúsági garancia rendszere, az Európai Szociális Alap és az európai beruházási terv is.
A munkalehetőség elengedhetetlen feltétele a társadalmi befogadásnak, de önmagában nem elegendő annak eléréséhez. Az oktatás és a képzés segíthet a fiataloknak a munkaerőpiacon szükséges készségek elsajátításában, hozzájárulhat az egyenlőtlenségek áthidalásához, és előmozdíthatja a társadalmi felemelkedést. Az oktatás és a képzés területén az egész Unióban sürgető kihívást jelent, hogy minél előbbi befektetésekre és modernizációra van szükség a fenti lehetőségek kiaknázásához. Az ifjúságpolitika a tanórákon kívül is segítséget nyújthat a fiataloknak abban, hogy az élethez és a munkába álláshoz szükséges készségspektrumra szert tegyenek.
Meg kell teremteni a fiatalok számára a lehetőséget arra, hogy befogadó és sokszínű közösségben nőjenek fel, amely Európa demokratikus értékeire, a jogállamiság elvére és az alapvető jogok tiszteletére épül. A tolerancia, a sokszínűség és a kölcsönös tisztelet kultúrájának megőrzése érdekében az uniós biztonsági stratégia intézkedéseket fogalmazott meg a szélsőséges erőszak kiváltó okainak kezelésére és a radikalizálódás megelőzésére, többek között a fiatalok társadalmi bevonása és társadalmi részvételének erősítése révén. Az idén történt párizsi és koppenhágai terrortámadások után még sürgetőbbé vált ezen összetett problémakör kezelése. Az uniós oktatási miniszterek és a Bizottság a 2015 márciusában, Párizsban elfogadott nyilatkozatukban elkötelezték magukat amellett, hogy további lépéseket tesznek az európai értékek megóvása érdekében.
3.
Uniós és tagállami intézkedések a 2013–2015-ös időszakban
3.1.
Uniós intézkedések: foglalkoztathatóság, befogadás és részvétel
Intézkedések az uniós szakpolitikai területeken
Az ifjúsági foglalkoztatás és foglalkoztathatóság a 2013–2015-ös időszakban is kiemelt prioritás volt.
Az oktatási eredmények javítása érdekében a tagállamok számos intézkedést hoztak az európai szemeszter keretében a korai iskolaelhagyás mértékének csökkentése, valamint az Európa 2020 stratégia egyik kiemelt céljának, a felsőfokú végzettség megszerzésének elősegítése céljából. A tagállami erőfeszítéseket támogatta az oktatás és a képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszere, valamint az Erasmus+ program is. A nem formális és informális tanulás útján szerzett tanulási eredmények validációjáról szóló tanácsi ajánlást követve 2012 óta a tagállamok olyan intézkedéseket kezdtek bevezetni, amelyek lehetővé teszik, hogy a fiatalok a formális oktatás rendszerén kívül szerzett tudásukat a lehető legjobban tudják használni.
Az EU és a tagállamok az oktatásból a munka világába való átmenet megkönnyítése révén is igyekeztek csökkenteni az ifjúsági munkanélküliséget. 2013-ban bevezetésre került az ifjúsági garancia néven ismert strukturális keretrendszer, melynek célja, hogy a fiatalok az iskolai tanulmányaik befejezését vagy munkahelyük elvesztését követő négy hónapos időszakon belül állásajánlatot kapjanak, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy szakmai gyakorlaton vehessenek részt. Az ESZA és a YEI keretében legalább 12,7 milliárd eurót különítettek el a fiatalok aktivizálására és foglalkoztatására. A 2014–2020-as időszakban az ESZA körülbelül 27 milliárd eurót fog oktatási intézkedésekre fordítani. Közvetetten segíteni fogja a fiatalokat az ESZA nyújtotta, 11 milliárd eurós, egyéb kezdeményezéseket, például a foglalkoztatási szolgálatok korszerűsítését vagy az önfoglalkoztatást támogató finanszírozás is. A YEI keretében hozott intézkedések várhatóan elő fogják mozdítani a különböző intézmények és szolgálatok közötti együttműködést, elsősorban a NEET-fiatalok integrált módon való támogatása érdekében.
2013-ban jött létre A Tanulószerződéses Gyakorlati Képzés Európai Szövetsége, melyet a magánszektor is támogat, 2014 óta pedig a szakmai gyakorlatok minőségi keretrendszeréről szóló tanácsi ajánlás is segíti a minőségi oktatás és a tisztességes munkakörülmények megvalósítását. A Bizottság az állásajánlatokkal kapcsolatos információk megosztására szolgáló EURES rendszer keretében javította a fiatal álláskeresőknek szóló tájékoztatás minőségét, és elindította „Az első EURES-állásod” elnevezésű kezdeményezést a fiatalok külföldi elhelyezkedésének elősegítése érdekében.
Az európai biztonsági stratégia és a párizsi nyilatkozat mellett a tagállamok számos lépést tettek annak érdekében, hogy erősítsék a fiatalok valamennyi csoportjának társadalmi befogadását és részvételét. A Bizottság többek között az európai ifjúsági hét keretében is igyekezett arra ösztönözni a civil társadalmat, hogy tegyen többet a befogadás, a polgári szerepvállalás és a kultúrák közötti párbeszéd területén. Mindezen területek az Erasmus+ program révén még nagyobb mértékű finanszírozásban fognak részesülni. Ezek az erőfeszítések illeszkednek az EU által finanszírozott uniós radikalizálódás-tudatossági hálózat tevékenységéhez, amely az oktatás megelőző szerepét, valamint a kritikus gondolkodásra és demokratikus értékekre való nevelést kívánja felhasználni a radikalizálódás megelőzése céljából. Ebben az összefüggésben a Bizottság régóta hangsúlyozza a szélsőséges megnyilvánulásokkal kapcsolatban a fiatalok kritikus gondolkodásra való ösztönzésének fontosságát, valamint azt, hogy az Erasmus+ program kitűnő lehetőséget kínál a tanulmányi mobilitás és az érdekelt felek közti partnerségek támogatására, ezzel végeredményben elősegítve a fiatalok felvértezését a szélsőséges nézetekkel szemben.
Konkrét ifjúságpolitikai intézkedések
Az uniós együttműködés középpontjában a társadalmi befogadás és a fiatalok felelősségvállalásának ösztönzése áll, ami magában foglalja a jogok érvényesítésének és a politikai részvételnek a támogatását is. A Tanács arra hívta fel a figyelmet, hogy az ifjúságpolitikának nagyobb mértékben kell hozzájárulnia az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósításához, és megerősítette azon szándékát, hogy elő kell segíteni a NEET-fiatalok társadalmi befogadását és a fiatalok vállalkozói készségeinek fejlesztését.
Az ifjúsági munka 2013 óta kitüntetett szerepet tölt be az uniós ifjúságpolitika témái között. Egy bizottsági tanulmány rámutatott, hogy az ifjúsági munka több szempontból is értéket képvisel a fiatalok életében, majd 2015-ben az ifjúsági munkával foglalkozó második európai konferencia meghatározta a terület legégetőbb problémáit, és az ifjúsági munkáról szóló európai stratégia kidolgozására szólította fel az illetékeseket.
A Bizottság adatgyűjtésbe kezdett azon aggodalmakkal kapcsolatban, miszerint a fiatalok kivonják magukat a társadalmi részvétel hagyományos formáiból, és az eredmények azt mutatják, hogy a fiatalok továbbra is szívesen vesznek részt a társadalmi életben, de több és különféle részvételi csatornát igényelnének. Most a politikai döntéshozókon a sor, hogy erre az igényre megfelelő választ adjanak.
A politikától a kézzelfogható változásokig: Erasmus+
Az EU 2014-ben indította útjára az Erasmus+ oktatási, képzési, ifjúsági és sportprogramot. Az Erasmus+ 14,7 milliárd eurós költségvetéssel rendelkezik a 2020-ig tartó időszakban, és ebből az összegből négymillió fiatal és oktató tanulási célú mobilitását támogatja. A költségvetés 10 %-a ifjúsági tevékenységekre van elkülönítve, mely keret révén körülbelül 400 000-en vehetnek részt ifjúsági cserékben és 100 000-en az európai önkéntes szolgálat tevékenységében. Ez 80 %-os növekedést jelent a Fiatalok lendületben program korábbi finanszírozásához képest.
Az Erasmus+ program lehetővé teszi, hogy a korábbinál szorosabb kapcsolat jöjjön létre a szakpolitikák és a programok között. Támogatást nyújt az oktatási szolgáltatók közötti stratégiai partnerségek kialakításához, ami ösztönzőleg hat az ágazatok közötti együttműködésre. A Youthpass továbbra is elősegíti a nem formális és informális tanulás elismerését: a nemzeti ifjúsági ügynökségek a program elindulása óta közel 250 000 tanúsítványt bocsátottak ki. A Youthpass hatásának szélesebb körű érvényesítése érdekében a Tanács azt javasolta, hogy más ágazatokban is vezessék be ezt az eszközt, és kapjanak támogatást a Youthpass nyomán elindult nemzeti elismerési eszközök is.
A megcélzott személyek körének bővítése
A Bizottság online és offline eszközök segítségével is igyekszik jobb tájékoztatást nyújtani a fiataloknak az uniós szakpolitikák és programok által kínált lehetőségekről. Ennél is fontosabb, hogy a Bizottság igyekszik meghallgatni a fiatalok nézeteit és elképzeléseit. A 2014-ben 1,5 millió egyedi látogatót számláló európai ifjúsági portál, amely a határokon átnyúló önkéntes lehetőségekről nyújt tájékoztatást, és az állás- és gyakorlati lehetőségeket kínáló EURES-portállal is összeköttetésben van, a tájékoztatási tevékenységek fő pillérévé vált. A Bizottság 2015-ben az európai ifjúsági hét során ötletbörzék keretében gyűjtötte össze a fiatalok elképzeléseit; a kezdeményezés eseményeivel 137 000, közösségi médiafelületein pedig 1,2 millió főt sikerült megszólítani.
A Bizottság tovább kívánja javítani az európai ifjúsági portál és az egyéb online platformok kialakítását és szolgáltatásait. Ezenkívül szorosabban együtt fog működni a fiatalokkal közvetlen kapcsolatban lévő hálózatokkal, például az 1200 információszolgáltatási szakembert tömörítő Eurodesk hálózattal.
3.2.
Tagállami intézkedések
A tagállamok egyre inkább átfogó ifjúsági szakpolitikákat követnek, melyek középpontjában elsősorban a foglalkoztatás, a társadalmi és civil befogadás áll. Számos tagállami intézkedés született a fiatalok munkaerő-piaci integrációja érdekében, gyakran az ifjúsági garancia keretében, az ESZA és a YEI uniós forrásainak felhasználásával. Ezenkívül 18 kis léptékű kísérleti projektre is sor került 2014-ben a Bizottság közvetlen támogatásával Valamennyi tagállam benyújtotta az ifjúsági garanciával kapcsolatos végrehajtási tervét. A végrehajtás terén elért eredmények értékelésére az európai szemeszter keretében kerül sor. A legtöbb tagállam bevonta a végrehajtásba az ifjúsági szervezeteket, kétharmaduk esetében pedig az ifjúsági szolgálatok részt vesznek az ifjúsági garancia keretében létrehozott partnerségekben.
A fiatalok körében tapasztalható növekvő társadalmi kirekesztődésre válaszul szinte valamennyi tagállam intézkedéseket hozott a NEET-fiatalok társadalmi befogadásának fokozása érdekében. A legtöbb tagállam igyekezett javítani a fiataloknak a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférésén, és a tagállamok 80 %-a támogatta az ifjúsági munkát és az ifjúsági központokat. A költségvetési megszorítások azonban egész Európában hátrányosan érintették az ifjúsági munka területét, miközben az elszegényedés és a társadalmi kirekesztődés által fenyegetett fiatalok arányának növekedése még inkább alátámasztja a beavatkozás szükségességét.
A társadalmi részvétel tekintetében 27 tagállam dolgozott ki mechanizmusokat a fiatalokkal való párbeszéd erősítésére, 25 tagállam nyújtott állami támogatást ifjúsági szervezeteknek, a tagállamok kétharmada pedig erősítette az online média használatát, és nagyobb teret biztosított a vitához. Bár a tagállamok a társadalmi-gazdasági élet teljes körét érintően igyekeztek megszólítani a fiatalokat, egyes csoportok társadalmi részvétele tartósan alacsony, ezért a politikai döntéshozóknak minden szinten nagyobb erőfeszítéseket kell tenniük az alulreprezentált csoportok bevonása érdekében.
4.Az ifjúságpolitikai együttműködési keret működése a 2013–2015-ös időszakban: irányítás és végrehajtás
Az együttműködési keret végrehajtásáról szóló tagállami jelentések szilárd alapot biztosítanak az uniós ifjúsági együttműködés folytatásához. A releváns tények és a tapasztalatcsere felhasználása révén a keret hozzájárult a nemzeti ifjúsági stratégiák és a fiatalok támogatására irányuló ágazatközi együttműködés továbbfejlesztéséhez.
A keret végrehajtásának hatékonyabbá tételéhez a Bizottság és a tagállamok az ifjúsági területen kívül is továbbfejleszthetnék a releváns adatok és egyéb tapasztalatok megosztását. Ezek emellett felhasználhatók lennének egy eredményorientáltabb ifjúságpolitika kialakítása céljából. Mindkét intézkedés azt segítené elő, hogy a fiatalokkal kapcsolatos kérdések helyet kapjanak más szakpolitikákban is. Uniós szinten diverzifikálni lehetne az egymástól való tanulást például további, a társaktól való tanulásra irányuló lehetőségek létrehozásával, amelyek a tagállamok különböző igényeihez illeszkednének. Nyitottabbá kell tenni a fiatalokkal folytatott strukturált párbeszédet.
A keret fő tevékenységeit és eszközeit az alábbi rész ismerteti részletesen.
Az együttműködési keret szerepe a stratégiák meghatározásában
A keret határozott lendületet adott a nemzeti ifjúsági stratégiáknak. 2010 óta szinte minden tagállam vezetett be új kezdeményezéseket vagy eszközöket ezen a területen. A tagállamok kétharmadában a keret megerősítette a nemzeti ifjúságpolitika prioritásait, és egyharmadukban a helyi és regionális szintre is hatással volt. 11 tagállam a kerettel összhangban új irányt szabott nemzeti ifjúságpolitikájának.
A keret az ágazatközi együttműködést is elősegítette. Mára szinte minden tagállamban működik intézményesített mechanizmus az ifjúságpolitika ágazatközi megközelítésének biztosítása érdekében, például minisztériumközi struktúrák és rendszeres minisztériumközi megbeszélések formájában.
A Tanács első uniós ifjúsági munkaterve (2014–2015) azt a célt fogalmazta meg, hogy lendületet kell adni a keret végrehajtásának, és a legtöbb tagállam részt vett az erre irányuló tevékenységekben. Huszonhárom tagállam úgy vélte, hogy a munkaterv sikeresen teljesítette célját és jól tükrözte a nemzeti prioritásokat, néhány tagállam azonban a kilencéves keret inkoherens vagy párhuzamos megközelítéseinek kockázatára hívta fel a figyelmet.
Mennyiségi és minőségi fejlődés a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal terén
A fiatalok helyzete az EU-ban rendszeres mérések tárgya, melyek alapja a fiatalokat érintő körülményekre vonatkozó, 41 mutatóból álló eredménytábla. A tagállamok egyre nagyobb mértékben használják ezeket a mutatókat, bár ez az előrelépés még nem vezetett rendszerszintű, eredményorientált ifjúságpolitikák kidolgozásához.
Az Eurostat és az EUROFOUND mutatói és egyéb adatai, valamint a Bizottság és az Európa Tanács közötti együttműködés segítik a tagállamokat és a Bizottságot abban, hogy felismerjék az új tendenciákat és azoknak megfelelően módosítsák a prioritásokat.
A Bizottságnak és a tagállamoknak – az ifjúságpolitika keretein kívül is – meg kell osztaniuk ezeket az adatokat a fiatalokkal foglalkozó érdekelt felekkel. Uniós szinten az új ifjúsági monitor felhasználóbarát online hozzáférést biztosít az említett adatokhoz. 2016-tól kezdődően egy új, ifjúsági Wiki naprakész információkat fog nyújtani az ifjúsággal kapcsolatos nemzeti szakpolitikákról, jogszabályokról és programokról. Ezt az ifjúsági garancia monitorozására szolgáló új mutatórendszer fogja kiegészíteni, melynek első adatai várhatóan 2015 végén fognak rendelkezésre állni.
Egymástól való tanulás és tapasztalatcsere
A tagállamok sokat tanultak egymástól, elsősorban a szakértői csoportokban való részvétel révén. A 2013–2015-ös időszakban a szakértők a következő témákkal foglalkoztak: a fiatalokban rejlő kreatív és innovatív képességek támogatásának módjai, az ifjúsági munka hozzájárulása a fiatalokat érintő, a válság által előidézett problémák megoldásához és az ifjúsági munka minősége. Az eredmények napirendre kerültek az európai oktatási, képzési és ifjúsági fórum megbeszélésein és a Tanács is foglalkozott velük. Az ifjúsági munkáról szóló 2015. évi jelentés alapul szolgált az ifjúsági munkának a társadalmi kohéziót előmozdító erősítéséről szóló tanácsi következtetésekhez, amelyekben a Tanács egy ifjúsági munkával foglalkozó nemzeti szervezeteknek szóló, minőséggel kapcsolatos hivatkozási és iránymutatási eszköz létrehozását sürgette.
A tagállamok egymástól való tanulását segítették a Bizottság és az Európa Tanács közötti partnerség keretében szervezett tevékenységek, valamint a tagállamok kisebb csoportjai által szervezett, a kölcsönös érdeklődésre számot tartó kérdésekről, például a helyi ifjúsági munkáról szóló, célzott tapasztalatcserék is.
Az egymástól való tanulásban rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázása érdekében a következő munkatervben rögzíteni kell egy, az információkhoz és a tevékenységek eredményeihez való hozzáférést elősegítő, rugalmas keretrendszer kidolgozását is. Ez ösztönözni tudná a megállapítások gyakorlatban való felhasználását, és segítené a közös érdekekkel rendelkező felek együttműködését.
Strukturált párbeszéd: a megcélzott személyek körének bővítése és a párbeszéd helyének megszilárdítása a politikai stratégiában
A politikai döntéshozók, a fiatalok és a fiatalok képviselői között zajló uniós strukturált párbeszédet széles körben ígéretes eszköznek tartják a fiatalok nézeteinek megismerésére. A strukturált párbeszéd első 18 hónapos ciklusában (amely 2011-ben zárult) hozzájárult az ifjúsági munkanélküliséggel kapcsolatos, későbbi uniós kezdeményezések kidolgozásához. A 2013–2015-ös időszakban a párbeszéd a társadalmi befogadásra és a fiatalok felelősségvállalásának ösztönzésére irányult, és a párbeszéd keretében született ajánlásokkal később a Tanács is foglalkozott.
2013 óta a strukturált párbeszéd folyamatosan fejlődött, és ma már stabilabb helye van az ifjúságpolitikai stratégiában. A résztvevők száma több mint kétszeresére nőtt, és a legutóbbi ciklusban hozzávetőleg 40 000 fiatal válaszolt a kérdésekre, sokan közülük nagyobb csoportok nevében. Az uniós párbeszéd a kialakulóban lévő nemzeti párbeszédekre is hatással van.
A strukturált párbeszédben rejlő lehetőségeket azonban még nem sikerült teljes mértékben kiaknázni: a párbeszéd még nem éri el a kevesebb erőforrással és gyengébb politikai képviselettel rendelkező fiatalok szélesebb körét. A Bizottság a nemzeti erőfeszítéseket támogató Erasmus+ ösztöndíjakkal és egy 2014-ben indított online konzultációs eszközzel kívánja ösztönözni a nagyobb célközönség elérését. További kihívást jelent annak nyomon követése, hogy a párbeszéd eredményei miként épülnek be az uniós és a nemzeti szakpolitikákba. Emellett az elszámoltathatóság követelményének való megfelelés, valamint annak érdekében, hogy a fiatalokat hosszú távú részvételre lehessen ösztönözni, a politikai döntéshozóknak minden szinten törekedniük kell arra, hogy jobb visszajelzést adjanak a fiatalok válaszaira az európai ifjúsági portálon és a nemzeti munkacsoportokon keresztül.
5.Az uniós ifjúsági együttműködés jövőbeli iránya (2016–2018)
Egyenlő oktatási, foglalkoztatási és részvételi lehetőségek befogadó közösségekben
Az EU politikai prioritásai, a keret végrehajtásáról szóló tagállami jelentések, valamint az összegyűjtött adatok és tények alapján az együttműködési keret következő munkaciklusának a következő szempontokat kell a középpontba helyeznie:
valamennyi fiatal társadalmi befogadásának növelése, különös tekintettel a hátrányos helyzetű fiatalokra, például a NEET-fiatalokra és a migráns háttérrel rendelkező fiatalokra;
valamennyi fiatal társadalmi részvételének erősítése, különös tekintettel a kirekesztődés kockázata által érintett fiatalokra;
a munkaerő-piaci integráció megkönnyítése valamennyi fiatal számára, különös tekintettel a tartósan munkanélküli és az oktatásból a munka világába átlépő fiatalokra.
A Bizottság és a tagállamok intézkedéseket fognak hozni ezeken a területeken, többek között a keret eszközeinek felhasználásával és adott esetben egyéb szakpolitikai területek bevonásával, a következők támogatása érdekében:
a társadalmi befogadás, illetve a különböző háttérrel rendelkező fiatalok elérésére szolgáló gyakorlatok, a fiatalok társadalmi és civil tevékenységekbe való teljes körű bevonása érdekében, különös tekintettel a hátrányos helyzetű fiatalokra;
az ifjúsági munka, valamint a fiatalokkal foglalkozó szervezetek és hálózatok kapacitása arra, hogy támogatni tudják a befogadást és segíteni tudják a fiatalokat a társadalmi részvételben, az önkéntességben és a pozitív közösségi változások előmozdításában;
a minőségi ifjúsági munka elismerése és az irányú képességének továbbfejlesztése, hogy meg tudja szólítani a fiatalokat és reagálni tudjon a felmerülő társadalmi, magatartásbeli és technológiai változásokra;
a demokratikus folyamatokban való részvétel új formái és a politikai döntéshozatalhoz való hozzáférés online és offline eszközök révén;
a készségekkel – többek között a polgári szerepvállalással, a médiával és a digitális jártassággal, a kritikus gondolkodással és az interkulturális megértéssel – kapcsolatos változó igények;
a fiatalok az irányú képessége, hogy érvényesíteni tudják alapvető jogaikat, valamint hogy gyakorolni tudják a megkülönböztetésmentességet és az interkulturális megértést; valamint
a tanulást és a polgári szerepvállalást ötvöző önkéntesség, többek között az uniós programok, például az európai önkéntes szolgálat és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezése keretében; a nemzeti és nemzetközi szereplők közötti összhang erősítése a határokon átnyúló önkéntesség elősegítése, valamint a nemzeti önkéntes programok és az európai önkéntes szolgálat jobb összekapcsolása érdekében.
E prioritások figyelembevételével a fiatalokkal folytatott uniós strukturált párbeszédnek elő kell segítenie valamennyi fiatal befogadását egy toleráns, sokszínű és demokratikus társadalomba. A következő párbeszédnek a fiatalok sokkal szélesebb körét kell megszólítania, különösen azokat, akik ezidáig nem vettek részt a párbeszédben, többek között olyan, egyszerűbb eszközöket alkalmazva bevonásukra, amelyek illeszkednek a fiatalok igényeihez és szokásaihoz.
Az ifjúságpolitika helye a szélesebb körű uniós stratégiában
Az ifjúságpolitika elszigetelten nem lehet működőképes. Elengedhetetlen, hogy együttműködés jöjjön létre az ifjúságpolitika és a többi szakpolitika, többek között a foglalkoztatás, az oktatás, a képzés, az egészségügy, a kultúra, a digitális média, a fenntartható fejlődés, a polgári szerepvállalás és a sport között.
Az együttműködési keret mechanizmusai elősegíthetik ezt a közös munkát. Az uniós munkaterv keretében a Bizottság és a tagállamok továbbfejleszthetik és tökéletesíthetik az ágazatközi struktúrákat és munkamódszereket. Ez hozzá fog járulni az ifjúságügy átfogó céljainak eléréséhez: ahhoz, hogy több és egyenlőbb esélyt kínáljunk a fiataloknak az oktatás és a munkaerőpiac területén, és hogy elősegítsük az aktív polgári szerepvállalást, a társadalmi befogadást és a szolidaritást valamennyi fiatal körében.
Az ifjúságpolitika terén folytatott európai együttműködésnek a fiatalokat érintő kérdésekkel foglalkozó szélesebb körű politikai stratégia részét kell képeznie. Ahhoz, hogy mindennek tényleges hatása legyen, a politikai döntéshozóknak uniós és tagállami szinten is együtt kell működniük a helyi szakemberekkel, szolgáltatókkal, oktatókkal és vállalkozókkal, hogy ezáltal mozgósítani lehessen az erőforrásokat és a finanszírozási forrásokat, és a fiatalok kritikus tömegét lehessen megszólítani. Az érdekelt feleknek arra kell törekedniük, hogy innovatív megoldásokat dolgozzanak ki azon összetett jelenségre, amely a kirekesztődéssel, a marginalizálódással és a társadalmi szerepvállalás hiányával jellemezhető.
Végül pedig sürgősen fokozni kell az erőfeszítéseket ezen a területen. Ahhoz, hogy több fiatal számára kínálhassunk valós lehetőséget arra, hogy közösségük teljes értékű és elkötelezett tagjai legyenek, a kihívás jelentősége miatt átfogó megoldásra van szükség. Mindez olyan koherens szakpolitikai stratégiát igényel, amelyet az Erasmus+ program, az ifjúsági garancia és a nagyobb célközönséget elérő uniós finanszírozási eszközök (például az ESZA és a YEI) is támogatnak. A nemzeti és regionális erőforrásokat is a lehető legnagyobb mértékben ezen erőfeszítések szolgálatába kell állítani.