EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0681
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND TO THE COUNCIL On the overall operation of official controls in the Member States on food safety, animal health and animal welfare, and plant health
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a tagállamokban az élelmiszer-biztonság, az állategészségügy és állatjólét, valamint növényegészségügy terén végzett hatósági ellenőrzések végrehajtásáról
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a tagállamokban az élelmiszer-biztonság, az állategészségügy és állatjólét, valamint növényegészségügy terén végzett hatósági ellenőrzések végrehajtásáról
/* COM/2013/0681 final */
A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a tagállamokban az élelmiszer-biztonság, az állategészségügy és állatjólét, valamint növényegészségügy terén végzett hatósági ellenőrzések végrehajtásáról /* COM/2013/0681 final */
TARTALOMJEGYZÉK 1........... Bevezetés. 3 2........... A tagállamok éves
jelentéseinek felülvizsgálata. 3 3........... A Bizottság tagállamokban
végzett ellenőrzési tevékenységei 8 4........... A tagállamokban végzett
ellenőrzésekre vonatkozó információk egyéb forrásai 17 5........... A hatósági nyomon követés
eredménye. 18 6........... Bizottsági nyomon követés
és végrehajtás. 19 7........... Nemzetközi kereskedelem.. 20 8........... Következtetések. 20 1. Bevezetés A 882/2004/EK rendelet[1] 44. cikkének (4) és (6)
bekezdése előírja, hogy a hatósági ellenőrzések átfogó
működéséről a Bizottság éves jelentést dolgoz ki, és azt benyújtja az
Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a következőkkel kapcsolatban: a)
a nemzeti hatóságok által az ellenőrzési
tevékenységükről benyújtott éves jelentések; b)
a tagállamokban végzett bizottsági
ellenőrzések; c)
bármely más lényeges információ. Ez
a Bizottság által benyújtott harmadik ilyen jelentés. A jelentés fő
forrásai a következők: a) a tagállamok 2010-re vonatkozó éves
jelentései, b) a Bizottság saját ellenőrzési tevékenységének eredményei,
valamint c) az ellenőrzésekre vonatkozó egyéb lényeges információk, többek
között: ·
a Bizottságnak benyújtott, az egyes ágazatokban
elvégzett ellenőrzésekről szóló tagállami jelentések; ·
az uniós sürgősségi riasztási rendszerek
eredményei; ·
A tagállamokban tapasztalt szabálysértésekkel
kapcsolatos bizottsági végrehajtási intézkedések (ideértve a
kötelezettségszegési ügyeket); ·
a nemzetközi szabványügyi testületek jelentései. Különösen a Bizottság által lefolytatott
ellenőrzések eredményeinek és egyéb lényeges információknak a
vonatkozásában a jelentés az ellenőrzéssel kapcsolatos információk
összefoglalását tartalmazza, amikor és amennyiben azok elérhetővé válnak, és
ezáltal arra törekszik, hogy az Unión belüli hatósági ellenőrzések
végrehajtása tekintetében a lehető legnaprakészebb legyen. 2. A
tagállamok éves jelentéseinek felülvizsgálata Az uniós
takarmány- és élelmiszerjog alapelveit a 178/2002/EK rendelet[2] határozza meg. E rendelet
értelmében elsődlegesen az élelmiszer- és takarmányláncban részt vevő
élelmiszer- és takarmányipari vállalkozások feladata, hogy gondoskodjanak az
élelmiszer biztonságáról az elsődleges termeléstől egészen a
végső fogyasztó részére történő értékesítésig. A
834/2007/EK rendelet[3]
az ökológiai termelésre és az ökológiai termékek címkézésére vonatkozó
előírásokat tartalmaz. Az 1151/2012/EU rendelet[4] a mezőgazdasági termékek
és az élelmiszerek minőségrendszereire vonatkozó előírásokat
tartalmaz. A tagállamok
kötelesek nyomon követni és ellenőrizni, hogy a vállalkozók eleget
tesznek-e az élelmiszer- és takarmánybiztonságra (többek között az
állategészségügyre, állatjóllétre és növényegészségügyre), az ökológiai
termelésre és a minőségrendszerekre vonatkozó uniós jogszabályok
követelményeinek. E cél érdekében hatósági ellenőrzési rendszereket kell
működtetniük. A
882/2004/EK rendelet írja elő, hogy ezeket az ellenőrzéseket
hogyan kell megszervezni és működtetni. A rendelet az élelmiszerek és
takarmányok biztonságára vonatkozó uniós szabályok betartásának biztosítása
érdekében lényegében meghatározza a hatósági ellenőrzések elvégzésének
általános szabályait. Különösen előírja a tagállamok számárra, hogy
ellenőrizzék, hogy a vállalkozók betartják-e az adott jogi követelményeket,
és hogy az uniós piacon forgalmazott (akár az Unióban gyártott vagy behozott)
termékek megfelelnek-e ezeknek az előírásoknak. A
882/2004/EK rendelet ezenkívül szabályokat állapít meg a bizottsági
szolgálatok által a tagállamokban elvégzendő ellenőrzésekkel
kapcsolatban annak érdekében, hogy biztosítsa az élelmiszerekre és a
takarmányokra vonatkozó jogszabályokban foglalt kötelezettségek betartását. A
tagállamoknak a rendeletben előírt követelmények betartása érdekében
többéves nemzeti ellenőrzési terveket kell kidolgozniuk és végrehajtaniuk,
valamint éves jelentést kell küldeniük a Bizottságnak e tervek végrehajtásáról. A Bizottság
első éves jelentése (COM(2010) 441) jelentős eltéréseket
állapított meg a tagállami jelentések között mind felépítésük, mind tartalmuk
tekintetében. Az előző évi jelentés (COM(2012) 122) szerint az
adatok összehasonlíthatósága a Bizottság és a tagállamok közötti párbeszédnek,
valamint a tagállamok által szerzett tapasztalatoknak köszönhetően javult. Az éves tagállami
jelentések összehasonlíthatóságának előmozdítása érdekében – az éves
jelentésekre vonatkozó, meglévő iránymutatások
(2008/654/EK bizottsági határozat) alapján – a tagállamokkal egyeztetve
kidolgozták az „összefoglaló” modelljét. A tagállamok többsége jelenleg ezeket
az összefoglalókat alkalmazza. A tagállamok rendszeresen átfogó visszajelzést
kapnak. Ezt írásos egyedi visszajelzésekkel egészítik ki. A
882/2004/EK rendelet felülvizsgálatával összefüggésben figyelmet
fordítottak a 44. cikknek a tagállami jelentésekre és a Bizottság éves
jelentéseire vonatkozó rendelkezéseire. A jogalkotási javaslat egyes
rendelkezései előírják a Bizottság számára, hogy fogadjon el egységes
mintákat a tagállamok által a következőkkel kapcsolatban szolgáltatandó információk
és adatok vonatkozásában: saját ellenőrzési terveik módosításai; az
előző évben elvégzett hatósági ellenőrzések eredményei; a
szabálysértési esetek típusai és száma; valamint a többéves nemzeti
ellenőrzési tervek hatékony működését biztosító intézkedések – ideértve
a végrehajtási intézkedéseket – és az ilyen intézkedések eredményei. Alább a
2010. évi tagállami éves jelentésekre vonatkozó bizottsági elemzés
áttekintését ismertetjük, amennyiben a jelentések lehetővé tették a
benyújtott adatok összesítését. Az ellenőrzések
általános hatékonysága Az
éves jelentésekből kiderül, hogy a tagállamok többsége alkalmaz a
teljesítmény értékeléséhez szükséges stratégiai, operatív és megfelelőségi
mutatókat, noha az érintett ágazatok, valamint az általános hatékonyságra vonatkozó
beszámolók tartalma tekintetében számottevő eltérés tapasztalható. Gyakran
az ellenőrzési folyamattal – például a végrehajtott tervezett
ellenőrzések számával –, és nem a hatósági ellenőrzések eredményével
kapcsolatos adatokkal szolgálnak. Az
egynél több központi illetékes hatósággal rendelkező egyes országokban
javítani lehetne a jelentések koherenciáját azáltal, hogy a többéves nemzeti
ellenőrzési tervek stratégiai és operatív célkitűzései tekintetében
felülvizsgálják a különböző szolgálatoktól érkező adatokat. Az ellenőrzésekre jellemző tendenciák Folytatódik
az eltolódás a fokozottabban kockázatalapú ellenőrzési rendszerek felé.
Egyes tagállamok kiemelték az általános hatékonyság fokozottabban kockázatalapú
ellenőrzésekkel összefüggő javulását és az ilyen ellenőrzések új
ágazatokra történő kiterjesztését. Más jelentésekből azonban az derül
ki, hogy – amint azt a bizottsági auditok megerősítették – a tagállamok
nem minden ágazatban alkalmaznak kockázatértékelési modellt, valamint
korlátozott mennyiségű adatot biztosítottak az ellenőrzésekre, a
prioritásokra és az eredményekre jellemző tendenciákkal kapcsolatban. A
fokozottabban kockázatalapú ellenőrzések egyik eredménye az, hogy a
szabálysértések szintjére vonatkozó adatok nem hasonlíthatók össze közvetlenül
két egymást követő évben. A csehországi tendenciák elemzése például azt
jelzi, hogy 2009 és 2010 között az állategészségügy és állatjólét tekintetében
nőtt a megállapított szabálysértések száma és az összes ellenőrzés
száma közötti arány. Ez a szabálysértések arányának növekedésére, és ezáltal
problémák kialakulására utalhatna. Ez a kezdeti növekedés azonban inkább annak
tulajdonítható, hogy az ellenőrzések az elmúlt időszakban
fokozottabban kockázatalapúvá váltak, ami megnövelte általános hatékonyságukat.
A dán jelentés hasonló összefüggést állapított meg az állatjóléttel kapcsolatos
ellenőrzések tekintetében. A németországi éves jelentésben hangsúlyozzák,
hogy mivel az ellenőrzések fokozottabban kockázatalapúak, ezáltal pedig a
korábban szabálysértést elkövető szervezetek esetében gyakoribbak, az éves
jelentésből nem állapíthatók meg a piac általános helyzetére vonatkozó
következtetések. A fokozottabban kockázatalapú ellenőrzések nyomán
felszabaduló erőforrásokat a szabályok betartására kevésbé képes vagy
hajlandó létesítmények ellenőrzésére használják fel. Megnyugtató, hogy –
azokkal a feltételezésekkel szemben, amelyek szerint a „kockázatalapú
ellenőrzések” csak ürügyként szolgálnak az erőforrások csökkentésére
– bizonyíték áll rendelkezésre arról, hogy az erőforrásokat a megfelelés
tekintetében kedvezőtlen vagy gyanút keltő eredményekkel
rendelkező létesítmények ellenőrzésére használják fel. A
szabálysértésekkel kapcsolatos tendenciák elemzése A
szabálysértéseknek az ágazatokban megállapított legfőbb területei többek
között a következők: operatív higiéniai előírások; HACCP; szerkezeti
vagy eszközalapú higiéniai előírások; az élelmiszerek és takarmányok
címkézése; a takarmányokban található adalékanyagok; nyilvántartás; és mikrobiológiai
szennyeződés. A
szabálysértések hátterében álló okokat általában korlátozott mértékben tárják
fel. Így történt ez az elmúlt évben is, amikor a HACCP-vel kapcsolatos vagy
higiéniai hiányosságokat gyakran a munkaerő magas fluktuációjának, az
élelmiszer-ipari vállalkozóknál jellemző képzéshiánynak és a
szabálysértések minimális vagy elmaradt következményeinek tulajdonították. A végrehajtásra
jellemző tendenciák: szabálysértés esetén hozott intézkedések A
tagállamok éves jelentésükben kötelesek feltüntetni, hogy milyen típusú
végrehajtási intézkedéseket hoztak. Miközben
a legtöbb tagállam éves jelentésében szerepeltek végrehajtással kapcsolatos
adatok, ezek az adatok nem terjedtek ki valamennyi ágazatra, valamint általában
elmaradt az átfogó tendenciák elemzése és hiányoztak a következtetések. Egyes
tagállamok jó tapasztalatokról számoltak be az illetékes hatóságok által
közvetlenül végrehajtott közigazgatási szankciók alkalmazása terén. Néhány
tagállamban továbbá megállapították, hogy szükség van a munkaerő
végrehajtással kapcsolatos képzésére. Az Egyesült Királyságban a képzés révén
hangsúlyossá váltak a bírósági eljárások és a munkaerő szakértő
tanúként történő képzése, aminek következtében a 2008–2009 közötti
időszak óta nőtt a formális végrehajtási intézkedések száma.
Finnországban a végrehajtással kapcsolatos képzés és új iránymutatások
ugyancsak a végrehajtási intézkedések fokozott alkalmazását eredményezték. A
holland hatóságok a végrehajtási tevékenység mértékének növekedését a
fokozottabban kockázatalapú ellenőrzéseknek, és ezáltal annak
tulajdonítják, hogy nagyobb valószínűséggel tárják fel a
szabálysértéseket. Nemzeti
auditrendszer Valamennyi
tagállam a 882/2004/EK rendelet előírásainak megfelelően végez
auditokat. Ez fontos ellenőrzési eszköz, mivel kulcsfontosságú
információkat biztosít a vezetőség számára ellenőrzési rendszereik
hatékonyságáról. A tagállamok által elvégzett auditok eredményének
áttekintésére – különösen akkor, ha azokat decentralizált régiókban végzik –
vagy az auditról szóló jelentések nyomon követésével kapcsolatos tájékoztatásra
azonban nem mindig kerül sor. Ezen túlmenően néhány tagállam arról számolt
be, hogy az auditot végző egységeik erőforrásainak szűkössége
miatt csökkent a végrehajtott auditok száma. Egyes
auditok során az illetékes hatóságok által bevezetett minőségirányítási
rendszereket vizsgálták kiemelten. Ausztriában ez a folyamat az eljárások
harmonizációját és a hatáskörök folyamatban lévő változásait eredményezte. A
Bizottság rendszeres találkozókat szervez, amelyek többek között az auditokra
vonatkozó követelmény végrehajtásával kapcsolatos bevált gyakorlatok tagállamok
közötti cseréjének fórumaként szolgálnak. Erőforrások Számos
jelentésben változásokról számoltak be ezen a területen, például jelentős
szervezeti változásról Franciaországban, Hollandiában, Szlovéniában és az
Egyesült Királyságban, valamint a laboratóriumi szolgáltatások
ésszerűsítéséről (Bulgáriában és Spanyolországban az
élelmiszer-biztonság, Lengyelországban pedig a növényvédő szerek terén).
Észtországban és Portugáliában is folyamatban volt a laboratóriumok számára
elkülönített erőforrások felülvizsgálata. Egyes tagállamok
humánerőforrást irányítanak át a rutinellenőrzésektől a
fokozottabban kockázatalapú „ellenőrzési kampányokhoz”, és általában
tisztában vannak azzal, hogy hatékonyabban kell felhasználni az
erőforrásokat, különösen a közkiadások szűkösségével jellemzett
jelenlegi gazdasági helyzetben. Az ellenőrző hatóságok teljesítményének javítását célzó
intézkedések A fő
intézkedések többek között a jogszabályok naprakésszé tétele, iránymutatások és
eljárások kidolgozása és/vagy fejlesztése, képzés és műhelytalálkozók
(különösen az új eljárások végrehajtásával kapcsolatban), valamint a többéves
nemzeti ellenőrzési tervek módosításai. Ezen
túlmenően egyes tagállamokban továbbfejlesztették az ellenőrzésekkel
kapcsolatos információs rendszereket és üzleti folyamatokat a központi
illetékes hatóság általi felügyelet fokozása céljából. Néhány tagállamban
javult az ellenőrzési adatok értékelése és kritikus elemzése, miközben más
tagállamokban azt tervezik, hogy növelik a központi illetékes hatóságok
képességét arra, hogy igazolják az ellenőrzések hatékonyságát. Egyes
tagállamokban jelenleg egyedi teljesítménymutatókat dolgoznak ki. Ezenfelül
példákkal szolgáltak az ellenőrző szervek közötti koordináció
folyamatban lévő javulásáról és a decentralizált hatáskörökkel jellemzett
tagállamokon belüli megfelelőbb koordinációs keretekről is. Néhány
tagállamban az élelmiszer-ágazaton belüli internetes értékesítés növekedése
tekintetében tett intézkedéseket ismertették. Számos tagállamban az
élelmiszer-ipari vállalkozókra vonatkozó teljesítményértékelési rendszerek
bevezetésével segítik az ellenőrzések fontossági sorrendjének meghatározását. Az
élelmiszer-ipari vállalkozók teljesítményének javítását célzó intézkedések A tagállami
jelentésekben szereplő fő intézkedések többek között irányelvek,
képzések, tájékoztató kampányok és más események, valamint brosúrák. A
jelentésekben szereplő további intézkedések például a következők: új
állatjóléti központ létrehozása Dániában; a létesítmények szabályoknak
történő megfelelését ösztönző mechanizmusok kidolgozása, valamint
visszajelzés kérése a vállalkozóktól az ellenőrzések működésének
egyszerűsítése céljából. Következtetések A tagállami éves
jelentésekből kiderül, hogy a tagállamok aktívan próbálják új módszerekkel
javítani az alkalmazott rendszerek hatékonyságát. A tagállamokban továbbra is
jellemző a fokozottabban kockázatalapú ellenőrzések felé történő
elmozdulás. A tagállamok ezenfelül eszközöket vezetnek be a központi illetékes
hatóságok felügyeletének, valamint az ellenőrző hatóságok
teljesítményének fokozása céljából. Számos területen
lehetőség van a folyamatos fejlődésre. A tagállamokon belüli
ellenőrzési adatok megbízhatósága és összehasonlíthatósága tekintetében a
szolgáltatott adatok közötti megfelelőbb kapcsolatok hatékonyabban
jelezhetnék, hogy az ellenőrzésekkel milyen mértékben tárhatók fel a
szabálysértések, és így milyen mértékben eredményeznek azok hatékony
végrehajtást. Fokozná a folyamatos fejlődést, ha a jelentésekben nagyobb
hangsúlyt helyeznének az önértékelésre, például a nemzeti auditok
megállapításainak eredményeire és az éves jelentéssel kapcsolatos felülvizsgálati
eljárásnak a jövőbeli tervekre gyakorolt hatására. 3. A
Bizottság tagállamokban végzett ellenőrzési tevékenységei A
882/2004/EK rendelet előírja a Bizottság számára, hogy a
tagállamokban ellenőrzéseket végezzen annak igazolására, hogy a hatósági
ellenőrzések általában a vonatkozó többéves nemzeti ellenőrzési
terveknek és az uniós jogszabályoknak megfelelően történnek-e. E
kötelezettségének teljesítése érdekében a Bizottság minden évben auditokat és
vizsgálatokat végez a takarmány- és élelmiszerjognak, valamint az
állat-egészségügyi és állatjóléti, illetve növény-egészségügyi jogszabályoknak
való megfelelés ellenőrzésére, továbbá annak vizsgálatára, hogy az ezeken
a területeken végzett hatósági ellenőrzések az uniós joggal összhangban
zajlanak-e. Ezt a programot közzéteszik a Bizottság honlapján. Minden
egyes audit megállapításait a következtetésekkel és a feltárt hiányosságok
kezelésére vonatkozó ajánlásokkal együtt az érintett nemzeti hatósághoz
intézett jelentésben közlik. A vizsgálati jelentések és a tagállami cselekvési
tervek közzétételének, valamint a rendszeresen frissített országprofiloknak
köszönhetően az érdekelt felek és a polgárok tényszerű képet
kaphatnak a Bizottságtól arról, hogy a tagállamok ellenőrző hatóságai
milyen módon tesznek eleget az uniós jogszabályok megfelelő
végrehajtásának biztosítására irányuló kötelezettségüknek. A
Bizottság az elmúlt években évente mintegy 250 auditot folytatott le,
amelyek a teljes élelmiszerláncot, az állategészségügyet és állatjólétet,
valamint a növényegészségügyet is érintették, és mintegy 70 %-uk az
élelmiszer-biztonsággal volt kapcsolatos. Az összes audit mintegy 60 %-át
jellemzően a tagállamokban, a többit pedig harmadik országokban végezték.
Az Unióhoz 2013. július 1-jén csatlakozó Horvátországban csatlakozás
előtti auditokat végeztek. Ezen túlmenően a közelmúltban számos
ágazat vonatkozásában áttekintő jelentéseket[5] készítettek. E jelentések lehetővé teszik a tagállamok
által jelenleg végzett ellenőrzések átfogó áttekintését az elvégzett
egyedi auditok eredménye alapján. Megállapítják azokat a fő hiányosságokat,
amelyek feltehetően minden tagállamra vonatkoznak, ideértve az egyedi
auditok hatálya alá nem tartozó tagállamokat. Értékes hozzájárulást biztosítanak továbbá a
Bizottság szolgálatai és a tagállamok számára a jogszabályok
felülvizsgálatához. A Bizottság auditjairól készült jelentések, illetve az
illetékes hatóságok válaszai a bizottsági jelentésekben megfogalmazott
ajánlásokra a következő weboldalon találhatók: http://ec.europa.eu/food/fvo/index_en.cfm A
következő szakasz számos olyan kérdésről ad tájékoztatást, amelyekkel
a program keretében az elmúlt három évben az élelmiszer-biztonság,
állategészségügy, állatjólét és növényegészségügy terén a tagállamokban
kiemelten foglalkoztak. Ezenkívül röviden összefoglalja a különböző
auditsorozatok legfontosabb megállapításait és következtetéseit. Élelmiszer-biztonság A tej- és húsipar hatósági ellenőrzése A
Bizottság 2008 és 2011 között a vörös húsok előállításával és a
tejtermeléssel kapcsolatos higiéniai ellenőrzéseket illetően
valamennyi tagállamban végzett auditokat. Ezek az auditok megerősítették,
hogy minden tagállam olyan ellenőrzési rendszert vezetett be, amely
többé-kevésbé összhangban van a 882/2004/EK rendelet előírásaival, és
megbízható ellenőrzéseket végez a vörös húsokkal, a tejjel és az
ezekből készült termékekkel kapcsolatban. A végrehajtás tekintetében
azonban megerősítettek egy korábban már megfigyelt tendenciát: miközben az
ellenőrző hatóságok többnyire pontosan meghatározzák a
hiányosságokat, nem minden esetben gondoskodnak időben tartós végrehajtási
intézkedésről, ezért továbbra is előfordulhatnak szabálysértések. A marhahús és a marhahúsból készült termékek nyomonkövethetősége A marhahús és a
marhahúsból készült termékek nyomonkövethetőségére vonatkozó
ellenőrzéseket 2011-ben elvégezték, amelyekről az áttekintő
jelentés elérhető. A legutóbbi felülvizsgálat azt jelzi, hogy a marhahús
és a marhahúsból készült termékek nyomonkövethetőségére, illetve a
kötelező címkézésre vonatkozó ellenőrzések jelentősen javultak a
felkeresett tagállamokban. Az élő állatok nyomonkövethetőségét
illetően hiányosságokat tapasztaltak a hatályos jogszabályok
végrehajtásával és a hatósági ellenőrzések elvégzésével kapcsolatban az
állatok egyes gyűjtőhelyein, például a kereskedők telephelyein
és gyűjtőállomásokon. Az állatok nyilvántartásba vételéhez használt
adatbázisok kezelésével kapcsolatban is megállapítottak hiányosságokat. Vadon élő és tenyésztett vadak Egy
sor ellenőrző látogatást szerveztek négy tagállamba a vadon élő
és tenyésztett állatokból származó vadhús előállításával kapcsolatos
hatósági ellenőrzések végrehajtására vonatkozó információgyűjtés
céljából. Az áttekintő jelentés elérhető, és részletesen ismerteti
ezen ellenőrző látogatások eredményét. Ezek
az ellenőrző látogatások számos fontos kérdést vetettek fel, és e
tekintetben jelenleg jogalkotási javaslatokról folyik egyeztetés a
következők vonatkozásában: a Trichinella spiralis nem teljes
körű vizsgálata az arra fogékony vadfajok közvetlenül a fogyasztónak
szállított húsának kis mennyiségeiben; a hatósági higiéniai
ellenőrzésekből kizárható „kis mennyiségek” tág értelmezése; a vadon
élő vadak – korábban nyilvántartásba nem mindig vett, és ezért a hatósági
ellenőrzések hatálya alá nem tartozó – gyűjtőközpontjainak
rendszeres használata; a tenyésztett és vadon élő vadak közötti nem
egyértelmű különbség, amely a vadhús valódi eredét illetően
félrevezető fogyasztói tájékoztatás kockázatával jár; valamint a vadon
élő vadállatok le nem nyúzott testének uniós jogszabályokat sértő,
Unión belüli kereskedelme. A halászati termékek és élő kéthéjú kagylók hatósági
ellenőrzése Kilenc
tagállamban végeztek auditokat annak érdekében, hogy ellenőrizzék a
halakra és élő kéthéjú kagylókra vonatkozó uniós követelmények betartását. A
halászati termékek tekintetében megállapították, hogy általában véve valamennyi
felkeresett tagállamban átfogó hatósági ellenőrzési rendszer működik.
Néhány tagállam esetében megállapították, hogy a hatósági ellenőrzések
végrehajtásának módja régiónként eltér. A hatósági vizsgálatokat végző
laboratóriumok általában véve jól felszereltek és el tudják végezni a szükséges
vizsgálatokat. A legtöbb laboratóriumot akkreditálták. Noha az egész
rendszert jól alakították ki és megfelelően kezelik, kiderült néhány
lényeges hiányosság, amelyek a következők ellenőrzésével függenek
össze: ·
elsődleges termelést végző helyek,
például halászhajók és halgazdaságok; ·
élő kéthéjú kagylók az alábbiakkal
összefüggésben: a termelési területek osztályozása; a vizsgálatok gyakorisága a
biotoxinok felügyelete terén és a végtermék vizsgálata. A
2012-ben végzett auditok során hasonló megállapításokról számoltak be.
Ezekről jelenleg áttekintő jelentés is készül. A baromfitermékek hatósági ellenőrzése 2012-ben
folytatódtak a baromfihúsra és a baromfihúsból készült termékekre vonatkozó
tagállami ellenőrzési rendszerekkel kapcsolatban végzett auditok. Az
előző évhez hasonlóan a rendszerek általában véve megfeleltek a
követelményeknek, és e megfelelés a higiéniai szabályok megállapításáról szóló
rendeletek hatálybalépését megelőzően fennálló helyzethez képest
sokat javult. Az ellenőrzés a baromfi-termelési lánc egészét érintette, a
gazdaságok szintjén végzett ellenőrzések száma néhány esetben azonban
alacsony volt, és néhány közelmúltban végzett audit során megállapították, hogy
a levágást követő vizsgálat nem volt megfelelő. Az ellenőrzés
során megállapították, hogy a következő területek továbbra is fejlesztésre
szorulnak: a különleges higiéniai előírások alkalmazása, például a
mintavételek gyakorisága vágott baromfi esetén, illetve a HACCP-tervek
végrehajtása az egyes létesítményekben; a Bizottságot nem értesítik a kis
kapacitással rendelkező vágóhidakra vonatkozó rugalmassági intézkedéseket
lehetővé tevő nemzeti jogszabályokról. Amint az a
tejtermékeket és húsipari termékeket gyártó létesítményekben végzett
ellenőrzések esetében történt, a végrehajtással kapcsolatban
megállapították azt a tendenciát, hogy noha az ellenőrző hatóságok
többnyire pontosan meghatározzák a hiányosságokat, nem minden esetben
gondoskodtak időben végrehajtási intézkedésekről. Szalmonella-ellenőrzési tervek 2011-ben folytatódtak a baromfiágazatban a szalmonellára vonatkozó
nemzeti ellenőrzési tervekkel kapcsolatban végzett auditok. Valamennyi
felkeresett tagállamban bevezették az ellenőrzési terveket, néhány esetben
azonban a végrehajtás bizonyos kategóriákban késett. Mindazonáltal e tervek
bevezetésével egyidejűleg megfigyelték a baromfiban előforduló
szalmonella jelentős csökkenését. A nyomon követésre és a különböző
baromfi-kategóriákban végzett szalmonella-mintavételezésre vonatkozó tervek a
tagállamok többségében nem feleltek meg teljes mértékben az uniós
jogszabályoknak; a hiányosságok nagyrészt a mintavétellel, a nem megfelelő
vizsgálati eredményeket követően tett intézkedésekkel és a
laboratóriumokkal kapcsolatos hiányosságok voltak. A 2012-ben végzett legújabb
auditok során hiányosságokat állapítottak meg a központi illetékes hatóságoknak
a tervek regionális hatóságok általi végrehajtására vonatkozó felügyelete terén
is. Ezekről jelenleg áttekintő jelentés készül. A nem állati
eredetű élelmiszerekre vonatkozó behozatali ellenőrzések Egy 2010 és 2011 között elvégzett 12 auditból álló
vizsgálatsorozatról áttekintő jelentés áll rendelkezésre a nem állati eredetű élelmiszerekre vonatkozó behozatali
ellenőrzésekre szolgáló hatósági
ellenőrzési rendszerek végrehajtásának értékelése céljából. A nem állati
eredetű takarmányokra és élelmiszerekre vonatkozó fokozott hatósági
ellenőrzésekről szóló 669/2009/EK rendelet hatálybalépése óta a
tagállamok kielégítő lépéseket tettek annak végrehajtása érdekében. A
tagállamokban nyilvánvaló együttműködés és párbeszéd valósul meg az
illetékes hatóságok között, és elegendő munkaerő áll rendelkezésre az
ellenőrzésekhez. Alaposan kidolgozták a dokumentált eljárásokat, azonban
nem mindig aktualizálják rendszeresen azokat. A
669/2009/EK rendeletben szereplő meghatározás értelmében a
továbbszállítás, az 1152/2009/EK rendelet értelmében pedig az
árutovábbítás (amelyek lehetővé tehetik, hogy bizonyos ellenőrzéseket
a szállítmány végső rendeltetési helyén, annak az Unióba érkezési
helyéről történő továbbszállítását követően végezzenek el)
azonban – különösen több tagállam érintettsége esetén – nem mindig szavatolt
teljes nyomonkövethetőséget, és gyakran nem tettek eleget az előzetes
értesítésre vonatkozó kötelezettségnek. A
vámkiadatás során a tagállamok felében nem mindig követték pontosan az uniós
szabályozások által meghatározott eljárásokat. E hiányosságok
következtében előfordulhat, hogy az árukat lezárt ellenőrzés nélkül
adják ki. Miközben a laboratóriumi elemzésekre szolgáló rendszerek általában
véve javultak, az uniós jogszabályokban szereplő pontos elemzési
követelmények végrehajtása terén gyakran hiányosságokat állapítottak meg. Növényvédőszer-maradékok 2011-ben lezárult egy növényvédőszer-maradékok ellenőrzésével
kapcsolatos auditsorozat. Az auditokról készült áttekintő jelentés
elérhető. Ezen auditok eredménye általában
véve kedvező volt. Az
előző auditsorozat óta számottevő előrelépés történt a
növényvédőszer-maradékok hatósági ellenőrzéséhez kapcsolódó tervezés,
végrehajtás és jelentéstétel terén. A mintavételek száma nőtt. A mintavételi
eljárás során betartották az uniós jogszabályokat és a tagállamok túlnyomó
többségében megfelelő végrehajtási intézkedéseket tettek, biztosítva
ezáltal a fogyasztók magas szintű védelmét. A
növényvédőszer-maradékok behozatali ellenőrzése során hatékony
eljárásokat alkalmaztak. Az
ellenőrzések hatékonyabb és eredményesebb szervezésére irányuló
ajánlásokat tettek a tagállamok számára. Az ellenőrzések során
célzottabban kell a megállapított kockázatokra összpontosítani, figyelembe véve
az élelmiszer-ipari vállalkozók megfeleléssel kapcsolatos korábbi eredményeit,
valamint az általuk végzett automatikus ellenőrzéseket. Csökkenteni kell a
kijelölt laboratóriumok számát annak biztosítása érdekében, hogy az elemzéseket
kizárólag megfelelő analitikai eszközökkel felszerelt laboratóriumokban végezzék
el. 2012-ben egy kilenc tagállamot érintő új auditsorozat kezdődött,
amelynek célja a növényvédő szerek forgalomba hozatalának és
alkalmazásának ellenőrzése. Géntechnológiával módosított szervezetek (GMO) 2011-ben új, a
géntechnológiával módosított szervezetekkel kapcsolatos hatósági
ellenőrzésekre kiterjedő auditsorozat kezdődött. Ez a
géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok mellett első
alkalommal a géntechnológiával módosított szervezeteknek a környezetbe
kísérleti és termesztési céllal történő szándékos kibocsátásával
kapcsolatos ellenőrzésekről szóló értékelést is tartalmazott. Négy
tagállamban végeztek auditot. A kísérleti célú GMO tekintetében
engedélyeztetési rendszert alkalmaztak, és a hatósági ellenőrzéseket az uniós
követelményekkel összhangban végezték el. A MON 810 géntechnológiával
módosított kukorica termesztésével kapcsolatos ellenőrzések vonatkozásában
néhány eltérést tapasztaltak a tagállamok között. A géntechnológiával
módosított élelmiszereket és takarmányokat illetően nem történt
jelentős változás az előző auditsorozat óta. A GMO-mentes
vetőmagban található GMO-anyag jelenlétére vonatkozó zéró toleranciát két
tagállamban nem tartották be. A GMO-laboratóriumok teljesítménye a legtöbb
esetben megfelelő volt. Állategészségügy A kiskérődzők elektronikus azonosító
rendszerei A Bizottság egy sor
ellenőrző látogatást szervezett négy olyan tagállamba, amelyek
jelentős juh- és kecskepopulációval rendelkeznek. E küldöttségek
célkitűzései a következők voltak: a juhok és kecskék elektronikus
azonosításának végrehajtása terén elért előrelépés értékelése; az
elektronikus azonosítással kapcsolatos intézkedések eredményességének
értékelése annak érdekében, hogy a juhok és kecskék mozgása nyomon
követhető legyen; az érdekeltek elégedetlenségét kiváltó tényezők
azonosítása; és az elektronikus azonosítás alkalmazásának elfogadását
előmozdító tényezők meghatározása. A küldöttségekről
áttekintő jelentés készült, amely elérhető. Az áttekintő jelentés rámutat arra, hogy jelentős különbségek
találhatók a tagállamok között a végrehajtás terén, különösen az elektronikus
azonosítás járványvédelmi és irányítási célú alkalmazásával összefüggésben, ami
részben abból fakad, hogy egyes tagállamok másoknál korábban vezették be az
elektronikus azonosítást. Az állandó azonosítás biztosítása tekintetében az
elektronikus jeladók helyszíni körülmények között megbízhatóbbnak bizonyulnak a
füljelzőknél, azonban egyedi szakértelem és műszaki támogatás
szükséges hozzájuk, amelyekről néhány érintett tagállamban gondoskodtak. E
tagállamokban a mezőgazdasági termelőknek az elektronikus
azonosítással kapcsolatos többletköltségek fedezéséhez nyújtott pénzügyi
támogatás szintén ösztönzőnek bizonyult e módszer alkalmazása
tekintetében. Veszettség A közép- és
kelet-európai tagállamokban egy veszettség felszámolására irányuló
jelentős program az Unió társfinanszírozásában részesül. A Bizottság
számos auditot végzett az említett országokban bonyolított programokkal
kapcsolatban. Ezek során megerősítették, hogy a vadak vakcinázását ösztönző
kampányoknak köszönhetően számottevő előrelépés tapasztalható,
és hogy ezáltal jelentősen csökkent az emberek és háziállatok
megbetegedéseinek száma. Néhány tagállamban azonban hiányosságokat állapítottak
meg a vakcinázási programok végrehajtása terén, különösen a kampányok
időben történő megvalósításával és a csalétekben elhelyezett vakcinák
kiszórásával és alkalmazásának időközeivel kapcsolatban. Klasszikus sertéspestis Az Unió a
közeljövőben megerősítheti, hogy területén teljesen megszűnt a
klasszikus sertéspestis. Ezt a biológiai biztonsággal kapcsolatos intézkedések
fokozottabb alkalmazásának és az Unió által finanszírozott megelőzési
programok keretében a vaddisznók körében végzett hatékonyabb vakcinázási
kampányoknak köszönhetően érték el. A bizottsági auditok során
megerősítették, hogy hatékonyan alkalmazták ezeket az intézkedéseket
Romániában és Bulgáriában, ahol az elmúlt években szórványosan előfordult
klasszikus sertéspestis a házi sertések körében. A programok folytatódnak, és a
felszámolás helyett céljuk egyre inkább az, hogy igazolják a betegségtől
való mentességet. A betegségnek a
szomszédos országokból – különösen a vaddisznók mozgása következtében – történő
ismételt átterjedésének továbbra is fennálló kockázata miatt állandó nagyfokú
éberségre és az ezen országokkal folytatott fokozott együttműködésre van
szükség. A száj- és körömfájást vizsgáló laboratóriumok hatósági
ellenőrzése Egy sor
ellenőrzést végeztek a száj- és körömfájás élővírust vizsgáló uniós
laboratóriumokkal kapcsolatban. Miközben a laboratóriumok többségében a
biológiai biztonsággal kapcsolatos szabványok alkalmazása általában
kielégítő volt, gyakorlatilag minden tagállamban megállapítottak kisebb
hiányosságokat, néhány laboratóriumban pedig súlyos hiányosságokat tártak fel.
Haladéktalanul korrekciós intézkedéseket tettek a potenciális
állat-egészségügyi kockázatok mérséklése céljából, amelyekkel biztosítható a
száj- és körömfájás élővírus kijutásának megelőzése. Ezen
ellenőrzések egyik jelentős tanulsága az, hogy a száj- és körömfájást
vizsgáló laboratóriumok működése kizárólag azokban a tagállamokban
engedélyezhető, amelyek továbbra is képesek szavatolni az egyedi uniós
előírásoknak való megfelelést, és különösen biztosítani tudják az e célra
szükséges erőforrásokat. A Bizottság és a tagállamok mérlegelik, hogy a
jövőben milyen módon szervezzék meg a száj- és körömfájást vizsgáló
laboratóriumokkal kapcsolatos ellenőrzéseket. Állatjólét A kifejezetten az
állatjóléttel kapcsolatos ellenőrzéseket vizsgáló auditok mellett jelenleg
a vörös húsra és a baromfihúsra vonatkozó higiéniai ellenőrzésekkel
kapcsolatos bizottsági auditok során is rendszeresen értékelik az állatok vágás
közbeni kíméletével kapcsolatos tagállami ellenőrzéseket. Ez fontos
kiegészítő erőforrást jelent az állatjóléttel kapcsolatos
ellenőrzések megfelelőbb tiszteletben tartásának
előmozdításához. Az auditok során különösen a vágóhidak létesítményeit,
például a pihentető istállókat és a kábításra szolgáló létesítményeket,
valamint az állatok levágásra történő szállítását vizsgálták, és a
fejlesztésre irányuló megfelelő ajánlásokat tettek. Egy audit során
megállapították, hogy noha az érintett tagállam jelentős számú vágóhídján egy
vallási szokás szerint történő vágással kapcsolatos eltérés alapján
kábítás nélkül végezték a levágást, az így előállított húsnak mindössze
egy részét értékesítették ennek megfelelően. A kifejezetten az
állatjóléttel kapcsolatos ellenőrzéseket vizsgáló bizottsági auditok az
állatok gazdaságokban megvalósuló és szállítás közbeni kíméletére terjedtek ki.
Ezek az auditok a Bizottság szolgálatai által a tojótyúkok nem
korszerűsített ketrecekben tartásának – az előírás szerint
2012. január 1-jétől hatályba lépő – tilalmával
kapcsolatban végzett tagállami nyomon követés részét képezték, amelynek
következtében 13 tagállam ellen 2012. január 27-én
kötelezettségszegési eljárás indult. Ugyanígy a tagállamokkal kapcsolatos
bizottsági auditok során aktualizálták a tagállamok felkészültségi szintjét a
vemhes kocák és kocasüldők kötelező csoportos tartási rendszereivel
kapcsolatos 2013. január 1-jei határidő tekintetében. Az
egyik auditot a Bizottság kifejezetten azzal a céllal folytatta le, hogy
bizonyítékot szerezzen az egyik tagállam ellen az állatok vágás közbeni
kíméletével kapcsolatban megindított kötelezettségszegési eljárás
vonatkozásában. A közelmúltban
végzett auditok a brojlercsirkék jólétére is kiterjedtek. Az állatjóléttel
kapcsolatos auditok során azokat az állatfajokat is vizsgálják, amelyek nem
tartoznak az uniós rendelkezések hatálya alá, de amelyekre az uniós jog
értelmében az Európa Tanács ajánlásai teljes körűen alkalmazandók. A szállítást
illetően jelenleg további cél, hogy elősegítsük a tagállamok bevált
gyakorlatokból történő tapasztalatszerzését. A korábbi auditok azt
jelezték, hogy számos tagállamban nem megfelelően jártak el a
járművek engedélyezése során, így a 2012-ben végzett auditok
középpontjában az engedélyezési eljárás állt, és meghatározták a bevált
gyakorlatok területeit. A nemzeti kapcsolattartó pontok folyamatban lévő,
évente kétszer a Bizottságnál rendezett találkozóin megosztották ezeket a többi
tagállammal. Ezenfelül még egy találkozót tartottak Franciaországban, Sète
kikötőjében a tengeri hajók engedélyezéséért felelős valamennyi
tagállam részvételével, mivel korábban számos illetékes hatóság jelezte, hogy
nehézségekbe ütközik az állatok tengeri szállítására vonatkozó követelmények
végrehajtása. A bizottsági
auditok kiterjedtek az állatok Törökországba történő kivitelére is, amely
növekvő tendenciát mutat. A Bizottság auditot végzett Bulgáriában az Unió
kiléptető határállomásán, és az indokolatlan késések kiküszöbölése
érdekében az eljárások felgyorsítására irányuló ajánlásokat tett. Ezen audit
során az ellenőrzést végző csoport ellátogatott a határ törökországi
oldalára is az ottani ellenőrzések felülvizsgálata céljából. Növényegészségügy A tagállamokban a
növényegészségügy terén végzett, a behozatali ellenőrzési intézkedéseket
és a károsító szervezetek megjelenése esetén tett uniós szükséghelyzeti
intézkedések végrehajtását értékelő auditok során jelentős
különbségeket állapítottak meg a vizsgált tagállamok között a behozatali
ellenőrzések szervezése és annak tekintetében, hogy ezek során milyen
hatékonyan képesek észlelni a károsító szervezeteket az importra bemutatott
szállítmányokban. A felszámolásra tett erőfeszítések sikere
számottevően eltért a különböző károsító szervezetek esetében, mivel
egyes károsító szervezetek ellenőrzése könnyebb, mint másoké. Az auditok
igazolták a szervezet észlelése idején a felszámolásra tett határozott
erőfeszítések fontosságát, mivel a szervezet megtelepedését követően
rendkívül nehéz vagy akár lehetetlen felszámolni azt. A Portugáliában
1999 óta rendszeresen végzett, a fenyőfa fonalférgének
felszámolásával kapcsolatos auditok ellenére a helyzet – különösen a
vizsgálatok és a rossz egészségi állapotú fák pufferzónából történő
eltávolítása tekintetében – továbbra sem kielégítő. Takarmányok Az élelmiszer-biztonság
területére jellemző átfogó kép alapján a láncban működő
vállalkozók megfelelésének szintje változó. Miközben az elsődleges
termelés esetében kielégítő a helyzet, a nem elsődleges termelés
terén egyértelműen javulásra van szükség az alábbiak vonatkozásában: A
HACCP-alapú eljárások kialakítása és végrehajtása; a korábbi gyártási
tételekből származó keresztszennyeződések minimalizálását célzó
hatályos intézkedések; és a nemkívánatos anyagok nyomon követése. A
takarmányokkal kapcsolatos hatósági ellenőrzések általában a
takarmányláncban részt vevő fő vállalkozókat érintik, bizonyos típusú
létesítmények (nevezetesen a takarmánylánc számára termékeiknek mindössze egy
részét szállító, élelmiszer-előállító létesítmények) azonban továbbra sem
tartoznak az ilyen ellenőrzések hatálya alá. Ezenfelül az
ellenőrzések és a mintavételi tevékenységek végrehajtására
kedvezőtlen hatást gyakorolnak célzott kialakításuk hibái. A takarmányok
forgalomba hozatalát illetően az auditok során megállapították, hogy a
vonatkozó követelményeknek való megfelelés szintje kielégítő. Fertőző
szivacsos agyvelőbántalmak és állati melléktermékek Az e területekkel
kapcsolatos auditokat ma általában együtt végzik el, mivel néhány
kivételtől eltekintve a BSE már nem jelent kiemelt kockázatot. Az auditok
során megállapították, hogy az állati melléktermékek és a belőlük származó
termékek kategóriájuknak megfelelő kezelése nagyrészt megfelelt az uniós
szabályoknak. Néhány tagállamban azonban a háztáji gazdaságokban történő vágásból
származó állati melléktermékeket (ideértve a különleges fertőzésveszélyt
jelentő anyagot) továbbra is a helyszínen ártalmatlanítják; az ilyen
háztáji gazdaságokból származó elhullott állatok ártalmatlanítására
jellemző hiányosságokkal együtt ez is kedvezőtlenül befolyásolja a
BSE nyomon követésének hatékonyságát ezekben a tagállamokban. A
tetemeltakarítást illetően a megfelelés szintje általában kielégítő
volt, noha néhány esetben hiányosságokat tapasztaltak az idővel,
hőmérséklettel és nyomással kapcsolatos feldolgozási követelmények
betartásának nyomon követése terén. Az állati
eredetű élelmiszerek és az állatok behozatali ellenőrzése Az e területen
végzett auditok továbbra is a biztonságos behozatalért felelős,
kulcsfontosságú védelmi eszközök. A behozatallal kapcsolatos ellenőrzések
– többek között a vámhatóságokkal való szorosabb együttműködésnek és a
jelentős képzésnek köszönhetően – javulnak. A Bizottság egyes
tagállamokban hiányosságokat állapított meg a központi és a decentralizált
hatóságok közötti kommunikáció terén, amelyek bizonyos esetekben aláássák az
ellenőrzések általános hatékonyságát. Miközben néhány tagállamban javulás
tapasztalható az átrakott szállítmányok előzetes bejelentése terén, e
követelmények illetékes hatóságok általi végrehajtása egyes fő
kikötőkben továbbra sem megfelelő. Az előző
évi jelentés óta a behozatalra vonatkozó közös számítógépes rendszer, a TRACES
végrehajtása kielégítőbbé vált. A TRACES rendszerét korábban nem használó
tagállamok némelyike mostanra bevezette azt. Az állat-egészségügyi
határállomások működését hozzá kell igazítani a TRACES új változataihoz,
ami jelenleg folyamatban van. Állatorvosi
gyógyszerek és szennyezőanyagok szermaradványai A tagállamok saját
nemzeti szermaradvány-megfigyelési terveik végrehajtása terén továbbra is az
előző évi éves jelentésben megállapított kihívásokkal néznek szembe,
ideértve a következőket: a szermaradvány-elemzésre vonatkozó laboratóriumi
akkreditáció által érintett módszerek számának tagállamok közötti eltérései; és
a vágás során az élelmiszerláncra vonatkozóan biztosított információkkal
kapcsolatos követelmények értelmezésének különbségei. A dioxinokkal
kapcsolatos, jelenleg folyamatban lévő auditok tekintetében – amelyek
során értékelik, a tagállamok annak biztosítására való képességét, hogy a
Balti-tengerből kifogott és emberi vagy állati fogyasztás céljára
forgalomba hozott halak dioxintartalma megfeleljen az uniós határértékeknek –
az eddig begyűjtött adatok tanúsága szerint a tagállamok nem következetes
megközelítést alkalmaznak annak érdekében, hogy minimálisra csökkentsék a
fogyasztók előírásoknak meg nem felelő halaknak való kitettségét. A bizottsági ajánlások nyomon követése A bizottsági
jelentésekből származó valamennyi ajánlást különböző tevékenységek
révén rendszeresen nyomon követik. A tagállamok illetékes
hatóságainak „cselekvési tervet” kell benyújtaniuk, amelyben kifejtik, milyen
módon követték vagy készülnek követni a bizottsági ajánlásokat. A Bizottság
értékeli a cselekvési tervet, és szisztematikusan nyomon követi az intézkedések
végrehajtását többek között a következők révén: a) általános
nyomonkövetési auditok; b) adott kérdésekkel kapcsolatban végzett helyszíni
nyomonkövetési auditok, illetve adott kérdéseket érintő írásbeli
jelentések kérése; c) nagy területet érintő vagy tartósan fennálló
problémák esetén magas szintű kétoldalú találkozók. Az általános
nyomonkövetési auditok során a kiemelten fontos kérdéseket követik nyomon,
és ellenőrzik az Élelmiszerügyi és Állategészségügyi Hivatal által
korábban végzett ágazati auditokból származó, a tagállamok számára továbbra is
nyitott ajánlások vonatkozásában tett előrelépést. Az ezen auditok
eredményeit ismertető országprofilok megtalálhatók a következő
honlapon: http://ec.europa.eu/food/fvo/country_profiles_en.cfm Az Élelmiszerügyi és Állategészségügyi Hivatal ajánlásainak tagállamok
általi megvalósítása terén tett előrelépés nyomon követését illetően
a 2005 és 2010 közötti időszakban végzett általános nyomonkövetési auditok
eredménye azt jelzi, hogy az ajánlások 97 %-a esetében a tagállamok
intézkedéseket tettek az ajánlások megvalósítása érdekében, vagy
kielégítően kötelezettséget vállaltak arra, hogy meghatározott
határidőn belül megvalósítják az ajánlásokat. Azokat az ajánlásokat,
amelyek vonatkozásában nem történt kielégítő kötelezettségvállalás
(3 %), számos mechanizmus útján aktívan igyekeznek megvalósítani, amint
azt a 2.5. szakaszban ismertettük. Kis számuk ellenére ezek az ajánlások lényegükből
adódóan a legnehezebben megvalósíthatók, és általában mélyen gyökerező
mögöttes problémákra utalnak, ideértve a jogszabályok értelmezését. 4. A
tagállamokban végzett ellenőrzésekre vonatkozó információk egyéb forrásai Ágazatspecifikus
jelentések készítése Az élelmiszer-biztonság,
az állategészségügy és állatjólét, valamint a növényegészségügy különböző
szempontjaira vonatkozó uniós jog rendelkezései előírják a tagállamok
számára, hogy az adott követelmények alapján a Bizottságnak rendszeresen
jelentést nyújtsanak be. A nemzeti jelentések alapján a Bizottság ágazati
jelentéseket készít; ezekben beszámol az élelmiszerláncra vonatkozó bizonyos
uniós jogszabályi előírások végrehajtásának állásáról, valamint egyes
esetekben az érintett területeken végzett hatósági ellenőrzésekről és
azok eredményeiről is. A legfontosabb
ilyen jelentések a következő területeket érintik: a kérődző
állatokban a fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE)
jelenlétének ellenőrzése és vizsgálata; a zoonózisok, a zoonózis-kórokozók
és az élelmiszerből származó betegségkitörések tendenciái és forrásai az
Európai Unióban (a jelentés felelőse: EFSA); a szarvasmarhafélék és
sertések bejelentendő megbetegedései (az Unión belüli kereskedelem
vonatkozásában); éves uniós jelentés a növényvédőszer-maradékok értékeinek
megfigyeléséről; a betegségek felszámolását figyelemmel kísérő
munkacsoport üléseiről szóló jelentések. Az ezekben a jelentésekben
szereplő információk jelentős mértékben hozzájárulnak az auditokra
elkülönített erőforrások elosztásának rangsorolásával kapcsolatos
döntéshozatali folyamathoz. Az elmúlt évben
közzétett legfontosabb bizottsági jelentéseket, illetve azok honlapját
felsoroló táblázatot e jelentés melléklete tartalmazza. Sürgősségi
riasztási rendszerek és más jelentéstételi eszközök A meglévő
sürgősségi riasztási rendszerek, úgymint az élelmiszer- és
takarmánybiztonsági riasztási rendszer (RASFF), az állatbetegségek
bejelentő rendszere (ADNS) és az Europhyt növény-egészségügyi
értesítő rendszer fontos eszközök, mivel lehetővé teszik a szükséghelyzetekre
és a felmerülő kockázatokra való gyors reagálást, továbbá adatokkal
szolgálnak a kártevők és betegségek előfordulására vonatkozóan. E
rendszerek adatai lényeges támpontot is nyújtanak a biztonsági szabványoknak
való megfelelés hiányosságainak feltárása során, ezért ezeket az adatokat az
ellenőrzésekről szóló értékelésben szigorúan felülvizsgálják. Az
élelmiszer-biztonsági és állatbetegség-bejelentő rendszerek részletes
eredményeiről a RASFF és az ADNS rendszerekről szóló éves jelentések
adnak áttekintést, amelyeket a Bizottság minden évben az alábbi weboldalán tesz
közzé: http://ec.europa.eu/food/food/rapidalert/index_en.htm
http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/adns/index_en.htm
. A Bizottság
elindított egy olyan Europhyt-weboldalt (a növény-egészségügyi okokból
feltartóztatott szállítmányokra vonatkozó értesítési rendszer), amelyen havonta
közzéteszi a feltartóztatásokról szóló jelentéseket[6]. 2013-ban éves
Europhyt-jelentés közzétételét tervezik a honlapon. A TRACES rendszer,
amelynek révén a Bizottság és a tagállamok információcserét folytathatnak az
(uniós/belföldi termelésből származó vagy harmadik országból importált)
állatokra és állati eredetű termékekre irányuló ellenőrzésekről,
szintén fontos adatforrást jelent, amely nemcsak az áruforgalom
volumenéről, hanem az elvégzett hatósági állatorvosi ellenőrzésekről
is tájékoztat: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/traces/index_en.htm. 5. A
hatósági nyomon követés eredménye Az Unióban
leginkább a szalmonella és a Campylobacter okozza az
élelmiszerből származó betegségeket. A zoonózisról szóló tagállami
jelentéseknek az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) és az Európai
Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)[7] általi elemzése
megerősíti, hogy az emberek körében előforduló szalmonellózis csökkenő
tendenciát mutat az Európai Unióban. 2010-ben összesen
99 020 esetben erősítettek meg emberi megbetegedést (2012-ben
közzétett adat), amely a 2009. évi adatokhoz képest 8,8 %-os
csökkenést jelent, és egy hat éve folyamatosan tartó tendenciába illeszkedik.
Az EFSA jelentése rámutat arra, hogy a megbetegedések számának folyamatos
csökkenése annak köszönhető, hogy a tagállamok baromfi-populációinál
alkalmazzák a szalmonella ellenőrzésére vonatkozó programokat. A
tagállamok baromfihús-ágazataival kapcsolatban végzett auditok alátámasztják
ezt az álláspontot. 6. Bizottsági
nyomon követés és végrehajtás A végrehajtási
intézkedések kitartó figyelemmel kísérése és összehangolása az e jelentésben
szereplő valamennyi területen továbbra is kiemelt fontossággal bír. Jelentős erőfeszítéseket tesznek arra, hogy az érintett
tagállamokkal együttműködésben felszámolják az uniós jogszabályok helyes
alkalmazásának akadályait. A minden esetben alkalmazott megközelítés során
figyelembe veszik a hiányosság nagyságát, a felmerülő kockázatokat, a
tagállamok által már megtett intézkedéseket és más tagállamok esetleges
érintettségét. Megvizsgálják a hiányosságok hátterében álló okokat, hogy a
további előfordulás megakadályozását célzó megoldásokat keressenek. Ezért a Bizottság például intenzív párbeszédet folytat néhány
tagállammal abból a célból, hogy – többek között rendszeres magas szintű
kétoldalú találkozók útján – megoldást találjanak a tartósan fennálló
szabálysértésekre és a végrehajtással kapcsolatos súlyos problémákra. Az egyik részt vevő tagállam Görögország. A görög hatóságok
egyértelmű mérföldköveket tartalmazó, részletes cselekvési tervet
dolgoztak ki, amelyet jelenleg a fokozottabb megfelelés irányába tett
előrelépés nyomon követésére alkalmaznak. A „Jobb képzés a biztonságosabb élelmiszerekért” című program
keretében a Bizottság továbbá különleges testre szabott képzési intézkedéseket
dolgozott ki azokra az esetekre, amelyekben képzéssel elősegíthető a
jogszabályoknak való megfelelés. Bulgária és Románia esetében különleges
képzési tevékenységeket szerveztek annak érdekében, hogy útmutatást
biztosítsanak a hatóságoknak az állati melléktermékek kezelésével és
ártalmatlanításával kapcsolatos hiányosságok pótlásához. Amennyiben szükséges vagy indokolt, kötelezettségszegési eljárás
kezdeményezésére kerül sor. Szabálysértésekkel vagy
végrehajtási problémákkal kapcsolatos további fontos információforrások a
nyilvánosság, illetve a civil szervezetek tagjai részéről érkező
panaszok, amelyek kapcsán a Bizottság gondot fordít annak biztosítására, hogy
ezeket a panaszokat – az ügyek kedvező lezárása érdekében – az érintett
tagállammal együtt tanulmányozzák. A jog nem megfelelő alkalmazása azzal a
kockázattal jár, hogy az élelmiszer-biztonság területére vonatkozó uniós szakpolitikai
célkitűzések nem valósulnak meg. Az uniós jog alkalmazásában és
végrehajtásában mind az uniós intézmények, mind a tagállamok – ideértve a helyi
és regionális hatóságokat és bíróságokat – részt vesznek. Elsősorban a
tagállamok felelősek az uniós Szerződések és jogszabályok helyes és
időben történő alkalmazásáért. A Bizottság utolsó lehetőségként
kötelezettségszegési eljárást indít a szabályok betartatása érdekében, ha
bizonyítható az uniós jog rendszeres és tartós helytelen alkalmazása. A Bizottság kötelezettségszegési eljárást folytathat, amelynek
keretében felkérheti a tagállamokat, hogy pótolják valamely jogszabály
elmulasztott átültetését, illetve helyesbítsenek egy helytelenül átültetett
vagy helytelenül alkalmazott jogszabályt. A Bizottság az ügyet a Bíróság elé
viheti, és kérheti a közösségi jog tagállam általi megsértésének kimondását.
Amennyiben a Bíróság első határozatát nem tartják be, ismét a Bírósághoz
fordulhat pénzügyi szankciók alkalmazását kérve. A kötelezettségszegési eljárás fontos szerepet tölt be az uniós
jogszabályok helyes alkalmazásának és a polgárokat érintő előnyöknek
a biztosításában. A tojótyúkok védelméről szóló jogszabályok
végrehajtásával kapcsolatban 2012-ben kezdeményezett kötelezettségszegési
eljárások és a sertések védelmével kapcsolatos hasonló megközelítés
egyértelmű jelei útján a Bizottság bebizonyította, hogy komolyan veszi
említett szerepét. A további eszközök közül a Bizottság uniós kísérleti projektjének célja
az, hogy gyorsabb és teljesebb körű megoldásokat biztosítson az uniós
jogszabályok alkalmazása kapcsán felmerülő kérdésekre. Az eszközt a
Bizottság és a tagállamok közötti kommunikáció javítására, valamint arra
használják, hogy hozzájáruljanak a végrehajtási problémák megoldásához anélkül,
hogy hivatalos kötelezettségszegési eljáráshoz kelljen folyamodni. A kötelezettségszegésekkel kapcsolatos további információk az uniós jog
alkalmazásának nyomon követéséről szóló éves beszámolókban olvashatók,
amelyeket a Bizottság a következő honlapon tesz közzé: http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_annual_report_hu.htm. 7. Nemzetközi
kereskedelem A Bizottság aktívan részt vesz az élelmiszer-biztonság, valamint az
állat- és növényegészségügy területén működő, nemzetközi szabványügyi
testületek tevékenységében. Kiterjedt kapcsolatokkal rendelkezik továbbá azon
nem uniós országokkal, ahol az élelmiszer-kereskedelem biztonságával
kapcsolatban biztosítékokat kívánnak kapni, valamint nyújtanak is. Ez a
biztonságos alapon folytatott kereskedelem biztosítását célzó hatályos
ellenőrzések hatékonyságáról szóló részletes vitával jár. A folyamat során
szerzett tapasztalatok a tagállamokban alkalmazott ellenőrzési rendszerek
irányítására is hatást gyakorolnak. 8. Következtetések A
tagállamok alapjában véve megfelelően biztosítják az élelmiszerlánc
egészét érintő hatósági ellenőrzések végrehajtását, és tiszteletben
tartják az élelmiszer-biztonsággal, a növény- és állategészségüggyel, valamint
az állatjóléttel kapcsolatos kérdéseket. Noha további fejlesztések szükségesek,
az ellenőrzési eszközök és erőforrások eredményes alkalmazása,
illetve az ellenőrzések megtervezése, végrehajtása és összehangolása terén
valamennyi ágazatban sikerült előrelépést elérni. A
hatósági ellenőrzések és az azok hatékonyságát optimalizáló jogalkotási
eszközök az uniós élelmiszerlánc kulcsfontosságú elemei. Az illetékes hatóságok
számára lehetővé teszik, hogy az ellenőrzéseket a kockázatok alapján
hajtsák végre, megállapítsák a hiányosságokat és azokat időben kezeljék.
Az élelmiszer-biztonsági és egészségügyi helyzetekkel kapcsolatban világos
áttekintést biztosítanak az illetékes hatóságok számára. A tagállamok
jelentései biztosítékkal szolgálnak afelől, hogy a nemzeti illetékes
hatóságok komolyan veszik a feladatukat, miközben az ellenőrzések
fokozottabban kockázatalapúvá válnak, amit a bizottsági szakértők által
végzett auditokról szóló jelentések is megerősítenek. Folyamatosan az
ellenőrző hatóságok felügyeletének és teljesítményének fokozását
célzó új eszközöket vezetnek be. A
Bizottság különleges helyszíni auditjai, illetve a valamennyi ágazatot
érintő és a szabálysértések hátterében álló okokra összpontosító általános
nyomonkövetési auditok különösen fontos szerepet töltenek be a kezelendő
hiányosságok meghatározásában, illetve a korrekciós intézkedések megtételének
biztosításában. A Bizottság egy célértékek és mutatók segítségével folyamatosan
felülvizsgált rendszert működtet, hogy kvantitatív módon vizsgálja a tagállamok
által a korrekciós intézkedések végrehajtása terén elért előrelépést. A
tagállamok ellenőrzési tevékenységeit és jelentéseit kiegészítő
bizottsági auditokról szóló jelentések stabil keretet biztosítanak a tagállamok
ellenőrzési rendszerei hatékonyságának értékeléséhez. A
rendszer lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy szükség esetén megtegye
a megfelelő intézkedéseket azért, hogy elérje a tagállamokban
működő hatósági ellenőrzési és auditrendszerek
továbbfejlesztését. _______________________ MELLÉKLET AZ ÉLELMISZER-BIZTONSÁGI, ÁLLAT-EGÉSZSÉGÜGYI
ÉS ÁLLATJÓLÉTI, VALAMINT NÖVÉNY-EGÉSZSÉGÜGYI UNIÓS JOGSZABÁLYOK VÉGREHAJTÁSÁRÓL
SZÓLÓ KÖZZÉTETT BIZOTTSÁGI ÁGAZATI JELENTÉSEK JEGYZÉKE Jelentés || Jogalap || Közzététel Éves jelentés: A kérődző állatoknak a fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE) jelenléte tekintetében való ellenőrzése és vizsgálata az Európai Unióban || Az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 6. cikkének (4) bekezdése || http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/tse_bse/monitoring_annual_reports_en.htm Uniós összefoglaló jelentés: A zoonózisok, a zoonózis‑kórokozók és az élelmiszerből származó betegségkitörések tendenciái és forrásai az Európai Unióban || A zoonózisok és zoonózis-kórokozók monitoringjáról, a 90/424/EGK tanácsi határozat módosításáról és a 92/117/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 17-i 2003/99/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének (2) bekezdése (az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság [EFSA] mint a jelentés felelőse az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központtal együttműködésben készítette el a jelentést) || http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2090.pdf Éves jelentés: Az élelmiszer- és takarmánybiztonsági riasztási rendszer (RASFF-rendszer) || Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke || http://ec.europa.eu/food/food/rapidalert/rasff_publications_en.htm Jelentés || Jogalap || Közzététel Éves uniós jelentés a növényvédőszer-maradékok értékeinek megfigyeléséről || A növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. február 23-i 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 32. cikke (a jelentés felelőse: EFSA) || http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2430.pdf Éves jelentés az élelmiszer-besugárzásról || Az ionizáló sugárzással kezelt élelmiszerekre és élelmiszer-összetevőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1999. február 22-i 1999/2/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (3) bekezdése || http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/irradiation/index_en.htm Bizottsági szolgálati munkadokumentum a nemzeti szermaradvány-megfigyelési tervek tagállamokban történő végrehajtásáról || Az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intézkedésekről, valamint a 85/358/EGK és 86/469/EGK irányelvek, továbbá a 89/187/EGK és 91/664/EGK határozatok hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelv 8. cikke || http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/residues/control_en.htm Jelentés a tagállamokban a betegségek felszámolását figyelemmel kísérő munkacsoport szakértői alcsoportjainak (szarvasmarha-brucellózis, bárány- és kecskebrucellózis, szarvasmarha-gümőkór és veszettség) üléseiről. || A munkacsoport 2000-ben jött létre az élelmiszer-biztonságról szóló bizottsági fehér könyvben előirányzott fellépés eredményeképpen. || http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/eradication/taskforce_en.htm Állatjólét: a szállításra vonatkozó rendelet || Az állatoknak a szállítás és a kapcsolódó műveletek közbeni védelméről, valamint a 64/432/EGK és a 93/119/EK irányelv és a 1255/97/EK rendelet módosításáról szóló 1/2005/EK tanácsi rendelet 27. cikkének (2) bekezdése || http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/transport/inspections_reports_reg_1_2005_en.htm [1] Az Európai Parlament és a Tanács
882/2004/EK rendelete (2004. április 29.) a takarmány- és
élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére
vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés
ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági
ellenőrzésekről, HL L 191., 2004.4.30. [2] Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete
(2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és
követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról
és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról. [3] A Tanács 834/2007/EK rendelete
(2007. június 28.) az ökológiai termelésről és az ökológiai
termékek címkézéséről és a 2092/91/EGK rendelet hatályon kívül
helyezéséről, HL L 189., 2007.7.20. [4] Az Európai Parlament és a Tanács 1151/2012/EU rendelete
(2012. november 21.) a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek
minőségrendszereiről, HL L 343., 2012.12.14. [5] http://ec.europa.eu/food/fvo/specialreports/index_en.htm [6] http://ec.europa.eu/food/plant/europhyt/interceptions_en.htm [7] Az
Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) és az Európai
Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) tudományos jelentése:
Az Európai Unió összefoglaló jelentése a zoonózisok, a zoonózis-kórokozók és az
élelmiszerből származó betegségkitörések 2010. évi tendenciáiról és
forrásairól
http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2597.pdf