ISSN 1977-0847 |
||
Službeni list Europske unije |
L 87 |
|
![]() |
||
Hrvatsko izdanje |
Zakonodavstvo |
Godište 64. |
Sadržaj |
|
I. Zakonodavni akti |
Stranica |
|
|
UREDBE |
|
|
* |
|
|
|
(1) Tekst značajan za EGP. |
HR |
Akti čiji su naslovi tiskani običnim slovima su oni koji se odnose na svakodnevno upravljanje poljoprivrednim pitanjima, a općenito vrijede ograničeno razdoblje. Naslovi svih drugih akata tiskani su masnim slovima, a prethodi im zvjezdica. |
I. Zakonodavni akti
UREDBE
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/1 |
UREDBA (EU) 2021/444 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2021.
o uspostavi programa Carina za suradnju u području carine i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 1294/2013
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 33., 114. i 207.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1) |
Program Carina 2020. uspostavljen na temelju Uredbe (EU) br. 1294/2013 (3) i njegovi programi prethodnici znatno su doprinijeli olakšavanju i unapređivanju carinske suradnje među carinskim tijelima, kao i izgradnji njihovih administrativnih i ljudskih kapaciteta te kapaciteta u području informacijske tehnologije (IT). S obzirom na to da su mnoge aktivnosti carinskih tijela prekogranične prirode, učinkovitije je i djelotvornije razvijati tu suradnju tako da se državama članicama nudi okvir u kojem može doći do te suradnje uspostavom programa carina na razini Unije, koji provodi Komisija. Nadalje, pokazalo se da je program Carina 2020. troškovno učinkovit te da ima stvarnu dodanu vrijednost za druge okvire carinske suradnje uspostavljene na bilateralnoj ili multilateralnoj osnovi. Osim toga, podupiranjem učinkovite naplate carina u okviru programa Carina 2020. doprinijelo se zaštiti financijskih interesa Unije i država članica. Nadalje, usklađeni carinski postupci važni su za postizanje jednakovrijednih rezultata u sprečavanju prijevara i nezakonitih prekograničnih protoka robe. Stoga je primjereno i učinkovito te u interesu Unije nastaviti financirati aktivnosti u području carinske suradnje uspostavom novog programa, odnosno programa Carina („Program”). |
(2) |
Carinska unija već je pedeset godina jedan od temelja Unije, koja je jedan od najvećih svjetskih trgovinskih blokova. Carinska unija značajan je primjer uspješne integracije Unije i nužna je za pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta u korist poduzeća i građana. Carinska unija znatno se razvila tijekom tog razdoblja i carinska tijela uspješno ispunjavaju širok raspon zadaća na granicama. Zajedničkim radom nastoje olakšati zakonitu i pravednu trgovinu, smanjiti birokraciju, prikupiti prihode za nacionalne proračune i proračun Unije i pomoći u zaštiti stanovništva od terorističkih prijetnji, prijetnji zdravlju i okolišu te drugih prijetnji. Osobito uvođenjem zajedničkog okvira za upravljanje rizicima na razini Unije i kontroliranjem novčanih tokova radi borbe protiv pranja novca i financiranja terorizma, carinska tijela igraju važnu ulogu u borbi protiv terorizma, organiziranog kriminala i nepoštenog tržišnog natjecanja. Imajući u vidu njihov opsežan mandat, carinska tijela u stvarnosti su vodeća tijela za provjeru robe na vanjskim granicama Unije. Snažnija i ambicioznija Unija može se postići samo ako su dostupni potrebni resursi. U tom kontekstu Programom se ne bi trebala obuhvatiti samo carinska suradnja, već bi se trebala i pružiti potpora široj misiji carinskih tijela, kako je predviđeno u članku 3. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), odnosno nadzoru nad međunarodnom trgovinom Unije, doprinoseći na taj način provedbi vanjskih aspekata unutarnjeg tržišta, zajedničke trgovinske politike i ostalih zajedničkih politika Unije koje imaju utjecaj na trgovinu te općoj sigurnosti lanca opskrbe. Stoga bi pravna osnova ove Uredbe trebala obuhvatiti carinsku suradnju, kako je predviđena u članku 33. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), unutarnje tržište kako je predviđeno u članku 114. UFEU-a i zajedničku trgovinsku politiku kako je predviđena u članku 207. UFEU-a. |
(3) |
Programom bi se trebalo pomoći državama članicama i Komisiji pružanjem okvira za djelovanja kojima je cilj poduprijeti carinsku uniju i carinska tijela u njihovu zajedničkom radu i djelovanju kao jedno tijelo; doprinijeti zaštiti financijskih i gospodarskih interesa Unije i njezinih država članica; osiguravati sigurnost i zaštitu Unije i njezinih stanovnika, čime se doprinosi zaštiti potrošača; zaštititi Uniju od nepoštenih i nezakonitih trgovinskih praksi, uz istodobno olakšavanje zakonite poslovne aktivnosti; i olakšati zakonitu trgovinu kako bi poduzeća i građani imali koristi od punog potencijala unutarnjeg tržišta i svjetske trgovine. |
(4) |
Carina je dinamično područje politike koje se suočava s novim izazovima, kao što su globalizacija, novi obrasci prijevara i krijumčarenja te digitalizacija. Ti izazovi povećavaju potražnju za potporom carinskim tijelima i zahtijevaju inovativna rješenja. Oni dodatno ističu potrebu za jačanjem suradnje među carinskim tijelima. |
(5) |
Radi osiguravanja troškovne učinkovitosti Programom bi trebalo iskoristiti moguće sinergije s drugim mjerama Unije u povezanim područjima, kao što su program Fiscalis koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi program „Fiscalis” za suradnju u području oporezivanja, instrument za financijsku potporu namijenjenu opremi za carinske provjere koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi instrumenta za financijsku potporu namijenjenu opremi za carinske provjere u okviru Fonda za integrirano upravljanje granicama („Uredba o instrumentu za opremu za carinske provjere”), program Unije za borbu protiv prijevara koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Programa Unije za borbu protiv prijevara, instrument za financijsku potporu za upravljanje granicama i vize koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi, u okviru Fonda za integrirano upravljanje granicama, instrumenta za financijsku potporu u području upravljanja granicama i viza, Fond za unutarnju sigurnost koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Fonda za unutarnju sigurnost, Program za jedinstveno tržište koji se treba uspostaviti uredbom Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Programa za unutarnje tržište, konkurentnost poduzeća, uključujući mala i srednja poduzeća, područje bilja, životinja, hrane i hrane za životinje te europsku statistiku (Program za jedinstveno tržište), Mehanizam za oporavak i otpornost uspostavljen Uredbom (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća (5) i Instrument za tehničku potporu uspostavljen Uredbom (EU) 2021/240 Europskog parlamenta i Vijeća (6). |
(6) |
Uzimajući u obzir važnost borbe protiv klimatskih promjena te u skladu s obvezama Unije u pogledu provedbe Pariškog sporazuma (7) i u pogledu postizanja ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda iz Programa održivog razvoja do 2030. donesenog 25. rujna 2015., djelovanjima u okviru ove Uredbe trebalo bi doprinijeti ostvarivanju cilja Unije da se najmanje 30 % ukupnog iznosa proračuna Unije troši na potporu klimatskim ciljevima i ambicije Unije da se na bioraznolikost u 2024. troši 7,5 % godišnjeg proračuna Unije te 10 % u 2026. i 2027., uzimajući pritom u obzir postojeća preklapanja između ciljeva u području klime i bioraznolikosti. |
(7) |
Ovom Uredbom utvrđuje se financijska omotnica za Program, koja predstavlja primarni referentni iznos, u smislu točke 18. Međuinstitucijskog sporazuma od 16. prosinca 2020. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju te novim vlastitim sredstvima, uključujući plan za uvođenje novih vlastitih sredstava (8), za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka. Kako bi se smatrali prihvatljivima za financiranje, svi nepredviđeni rashodi trebali bi biti izravno povezani s ciljevima Programa. Financijskom omotnicom Programa trebalo bi moći pokriti nužne i propisno opravdane troškove za upravljanje Programom i evaluaciju njegove uspješnosti, pod uvjetom su te aktivnosti povezane s općim i specifičnim ciljevima Programa. |
(8) |
Kako bi se njime podržao proces pristupanja i pridruživanja trećih zemalja, Program bi, ako su ispunjeni određeni uvjeti, trebao biti otvoren za sudjelovanje zemalja pristupnica, zemalja kandidatkinja, potencijalnih kandidatkinja i zemalja obuhvaćenih Europskom politikom susjedstva. On bi mogao biti otvoren i ostalim trećim zemljama u skladu s uvjetima utvrđenima u posebnim sporazumima Unije i tih zemalja kojima se obuhvaća njihovo sudjelovanje u bilo kojem programu Unije. |
(9) |
Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća (9) („Financijska uredba”) primjenjuje se na Program. Financijskom uredbom utvrđuju se pravila o izvršenju proračuna Unije, među ostalim pravila o bespovratnim sredstvima, nagradama, nabavi, neizravnom upravljanju, financijskim instrumentima, proračunskim jamstvima, financijskoj pomoći i nadoknadi troškova vanjskim stručnjacima. |
(10) |
Na ovu se Uredbu primjenjuju horizontalna financijska pravila koja su Europski parlament i Vijeće donijeli na temelju članka 322. UFEU-a. Ta su pravila utvrđena u Financijskoj uredbi i njima se posebice određuje postupak donošenja i izvršenja proračuna s pomoću bespovratnih sredstava, nabave, nagrada i neizravnog izvršavanja te predviđaju provjere odgovornosti financijskih izvršitelja. Pravila donesena na temelju članka 322. UFEU-a uključuju i opći režim uvjetovanosti za zaštitu proračuna Unije. |
(11) |
Djelovanja provedena u okviru programa Carina 2020. pokazala su se primjerenima pa bi ih stoga trebalo zadržati. Kako bi se osigurala jednostavnija i fleksibilnija provedba Programa, a time i bolje ostvarivanje njegovih ciljeva, djelovanja bi trebalo definirati samo u pogledu ukupnih kategorija s popisom oglednih primjera konkretnih aktivnosti. Programom bi, putem suradnje i izgradnje kapaciteta, trebalo ujedno promicati i podupirati uvođenje i iskorištavanje inovacija radi daljnjeg poboljšavanja sposobnosti za ostvarenje temeljnih prioriteta carine. Djelovanja koja se financiraju iz Programa trebalo bi ukinuti ili prilagoditi kako bi bila učinkovitija ili relevantnija ako se u bilo kojem trenutku pokažu nedostatnima. |
(12) |
Uskoro će se donijeti Uredba o instrumentu za opremu za carinske provjere. Kako bi se očuvala koherentnost i horizontalna koordinacija svih djelovanja u području suradnje u vezi s carinom i opremom za carinske provjere, primjereno je provedbu svih tih djelovanja obuhvatiti jednim pravnim aktom, odnosno ovom Uredbom, koja sadržava jedan skup pravila. Stoga bi instrumentom za financijsku potporu namijenjenu opremi za carinske provjere trebalo podržati samo kupnju, održavanje i poboljšanje prihvatljive opreme za carinske provjere, a Programom bi trebalo poduprijeti sva ostala povezana djelovanja poput djelovanja u području suradnje u procjeni potreba za opremom ili, prema potrebi, osposobljavanja u vezi s kupljenom opremom. |
(13) |
Razmjena carinskih informacija i drugih povezanih informacija ključna je za pravilno funkcioniranje carine i znatno nadilazi razmjene unutar carinske unije. Prilagodbe ili proširenja europskih elektroničkih sustava radi omogućavanja suradnje s trećim zemljama koje ne sudjeluju u Programu i međunarodnim organizacijama mogli bi biti od interesa za Uniju. Stoga bi, ako je to opravdano takvim interesom, odgovarajuće prilagodbe ili proširenja europskih elektroničkih sustava trebali biti prihvatljivi za financiranje u okviru Programa. |
(14) |
Imajući u vidu važnost globalizacije, Programom bi i dalje trebalo predvidjeti mogućnost uključivanja vanjskih stručnjaka u smislu članka 238. Financijske uredbe. Ti vanjski stručnjaci uglavnom bi trebali obuhvaćati predstavnike državnih tijela, uključujući državna tijela trećih zemalja koje ne sudjeluju u Programu, kao i pripadnike akademske zajednice te predstavnike međunarodnih organizacija, gospodarskih subjekata i civilnog društva. Odabir vanjskih stručnjaka za stručne skupine trebao bi se zasnivati na Odluci Komisije od 30. svibnja 2016. o uspostavi horizontalnih pravila o osnivanju i radu stručnih skupina Komisije. Vanjske stručnjake koji u osobnom svojstvu sudjeluju u ad hoc događanjima u okviru Programa, kao što su jednokratni sastanci i konferencije, trebala bi odabrati Komisija, uključujući među stručnjacima koje predlažu zemlje sudionice. Potrebno je osigurati da vanjski stručnjaci koji su imenovani u osobnom svojstvu i koji su dužni djelovati neovisno i u javnom interesu djeluju nepristrani i da ne postoji mogući sukob interesa s njihovim profesionalnim odgovornostima. Informacije o odabiru svih vanjskih stručnjaka i njihovu sudjelovanju trebale bi biti javno dostupne. Pri odabiru vanjskih stručnjaka trebalo bi uzeti u obzir cilj osiguravanja uravnotežene zastupljenosti dionika i načelo rodne ravnopravnosti. |
(15) |
U skladu s obvezom Komisije da osigura koherentnost i pojednostavnjenje programâ financiranja, navedenom u njezinoj Komunikaciji od 19. listopada 2010. pod naslovom „Preispitivanje proračuna EU-a”, sredstva bi se trebala dijeliti s drugim instrumentima financiranja sredstvima Unije ako djelovanja predviđena u okviru Programa imaju ciljeve koji su zajednički za različite instrumente financiranja, pod uvjetom da to ne rezultira dvostrukim financiranjem. Djelovanjima u okviru Programa trebalo bi osigurati koherentnost u upotrebi sredstava Unije kojima se podupiru carinska unija i carinska tijela. |
(16) |
Očekuje se da će djelovanja za izgradnju IT kapaciteta privući najveći udio proračuna u okviru Programa. Među tim djelovanjima za izgradnju IT kapaciteta najveću prednost trebalo bi dati onim djelovanjima povezanima s elektroničkim sustavima koja su potrebna za provedbu carinske unije i izvršavanje misije carinskih tijela. U ovoj bi Uredbi trebalo definirati zajedničku i nacionalnu komponentu europskih elektroničkih sustava. Moguće su kombinacije zajedničkih i nacionalnih komponenata. Nadalje, trebalo bi jasno definirati područje primjene djelovanja i odgovornosti Komisije i država članica. |
(17) |
Ovu bi Uredbu trebalo provoditi s pomoću programâ rada. S obzirom na srednjoročnu i dugoročnu prirodu ciljeva koji se žele postići i oslanjajući se na stečeno iskustvo, programi rada trebali bi moći obuhvaćati nekoliko godina. Prelaskom s godišnjih na višegodišnje programe rada smanjilo bi se administrativno opterećenje i za Komisiju i za države članice. Višegodišnji programi rada trebali ti trajati najviše tri godine. |
(18) |
Djelovanjima koja se provode u okviru Programa trebalo bi uzeti u obzir nalaze i preporuke Europskog revizorskog suda u području carine, osobito tematsko izvješće br. 19/2017 od 5. prosinca 2017. pod naslovom „Uvozni postupci: nedostatci u pravnom okviru i nedjelotvorna provedba utječu na financijske interese EU-a” i tematsko izvješće br. 26/2018 od 10. listopada 2018. pod naslovom „Niz kašnjenja u primjeni carinskih informatičkih sustava: što je pošlo po zlu?”. |
(19) |
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (10). |
(20) |
Na temelju stavaka 22. i 23. Međuinstitucijskog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. (11) trebalo bi provesti evaluaciju Programa na temelju informacija prikupljenih u skladu sa specifičnim zahtjevima u pogledu praćenja, izbjegavajući pritom administrativno opterećenje, osobito za države članice, i prekomjerne propise. Prema potrebi, ti zahtjevi trebali bi uključivati mjerljive pokazatelje kao temelj za usporedivu i potpunu evaluaciju učinaka Programa u praksi. Međuevaluacija i završna evaluacija, koje bi trebalo provesti najkasnije četiri godine nakon početka provedbe odnosno završetka Programa, trebale bi doprinijeti učinkovitu procesu donošenja odluka o suradnji u području carine u okviru sljedećih višegodišnjih financijskih okvira. Stoga je iznimno važno da međuevaluacija i završna evaluacija sadržavaju zadovoljavajuće i dostatne informacije te da se te evaluacije pravodobno dostave. Uz međuevaluaciju i završnu evaluaciju Programa trebalo bi, kao dio sustava za izvješćivanje o uspješnosti, izdavati i godišnja izvješća o napretku radi praćenja provedbe Programa. Ta izvješća trebala bi uključivati sažetak stečenog iskustva i, prema potrebi, prepreka i nedostataka na koje se naišlo u kontekstu aktivnosti Programa koje su se odvijale u relevantnoj godini. Ta godišnja izvješća o napretku trebalo bi priopćiti Europskom parlamentu i Vijeću. |
(21) |
Kako bi se primjereno odgovorilo na promjene u prioritetima politika, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u pogledu izmjene popisa pokazatelja za mjerenje ostvarivanja specifičnih ciljeva Programa te u pogledu dopune ove Uredbe odredbama o uspostavi okvira za praćenje i evaluaciju. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata. |
(22) |
U skladu s Financijskom uredbom, Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (12) i uredbama Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (13), (Euratom, EZ) br. 2185/96 (14) i (EU) 2017/1939 (15) financijski interesi Unije trebaju biti zaštićeni razmjernim mjerama, među ostalim mjerama koje se odnose na sprečavanje, otkrivanje, ispravljanje i ispitivanje nepravilnosti, uključujući prijevare, na povrat izgubljenih, pogrešno plaćenih ili nepravilno upotrijebljenih sredstava te, prema potrebi, na izricanje administrativnih sankcija. Osobito, u skladu s uredbama (Euratom, EZ) br. 2185/96 i (EU, Euratom) br. 883/2013 Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) ovlašten je provoditi administrativne istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, radi utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili bilo koje druge nezakonite aktivnosti, koje utječu na financijske interese Unije. Ured europskog javnog tužitelja (EPPO) ovlašten je, u skladu s Uredbom (EU) 2017/1939, provoditi istrage i kazneni progon kaznenih djela koja utječu na financijske interese Unije, kako su predviđena u Direktivi (EU) 2017/1371 Europskog parlamenta i Vijeća (16). U skladu s Financijskom uredbom svaka osoba ili svaki subjekt koji prima sredstva Unije treba u potpunosti surađivati u zaštiti financijskih interesa Unije, dodijeliti potrebna prava i potreban pristup Komisiji, OLAF-u, Revizorskom sudu i, u pogledu onih država članica koje sudjeluju u pojačanoj suradnji na temelju Uredbe (EU) 2017/1939, EPPO-u, te osigurati da svaka treća strana koja je uključena u izvršenje sredstava Unije dodijeli jednakovrijedna prava. |
(23) |
Treće zemlje mogu sudjelovati u Programu na temelju odluke donesene na temelju međunarodnog sporazuma ili na temelju drugih pravnih instrumenata. U ovu bi Uredbu trebalo unijeti posebnu odredbu kojom se od trećih zemalja zahtijeva da dodijele odgovornom dužnosniku za ovjeravanje, OLAF-u i Revizorskom sudu potrebna prava i potreban pristup koji se zahtijevaju za sveobuhvatno izvršavanje njihovih ovlasti. |
(24) |
Prihvatljive troškove trebalo bi odrediti s obzirom na prirodu prihvatljivih djelovanja te bi oni trebali uključivati, među ostalim, putne troškove i troškove boravka sudionika koji sudjeluju u sastancima i sličnim događanjima ili troškove povezane s organizacijom događanja. Financiranje u okviru Programa trebalo bi podlijegati načelima navedenima u Financijskoj uredbi kao što su jednako postupanje, proporcionalnost i transparentnost te bi njime trebalo osigurati optimalnu upotrebu financijskih sredstava Programa za postizanje ciljeva Programa. |
(25) |
Vrste financiranja i načine izvršenja u okviru ove Uredbe trebalo bi odabrati na osnovi toga u kojoj je mjeri njima moguće postići specifične ciljeve djelovanja i ostvariti zacrtane rezultate, uzimajući u obzir posebice troškove provjera, administrativno opterećenje i očekivani rizik neusklađenosti. Te vrste financiranja i ti načini izvršenja trebali bi obuhvaćati razmatranje upotrebe jednokratnih iznosa, paušalnih stopa i jediničnih troškova te financiranje koje nije povezano s troškovima kako je navedeno u članku 125. stavku 1. Financijske uredbe. |
(26) |
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, odnosno uspostavu programa Unije za suradnju u području carine, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog njezina opsega i učinaka on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje tog cilja. |
(27) |
Kako bi se osigurao kontinuitet pružanja potpore u relevantnom području politike i omogućio početak provedbe od početka višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2021. – 2027., ova bi Uredba trebala hitno stupiti na snagu te bi se trebala primjenjivati, s retroaktivnim učinkom, od 1. siječnja 2021. |
(28) |
Ovom se Uredbom zamjenjuje Uredba (EU) br. 1294/2013, koju bi stoga trebalo staviti izvan snage, |
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom uspostavlja program Carina za suradnju u području carine („Program”) za razdoblje od 1. siječnja 2021. do 31. prosinca 2027. Trajanje Programa usklađeno je s trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira.
Ovom Uredbom utvrđuju se ciljevi Programa, proračun za razdoblje od 2021. do 2027., oblici financiranja sredstvima Unije i pravila za osiguravanje takvog financiranja.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1. |
„carinska tijela” znači carinska tijela kako su definirana u članku 5. točki 1. Uredbe (EU) br. 952/2013; |
2. |
„europski elektronički sustavi” znači elektronički sustavi potrebni za carinsku uniju i izvršavanje zadaća carinskih tijela, osobito elektronički sustavi iz članka 16. stavka 1. te članaka 278. i 280. Uredbe (EU) br. 952/2013, članka 8. Uredbe (EU) 2019/880 Europskog parlamenta i Vijeća (17) i drugih odredaba prava Unije kojima se uređuju elektronički sustavi u carinske svrhe, uključujući međunarodne sporazume, kao što je Carinska konvencija o međunarodnom prijevozu robe uz primjenu karneta TIR (Konvencija TIR) (18); |
3. |
„zajednička komponenta” znači komponenta europskih elektroničkih sustava razvijena na razini Unije, koja je dostupna svim državama članicama ili koju je Komisija utvrdila kao zajedničku komponentu zbog učinkovitosti, sigurnosti i racionalizacije; |
4. |
„nacionalna komponenta” znači komponenta europskih elektroničkih sustava razvijena na nacionalnoj razini, koja je dostupna u državi članici koja je izradila tu komponentu ili doprinijela njezinoj zajedničkoj izradi; |
5. |
„treća zemlja” znači zemlja koja nije država članica Unije. |
Članak 3.
Ciljevi Programa
1. Opći je cilj Programa potpora carinskoj uniji i carinskim tijelima u njihovu zajedničkom radu i djelovanju kao jedno tijelo kako bi se zaštitili financijski i gospodarski interesi Unije i njezinih država članica, osigurala sigurnost i zaštita unutar Unije te kako bi se Unija zaštitila od nepoštene i nezakonite trgovine, uz istodobno olakšavanje zakonite poslovne aktivnosti.
2. Specifični su ciljevi Programa pružanje potpore:
(a) |
pripremi i ujednačenoj provedbi carinskog zakonodavstva i politike; |
(b) |
carinskoj suradnji; |
(c) |
izgradnji administrativnih i IT kapaciteta, uključujući osobne kompetencije i osposobljavanje, kao i razvoj i rad europskih elektroničkih sustava; |
(d) |
inovacijama u području carinske politike. |
Članak 4.
Proračun
1. Financijska omotnica za provedbu Programa za razdoblje 2021. – 2027. iznosi 950 000 000 EUR u tekućim cijenama.
2. Iznosom iz stavka 1. mogu se pokrivati i troškovi za pripremu, praćenje, kontrolu, reviziju, evaluaciju i druge aktivnosti upravljanja Programom te evaluacije ostvarivanja njegovih ciljeva. Njime se mogu pokrivati troškovi povezani sa studijama, sastancima stručnjaka, informacijskim i komunikacijskim djelovanjima povezanima s ciljevima Programa te troškovi povezani s mrežama informacijske tehnologije s naglaskom na obradu i razmjenu informacija, uključujući institucijske alate informacijske tehnologije i drugu tehničku i administrativnu pomoć potrebnu u vezi s upravljanjem Programom.
Članak 5.
Sudjelovanje trećih zemalja u Programu
Program je otvoren za sudjelovanje sljedećih trećih zemalja:
(a) |
zemalja pristupnica, zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja, u skladu s općim načelima i općim uvjetima za sudjelovanje tih zemalja u programima Unije koji su uspostavljeni u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje ili u sličnim sporazumima te u skladu s posebnim uvjetima utvrđenima u sporazumima između Unije i tih zemalja; |
(b) |
zemalja obuhvaćenih europskom politikom susjedstva, u skladu s općim načelima i općim uvjetima za sudjelovanje tih zemalja u programima Unije koji su uspostavljeni u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje ili u sličnim sporazumima te u skladu s posebnim uvjetima utvrđenima u sporazumima između Unije i tih zemalja; |
(c) |
ostalih trećih zemalja, u skladu s uvjetima utvrđenima u posebnom sporazumu o sudjelovanju određene treće zemlje u bilo kojem programu Unije pod uvjetom da se tim sporazumom:
|
Doprinosi iz prvog stavka točke (c) podtočke ii. čine namjenske prihode u skladu s člankom 21. stavkom 5. Financijske uredbe.
Članak 6.
Provedba i oblici financiranja sredstvima Unije
1. Program se provodi u okviru izravnog upravljanja u skladu s Financijskom uredbom.
2. Programom se može omogućiti financiranje u bilo kojem obliku utvrđenom u Financijskoj uredbi, posebice u obliku bespovratnih sredstava, nagrada, nabave te nadoknade putnih troškova i troškova boravka vanjskih stručnjaka.
POGLAVLJE II.
PRIHVATLJIVOST
Članak 7.
Prihvatljiva djelovanja
1. Samo djelovanja kojima se provode ciljevi navedeni u članku 3. prihvatljiva su za financiranje.
2. Djelovanja koja nadopunjuju ili podupiru djelovanja kojima se provode ciljevi navedeni u Uredbi o instrumentu za opremu za carinske provjere također su prihvatljiva za financiranje u okviru Programa.
3. Djelovanja iz stavaka 1. i 2. uključuju sljedeće:
(a) |
sastanke i slična ad hoc događanja; |
(b) |
strukturiranu suradnju u okviru projekata, kao što je razvoj IT-a koji u suradnji provodi skupina država članica; |
(c) |
djelovanja za izgradnju IT kapaciteta, posebno za razvoj i rad europskih elektroničkih sustava; |
(d) |
djelovanja za razvoj osobnih kompetencija i druga djelovanja za izgradnju kapaciteta, uključujući osposobljavanje i razmjenu najboljih praksi; |
(e) |
potporna i druga djelovanja, među ostalim:
|
Prilog I. sadržava netaksativan popis mogućih oblika djelovanja iz prvog podstavka točaka (a), (b) i (d).
4. Ako su od interesa za Uniju, za financiranje su prihvatljiva djelovanja koja se sastoje od razvoja, uvođenja, održavanja i rada prilagodbi ili proširenja zajedničkih komponenata europskih elektroničkih sustava radi omogućavanja suradnje s trećim zemljama koje ne sudjeluju u Programu ili s međunarodnim organizacijama. Komisija uspostavlja potrebne administrativne aranžmane koji mogu obuhvaćati zahtjev financijskog doprinosa dotičnih trećih strana tim djelovanjima.
5. Ako se djelovanje za izgradnju IT kapaciteta iz stavka 3. prvog podstavka točke (c) ovog članka odnosi na razvoj i rad europskog elektroničkog sustava, za financiranje u okviru Programa prihvatljivi su samo troškovi povezani s odgovornostima dodijeljenima Komisiji na temelju članka 11. stavka 2. Države članice snose troškove povezane s odgovornostima koje su im dodijeljene na temelju članka 11. stavka 3.
Članak 8.
Vanjski stručnjaci
1. Ako je to korisno za dovršetak djelovanja kojim se provode ciljevi navedeni u članku 3., predstavnici državnih tijela, uključujući one iz trećih zemalja koje ne sudjeluju u Programu, pripadnici akademske zajednice i predstavnici međunarodnih i drugih relevantnih organizacija, predstavnici gospodarskih subjekata, predstavnici organizacija koje zastupaju gospodarske subjekte te predstavnici civilnog društva mogu u svojstvu vanjskih stručnjaka sudjelovati u takvim djelovanjima.
2. Troškovi vanjskih stručnjaka iz stavka 1. ovog članka prihvatljivi su za nadoknadu troškova u okviru Programa u skladu s člankom 238. Financijske uredbe.
3. Vanjske stručnjake za stručne skupine odabire Komisija, uključujući među stručnjacima koje predlažu države članice.
Vanjske stručnjake koji u osobnom svojstvu sudjeluju u ad hoc događanjima u okviru Programa, kao što su jednokratni sastanci i konferencije, odabire Komisija, uključujući među stručnjacima koje predlažu zemlje sudionice.
Vanjski stručnjaci odabiru se na temelju njihovih vještina, iskustva i znanja relevantnih za određeno djelovanje te u skladu s potrebama. Komisija procjenjuje, među ostalim, nepristranost vanjskih stručnjaka koji su imenovani u osobnom svojstvu i koji su dužni djelovati neovisno i u javnom interesu te nepostojanje sukobâ interesa s njihovim profesionalnim odgovornostima.
POGLAVLJE III.
BESPOVRATNA SREDSTVA
Članak 9.
Dodjela, komplementarnost i kombinirano financiranje
1. Bespovratna sredstva u okviru Programa dodjeljuju se te se njima upravlja u skladu s glavom VIII. Financijske uredbe.
2. Za djelovanje za koje je primljen doprinos na temelju Programa može se primiti doprinos i iz drugog programa Unije, pod uvjetom da se doprinosima ne pokrivaju isti troškovi. Na odgovarajući doprinos djelovanju primjenjuju se pravila relevantnog programa Unije. Kumulativno financiranje ne smije premašiti ukupne prihvatljive troškove djelovanja. Potpora iz različitih programa Unije može se izračunati razmjerno u skladu s dokumentima u kojima su utvrđeni uvjeti za potporu.
3. U skladu s člankom 195. prvim stavkom točkom (f) Financijske uredbe, bespovratna sredstva dodjeljuju se bez poziva na podnošenje prijedlogâ ako su prihvatljivi subjekti carinska tijela zemalja sudionica, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 5. ove Uredbe.
4. Rad odbora za evaluaciju iz članka 150. Financijske uredbe temelji se na općim načelima koja se primjenjuju na bespovratna sredstva utvrđenima u članku 188. Financijske uredbe, a posebno na načelima jednakog postupanja i transparentnosti utvrđenima u članku 188. točkama (a) i (b) Financijske uredbe, kao i na načelu nediskriminacije.
5. Odbor za evaluaciju ocjenjuje prijedloge na temelju kriterijâ za dodjelu, uzimajući u obzir, prema potrebi, relevantnost predloženog djelovanja s obzirom na ciljeve koji se žele postići, kvalitetu predloženog djelovanja, njegov učinak, uključujući njegov gospodarski i socijalni učinak i učinak na okoliš, te njegov proračun i troškovnu učinkovitost.
Članak 10.
Stopa sufinanciranja
1. Odstupajući od članka 190. Financijske uredbe, iz Programa se može financirati do 100 % ukupnih prihvatljivih troškova djelovanja.
2. Primjenjiva stopa sufinanciranja za djelovanja za koja je potrebna dodjela bespovratnih sredstava određuje se u višegodišnjim programima rada iz članka 12.
POGLAVLJE IV.
POSEBNE ODREDBE ZA DJELOVANJA ZA IZGRADNJU IT KAPACITETA
Članak 11.
Odgovornosti
1. Komisija i države članice zajednički i u skladu s relevantnim odredbama prava Unije iz definicije u članku 2. točki 2. osiguravaju razvoj i rad europskih elektroničkih sustava, uključujući njihovo osmišljavanje, specifikacije, ispitivanje sukladnosti, uvođenje, održavanje, razvoj, modernizaciju, sigurnost, osiguranje kvalitete i kontrolu kvalitete.
2. Komisija posebno osigurava sljedeće:
(a) |
razvoj i rad zajedničkih komponenata; |
(b) |
sveukupnu koordinaciju razvoja i rada europskih elektroničkih sustava s ciljem postizanja njihove operabilnosti, kiberotpornosti, međupovezanosti, stalnog poboljšanja i sinkronizirane provedbe te, u okviru te sveukupne koordinacije, olakšavanje učinkovite i brze komunikacije s državama članicama i među njima o pitanjima povezanima s tim sustavima; |
(c) |
koordinaciju europskih elektroničkih sustava na razini Unije s ciljem njihova promicanja i provedbe na nacionalnoj razini; |
(d) |
koordinaciju razvoja i rada europskih elektroničkih sustava u pogledu njihove interakcije s trećim stranama, osim djelovanja osmišljenih za ispunjavanje nacionalnih zahtjeva; |
(e) |
koordinaciju europskih elektroničkih sustava s ostalim relevantnim djelovanjima koja se odnose na e-upravu na razini Unije; |
(f) |
pravodobnu i transparentnu komunikaciju s dionicima koji su povezani s provedbom europskih elektroničkih sustava na razini Unije i država članica, posebice u pogledu kašnjenja u provedbi zajedničkih i nacionalnih komponenata. |
3. Države članice posebno osiguravaju sljedeće:
(a) |
razvoj i rad nacionalnih komponenata; |
(b) |
koordinaciju razvoja i rada nacionalnih komponenata na nacionalnoj razini; |
(c) |
koordinaciju europskih elektroničkih sustava s ostalim relevantnim djelovanjima koja se odnose na e-upravu na nacionalnoj razini; |
(d) |
redovito dostavljanje informacija Komisiji o mjerama koje su poduzete kako bi se dotičnim carinskim tijelima ili gospodarskim subjektima omogućila potpuna i učinkovita uporaba europskih elektroničkih sustava; |
(e) |
provedbu europskih elektroničkih sustava na nacionalnoj razini. |
4. Komisija objavljuje i redovito ažurira, u informativne svrhe, okvirni popis europskih elektroničkih sustava koji se financiraju u okviru Programa.
POGLAVLJE V.
PROGRAMIRANJE, PRAĆENJE, EVALUACIJA I KONTROLA
Članak 12.
Program rada
1. Program se provodi putem višegodišnjih programa rada iz članka 110. stavka 2. Financijske uredbe.
2. Kako bi se osigurala provedba Programa i ne dovodeći u pitanje Financijsku uredbu, Komisija donosi provedbene akte kojima se uspostavljaju višegodišnji programi rada. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 17. stavka 2.
3. Višegodišnji programi rada usmjereni su na ostvarivanje ciljeva navedenih u članku 3. putem djelovanjâ u skladu s člankom 7. U njima se, prema potrebi, utvrđuje ukupni iznos plana financiranja za sva djelovanja te se u njima utvrđuju:
(a) |
za svako djelovanje:
|
(b) |
za bespovratna sredstva, najviša moguća stopa sufinanciranja iz članka 10. stavka 2. i, prema potrebi, ključni kriteriji za dodjelu koji se trebaju primjenjivati. |
Članak 13.
Praćenje i izvješćivanje
1. Pokazatelji za izvješćivanje o napretku Programa prema ostvarivanju općih i specifičnih ciljeva iz članka 3. navedeni su u Prilogu II.
2. Kako bi se osigurala djelotvorna procjena napretka Programa prema ostvarenju njegovih ciljeva, Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 16. kako bi izmijenila Prilog II. u pogledu pokazatelja, kada se to smatra potrebnim, te kako bi dopunila ovu Uredbu odredbama o uspostavi okvira za praćenje i evaluaciju.
3. Sustavom za izvješćivanje o uspješnosti osigurava se da se podaci za praćenje provedbe i rezultatâ Programa prikupljaju učinkovito, djelotvorno i pravodobno. U tu se svrhu za primatelje sredstava Unije uvode razmjerni zahtjevi u pogledu izvješćivanja.
Članak 14.
Evaluacija
1. Evaluacije se provode pravodobno kako bi se mogle upotrijebiti u okviru procesa donošenja odluka.
2. Komisija provodi međuevaluaciju Programa nakon što postane dostupno dovoljno informacija o njegovoj provedbi, a najkasnije četiri godine nakon početka te provedbe. U okviru međuevaluacije Komisija procjenjuje uspješnost Programa, uključujući aspekte kao što su djelotvornost, učinkovitost, koherentnost, relevantnost, sinergije unutar Programa i dodana vrijednost Unije.
3. Na kraju provedbe Programa, a najkasnije četiri godine nakon završetka razdoblja navedenog u članku 1., Komisija provodi završnu evaluaciju Programa.
4. Komisija priopćuje zaključke evaluacija, popraćene svojim primjedbama i stečenim iskustvom, Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija.
Članak 15.
Zaštita financijskih interesa Unije
Ako treća zemlja sudjeluje u Programu prema odluci donesenoj na temelju međunarodnog sporazuma ili sudjeluje na temelju bilo kojeg drugog pravnog instrumenta, ta treća zemlja odgovornom dužnosniku za ovjeravanje, OLAF-u i Revizorskom sudu dodjeljuje potrebna prava i potreban pristup koji se zahtijevaju za sveobuhvatno izvršavanje njihovih ovlasti. Kada je riječ o OLAF-u, takva prava uključuju pravo provedbe istraga, među ostalim provjera i inspekcija na terenu, kako je predviđeno u Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013.
POGLAVLJE VI.
IZVRŠAVANJE DELEGIRANJA OVLASTI I POSTUPAK ODBORA
Članak 16.
Izvršavanje delegiranja ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 13. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji do 31. prosinca 2027. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije tog datuma. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 13. stavka 2. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Prije donošenja delegiranog akta Komisija se savjetuje sa stručnjacima koje je imenovala svaka država članica u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016.
5. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
6. Delegirani akt donesen na temelju članka 13. stavka 2. stupa na snagu ako ni Europski parlament ni Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnesu prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 17.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže odbor koji se naziva „Odbor programa Carina”. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 18.
Informiranje, komunikacija i promidžba
1. Primatelji sredstava Unije priznaju podrijetlo i osiguravaju vidljivost tih sredstava, posebice pri promicanju djelovanja i njihovih rezultata, pružanjem koherentnih, djelotvornih i razmjernih ciljanih informacija različitoj publici, među ostalim medijima i javnosti.
2. Komisija provodi informacijska i komunikacijska djelovanja koja se odnose na Program, na djelovanja poduzeta na temelju Programa i na postignute rezultate.
3. Financijska sredstva dodijeljena Programu također doprinose institucijskom priopćavanju političkih prioriteta Unije, ako se ti prioriteti odnose na ciljeve iz članka 3.
Članak 19.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EU) br. 1294/2013 stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2021.
Članak 20.
Prijelazne odredbe
1. Ova Uredba ne utječe na nastavak ili izmjenu djelovanja započetih na temelju Uredbe (EU) br. 1294/2013, koja se nastavlja primjenjivati na ta djelovanja do njihova zaključenja.
2. Iz financijske omotnice za Program mogu se također pokriti troškovi tehničke i administrativne pomoći koji su potrebni radi osiguravanja prijelaza između Programa i mjera donesenih na temelju Uredbe (EU) br. 1294/2013.
3. Ako je to potrebno, odobrena sredstva mogu se unijeti u proračun Unije nakon 2027. radi pokrivanja troškova predviđenih u članku 4. stavku 2. kako bi se omogućilo upravljanje djelovanjima koja nisu dovršena do 31. prosinca 2027.
Članak 21.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2021.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. ožujka 2021.
Za Europski parliament
Predsjednik
D. M. SASSOLI
Za Vijeće
Predsjednica
A. P. ZACARIAS
(1) SL C 62, 15.2.2019., str. 45.
(2) Stajalište Europskog parlamenta od 16. travnja 2019. (još nije objavljeno u Službenom listu) i stajalište Vijeća u prvom čitanju od 1. ožujka 2021. (SL C 86, 12.3.2021., str. 1.). Stajalište Europskog parlamenta od 10. ožujka 2021. (još nije objavljeno u Službenom listu).
(3) Uredba (EU) br. 1294/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o uspostavi programa djelovanja za carinu u Europskoj uniji za razdoblje 2014. – 2020. (Carina 2020.) i stavljanju izvan snage Odluke br. 624/2007/EZ (SL L 347, 20.12.2013., str. 209.).
(4) Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269, 10.10.2013., str. 1.).
(5) Uredba (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 2021. o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost (SL L 57, 18.2.2021., str. 17.).
(6) Uredba (EU) 2021/240 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. veljače 2021. o uspostavi Instrumenta za tehničku potporu (SL L 57, 18.2.2021., str. 1.).
(7) SL L 282, 19.10.2016., str. 4.
(8) SL L 433 I, 22.12.2020., str. 28.
(9) Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL L 193, 30.7.2018., str. 1).
(10) Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
(11) SL L 123, 12.5.2016., str. 1.
(12) Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL L 248, 18.9.2013., str. 1.).
(13) Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, 23.12.1995., str. 1.).
(14) Uredba Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (SL L 292, 15.11.1996., str. 2.).
(15) Uredba Vijeća (EU) 2017/1939 od 12. listopada 2017. o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja („EPPO”) (SL L 283, 31.10.2017., str. 1.).
(16) Direktiva (EU) 2017/1371 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2017. o suzbijanju prijevara počinjenih protiv financijskih interesa Unije kaznenopravnim sredstvima (SL L 198, 28.7.2017., str. 29.).
(17) Uredba (EU) 2019/880 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o unosu i uvozu kulturnih dobara (SL L 151, 7.6.2019., str. 1.).
PRILOG I.
NETAKSATIVAN POPIS MOGUĆIH OBLIKA DJELOVANJA IZ ČLANKA 7. STAVKA 3. PRVOG PODSTAVKA TOČAKA (A), (B) I (D)
Djelovanja iz članka 7. stavka 3. prvog podstavka točaka (a), (b) i (d) mogu, među ostalim, biti u jednom od sljedećih oblika:
1. |
Sastanci i slična ad hoc događanja
|
2. |
Strukturirana suradnja u okviru projekata
|
3. |
Djelovanja za razvoj osobnih kompetencija i druga djelovanja za izgradnju kapaciteta
|
PRILOG II.
POKAZATELJI IZ ČLANKA 13. STAVKA 1.
Za izvješćivanje o napretku Programa prema ostvarivanju općih i specifičnih ciljeva navedenih u članku 3. upotrebljavaju se sljedeći pokazatelji:
A. |
Izgradnja kapaciteta (administrativnih, ljudskih i IT kapaciteta)
|
B. |
Razmjena znanja i umrežavanje
|
II. Nezakonodavni akti
UREDBE
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/17 |
UREDBA VIJEĆA (EU) 2021/445
od 12. ožujka 2021.
o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 270/2011 o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 215.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća (ZVSP) 2021/449 od 12. ožujka 2021. o stavljanju izvan snage Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (1),
uzimajući u obzir zajednički prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1) |
Vijeće je 21. ožujka 2011. donijelo Odluku 2011/172/ZVSP (2). |
(2) |
Uredbom Vijeća (EU) br. 270/2011 (3) provodi se Odluka 2011/172/ZVSP. |
(3) |
Vijeće je 12. ožujka 2021. donijelo Odluku (ZVSP) 2021/449, kojom je stavljena izvan snage Odluka 2011/172/ZVSP. |
(4) |
Uredbu (EU) br. 270/2011 trebalo bi stoga staviti izvan snage, |
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EU) br. 270/2011 stavlja se izvan snage.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2021.
Za Vijeće
Predsjednica
A. P. ZACARIAS
(1) Vidjeti stranicu 46 ovoga Službenog lista.
(2) Odluka Vijeća 2011/172/ZVSP od 21. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 76, 22.3.2011., str. 63.).
(3) Uredba Vijeća (EU) br. 270/2011 od 21. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja usmjerenima protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 76, 22.3.2011., str. 4.).
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/19 |
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) 2021/446
od 12. ožujka 2021.
o provedbi Uredbe (EU) br. 269/2014 o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 269/2014 od 17. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (1), a posebno njezin članak 14. stavke 1. i 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
budući da:
(1) |
Vijeće je 17. ožujka 2014. donijelo Uredbu (EU) br. 269/2014. |
(2) |
Na temelju preispitivanja koje je provelo Vijeće trebalo bi izmijeniti podatke koji se odnose na 14 pojedinaca i 13 subjekata iz Priloga I. Uredbi (EU) br. 269/2014. |
(3) |
Prilog I. Uredbi (EU) br. 269/2014 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti, |
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog I. Uredbi (EU) br. 269/2014 mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2021.
Za Vijeće
Predsjednica
A. P. ZACARIAS
PRILOG
U Prilogu I. Uredbi (EU) br. 269/2014 unosi koji se odnose na osobe i subjekte navedene u nastavku zamjenjuju se sljedećim unosima:
|
Osobe
|
|
Subjekti
|
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/29 |
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2021/447
оd 12. ožujka 2021.
o utvrđivanju revidiranih referentnih vrijednosti za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica za razdoblje od 2021. do 2025. na temelju članka 10.a stavka 2. Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Unije i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (1), a posebno njezin članak 10.a stavak 2. treći podstavak,
budući da:
(1) |
Komisija je Odlukom 2011/278/EU (2) utvrdila 54 referentne vrijednosti koje služe kao osnova za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica („referentne vrijednosti”) i vrijednosti tih referentnih vrijednosti za razdoblje od 2013. do 2020. Delegiranom uredbom Komisije (EU)°2019/331 (3) stavljena je izvan snage i zamijenjena Odluka 2011/278/EU od 1. siječnja 2021. te su utvrđene identične polazišne vrijednosti za utvrđivanje godišnjih stopa smanjenja za svako ažuriranje referentnih vrijednosti za razdoblje od 2021. do 2030. |
(2) |
U mjeri u kojoj je to izvedivo, 54 referentne vrijednosti u Odluci 2011/278/EU utvrđene su na temelju podataka o učinkovitosti pojedinačnih postrojenja u pogledu emisija stakleničkih plinova koje su dostavile europske sektorske udruge na temelju pravila koja je definirala Komisija u smjernicama i takozvanim „sektorskim pravilnicima”. Budući da se prikupljaju na dobrovoljnoj osnovi, podaci nisu dostupni za sva predmetna postrojenja. Budući da se emisije po pojedinačnim proizvodima u predmetnim postrojenjima koja proizvode više proizvoda nisu mogle rasporediti u danom vremenskom okviru, na podacima iz postrojenjâ koja proizvode jedan proizvod temelji se 14 referentnih vrijednosti za proizvod. Zbog nedostatka podataka iz pojedinačnih postrojenja, pet referentnih vrijednosti za proizvod te referentne vrijednosti za toplinu i gorivo temelje se na informacijama iz Referentnih dokumenata o najboljim raspoloživim tehnikama (BREF) ili iz druge literature. Četiri referentne vrijednosti za proizvod temelje se na drugim referentnim vrijednostima za proizvod kako bi se osigurali ravnopravni uvjeti za proizvođače istih ili sličnih proizvoda. |
(3) |
Revidirane referentne vrijednosti trebaju se utvrditi na temelju potvrđenih informacija o učinkovitosti postrojenja u pogledu stakleničkih plinova dostavljenih na temelju članka 11. Direktive 2003/87/EZ za 2016. i 2017. Za svaku referentnu vrijednost izračunava se prosječna uspješnost 10 % najučinkovitijih postrojenja 2016. i 2017. Na temelju usporedbe tih vrijednosti s referentnim vrijednostima utvrđenima u Odluci 2011/278/EU koje se temelje na podacima o uspješnosti za 2007. i 2008., godišnje stope smanjenja treba utvrditi za svaku referentnu vrijednost za devetogodišnje razdoblje od 2007./2008. do 2016./2017. Te se godišnje stope smanjenja zatim upotrebljavaju za izračun ekstrapolacijom odgovarajućih smanjenja referentnih vrijednosti za 15-godišnje razdoblje od 2007./2008. do 2022./2023. U skladu s člankom 10.a stavkom 2. Direktive 2003/87/EZ primijenjeno smanjenje tijekom 15-godišnjeg razdoblja ne bi trebalo biti niže od 3 % ni više od 24 %. Posebne odredbe primjenjuju se za ažuriranje referentnih vrijednosti za aromate, vodik, sintezni plin i vrući metal. |
(4) |
U skladu s člankom 11. stavkom 1. Direktive 2003/87/EZ države članice su do 30. rujna 2019. Komisiji dostavile popis postrojenja koji sadržava informacije relevantne za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica. Kako bi se uvjerila da se vrijednosti referentnih vrijednosti temelje na točnim podacima, Komisija je provela temeljite provjere potpunosti i dosljednosti podataka relevantnih za besplatnu dodjelu emisijskih jedinica korištenjem, među ostalim, automatiziranih alata. Komisija je od predmetnih nadležnih tijela prema potrebi zatražila pojašnjenja i ispravke. Kao rezultat tog postupka Komisija je dobila točan, dosljedan i usporediv skup podataka o učinkovitosti svih stacionarnih postrojenja obuhvaćenih Direktivom 2003/87/EZ u pogledu stakleničkih plinova. Na temelju tog skupa visokokvalitetnih podataka revidirane su sve 54 referentne vrijednosti za razdoblje od 2021. do 2025. Podaci iz svih potpostrojenja obuhvaćenih definicijom određene referentne vrijednosti, kako je utvrđeno u Prilogu I. Delegiranoj uredbi (EU) 2019/331, upotrijebljeni su za utvrđivanje prosječne uspješnosti 10 % najučinkovitijih postrojenja 2016. i 2017., kako je utvrđeno u članku 10.a stavku 2. Direktive 2003/87/EZ i uvodnoj izjavi (11) Direktive (EU) 2018/410 Europskog parlamenta i Vijeća (4). |
(5) |
Člankom 27. Direktive 2003/87/EZ utvrđuje se da države članice pod određenim uvjetima mogu iz ETS-a EU-a isključiti postrojenja koja su izvijestila o emisijama manjima od 25 000 tona ekvivalenta ugljikova dioksida, pri čemu se u njima odvija proces izgaranja i imaju nazivnu ulaznu toplinsku snagu manju od 35 MW, bez emisija iz biomase. Člankom 27.a Direktive 2003/87/EZ utvrđuje se da je državama članicama dopušteno i da iz ETS-a EU-a isključe postrojenja koja su izvijestila o emisijama manjima od 2 500 tona ekvivalenta ugljikova dioksida, ne računajući emisije iz biomase. Nekoliko država članica odlučilo je na temelju tih odredbi isključiti postrojenja iz ETS-a EU-a u razdoblju od 2021. do 2025. Ta postrojenja ne bi trebalo uzimati u obzir pri utvrđivanju revidiranih referentnih vrijednosti. |
(6) |
Delegirana uredba (EU) 2019/331 sadržava pravila za utvrđivanje emisija na razini potpostrojenja kako bi se osigurala dosljedna obrada emisija povezanih s preuzimanjem, isporukom i internom proizvodnjom mjerljive topline, otpadnih plinova koji sadržavaju ugljik i prenesenog CO2. U tu su svrhu utvrđeni relevantni emisijski faktori primjenom referentnih vrijednosti za toplinu i gorivo, koje su zatim ažurirane primjenom utvrđenih godišnjih stopa smanjenja. Za preuzetu toplinu s nepoznatim ili nejasno definiranim emisijskim faktorima i za isporučenu toplinu upotrijebljena je vrijednost od 53,3 t ekvivalenta CO2/TJ. Ta vrijednost dobivena je primjenom godišnje stope smanjenja od 1,6 % na referentnu vrijednost za toplinu za devetogodišnje razdoblje od 2007./2008. do 2016./2017. Za isporuke otpadnog plina, vrijednost od 37,4 t ekvivalenta CO2/TJ oduzeta je od stvarnog emisijskog faktora otpadnog plina. Ta vrijednost odgovara emisijskom faktoru prirodnog plina (56,1 t ekvivalenta CO2/TJ) pomnoženom s faktorom 0,667, kojim se iskazuje razlika u učinkovitosti između korištenja otpadnog plina i korištenja referentnog prirodnog plina. Za preuzimanja otpadnog plina upotrijebljena je vrijednost od 48,0 t ekvivalenta CO2/TJ. Ta vrijednost dobivena je primjenom godišnje stope smanjenja od 1,6 % na referentnu vrijednost za gorivo za devetogodišnje razdoblje od 2007./2008. do 2016./2017. |
(7) |
U slučaju potpostrojenja koja preuzimaju međuproizvode čija je proizvodnja obuhvaćena granicama sustava relevantne referentne vrijednosti za proizvod i u kojima nije bilo moguće utvrditi emisije stakleničkih plinova povezane s proizvodnjom tih međuproizvoda na temelju dostavljenih podataka, pri utvrđivanju revidiranih referentnih vrijednosti ne bi trebalo uzimati u obzir učinkovitost predmetnih potpostrojenja u pogledu stakleničkih plinova. To se odnosi na ažuriranje referentnih vrijednosti za rafinerijske proizvode, vrući metal, sinterirano dolomitno vapno, amonijak, vodik i kalciniranu sodu. U slučaju potpostrojenja koja isporučuju međuproizvode i u kojima nije bilo moguće utvrditi emisije stakleničkih plinova povezane s daljnjim procesima na temelju dostavljenih podataka, pri utvrđivanju revidiranih referentnih vrijednosti ne bi trebalo uzimati u obzir učinkovitost predmetnih potpostrojenja u pogledu stakleničkih plinova. To se odnosi na ažuriranje referentnih vrijednosti za rafinerijske proizvode i vrući metal. |
(8) |
Metodologija za pripisivanje emisija potpostrojenjima utvrđena u Delegiranoj uredbi (EU) 2019/331 može dovesti do negativnih učinkovitosti u pogledu stakleničkih plinova u slučajevima u kojima se toplina proizvedena upotrebom goriva s niskim emisijskim faktorom isporučuje drugim potpostrojenjima ili postrojenjima. U tim bi se slučajevima učinkovitost predmetnog postrojenja u pogledu stakleničkih plinova trebala postaviti na nulu za potrebe utvrđivanja revidiranih referentnih vrijednosti. |
(9) |
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene, |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Revidirane referentne vrijednosti navedene u Prilogu primjenjuju se na usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica za razdoblje od 2021. do 2025.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2021.
Za Komisiju
Predsjednica
Ursula VON DER LEYEN
(1) SL L 275, 25.10.2003., str. 32.
(2) Odluka Komisije 2011/278/EU od 27. travnja 2011. o utvrđivanju prijelaznih propisa na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 130, 17.5.2011., str. 1.).
(3) Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/331 od 19. prosinca 2018. o utvrđivanju prijelaznih pravila na razini Unije za usklađenu besplatnu dodjelu emisijskih jedinica na temelju članka 10.a Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 59, 27.2.2019., str. 8.).
(4) Direktiva (EU) 2018/410 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2018. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ radi poboljšanja troškovno učinkovitih smanjenja emisija i ulaganja za niske emisije ugljika te Odluke (EU) 2015/1814 (SL L 76, 19.3.2018., str. 3.).
PRILOG
Referentne vrijednosti
Za potrebe ovog Priloga primjenjuju se definicije proizvoda, procesa i emisija obuhvaćenih referentnom vrijednošću (granice sustava) utvrđene u Prilogu I. Delegiranoj uredbi (EU) 2019/331.
1. Referentne vrijednosti za proizvod ne uzimajući u obzir zamjenjivost goriva i električne energije
Referentna vrijednost za proizvod |
Prosječna vrijednost 10 % najučinkovitijih postrojenja 2016. i 2017. (t ekvivalenta CO2/t) |
Referenta vrijednost (emisijske jedinice/t) za razdoblje od 2021. do 2025. |
Koks |
0,144 |
0,217 |
Sinterirana ruda |
0,163 |
0,157 |
Vrući metal |
1,331 |
1,288 |
Pretpečena anoda |
0,317 |
0,312 |
Aluminij |
1,484 |
1,464 |
Sivi cementni klinker |
0,722 |
0,693 |
Bijeli cementni klinker |
0,973 |
0,957 |
Vapno |
0,746 |
0,725 |
Dolomitno vapno |
0,881 |
0,815 |
Sinterirano dolomitno vapno |
1,441 |
1,406 |
Float-staklo |
0,421 |
0,399 |
Boce i staklenke od neobojenog stakla |
0,323 |
0,290 |
Boce i staklenke od obojenog stakla |
0,265 |
0,237 |
Proizvodi od beskonačnog staklenog vlakna |
0,290 |
0,309 |
Fasadna opeka |
0,094 |
0,106 |
Blokovi za popločivanje |
0,140 |
0,146 |
Krovni crijep |
0,130 |
0,120 |
Prah osušen raspršivanjem |
0,050 |
0,058 |
Gips |
0,048 |
0,047 |
Sušeni sekundarni gips |
0,008 |
0,013 |
Kratkovlaknata sulfatna celuloza |
0,000 |
0,091 |
Dugovlaknata sulfatna celuloza |
0,001 |
0,046 |
Sulfitna celuloza, termomehanička i mehanička celuloza |
0,000 |
0,015 |
Celuloza od oporabljenog papira |
0,000 |
0,030 |
Novinski papir |
0,007 |
0,226 |
Nepremazani fini papir |
0,011 |
0,242 |
Premazani fini papir |
0,043 |
0,242 |
Upijajući papir |
0,139 |
0,254 |
Testliner i fluting |
0,071 |
0,188 |
Nepremazani karton |
0,009 |
0,180 |
Premazani karton |
0,011 |
0,207 |
Dušična kiselina |
0,038 |
0,230 |
Adipinska kiselina |
0,32 |
2,12 |
Vinilklorid monomer (VKM) |
0,171 |
0,155 |
Fenol/aceton |
0,244 |
0,230 |
S-PVC |
0,073 |
0,066 |
E-PVC |
0,103 |
0,181 |
Kalcinirana soda |
0,789 |
0,753 |
2. Referentne vrijednosti za proizvod uzimajući u obzir zamjenjivost goriva i električne energije
Referentna vrijednost za proizvod |
Prosječna vrijednost 10 % najučinkovitijih postrojenja 2016. i 2017. (t ekvivalenta CO2/t) |
Referenta vrijednost (emisijske jedinice/t) za razdoblje od 2021. do 2025. |
Rafinerijski proizvodi |
0,0255 |
0,0228 |
Ugljični čelik iz elektrolučne peći (EAF) |
0,209 |
0,215 |
Visokolegirani čelik iz elektrolučne peći (EAF) |
0,266 |
0,268 |
Lijevanje željeza |
0,299 |
0,282 |
Mineralna vuna |
0,595 |
0,536 |
Gipsane ploče |
0,119 |
0,110 |
Čađa |
1,141 |
1,485 |
Amonijak |
1,604 |
1,570 |
Parno krekiranje |
0,693 |
0,681 |
Aromati |
0,0072 |
0,0228 |
Stiren |
0,419 |
0,401 |
Vodik |
4,09 |
6,84 |
Sintezni plin |
0,009 |
0,187 |
Etilen-oksid/etilen-glikoli |
0,314 |
0,389 |
3. Referentne vrijednosti za toplinu i gorivo
Referentna vrijednost |
Prosječna vrijednost 10 % najučinkovitijih postrojenja 2016. i 2017. (t ekvivalenta CO2/TJ) |
Referenta vrijednost (emisijske jedinice/TJ) za razdoblje od 2021. do 2025. |
Referentna vrijednost za toplinu |
1,6 |
47,3 |
Referentna vrijednost za gorivo |
34,3 |
42,6 |
ODLUKE
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/35 |
ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2021/448
od 12. ožujka 2021.
o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
budući da:
(1) |
Vijeće je 17. ožujka 2014. donijelo Odluku 2014/145/ZVSP (1). |
(2) |
Vijeće je 10. rujna 2020. donijelo Odluku (ZVSP) 2020/1269 (2) kojom su mjere predviđene u Odluci 2014/145/ZVSP produljene za dodatnih šest mjeseci. |
(3) |
S obzirom na nastavak podrivanja ili ugrožavanja teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i neovisnosti Ukrajine, Odluku 2014/145/ZVSP trebalo bi produljiti za dodatnih šest mjeseci. |
(4) |
Vijeće je preispitalo pojedinačna uvrštenja na popis navedena u Prilogu Odluci 2014/145/ZVSP i odlučilo izmijeniti podatke koji se odnose na 14 osoba i 13 subjekata. |
(5) |
Odluku 2014/145/ZVSP trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti, |
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odluka 2014/145/ZVSP mijenja se kako slijedi:
1. |
u članku 6. drugi stavak zamjenjuje se sljedećim: „Ova Odluka primjenjuje se do 15. rujna 2021.”; |
2. |
Prilog se mijenja kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci. |
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2021.
Za Vijeće
Predsjednica
A. P. ZACARIAS
(1) Odluka Vijeća 2014/145/ZVSP od 17. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine (SL L 78, 17.3.2014., str. 16.).
(2) Odluka Vijeća (ZVSP) 2020/1269 od 10. rujna 2020. o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine (SL L 298, 11.9.2020., str. 23.).
PRILOG
U Prilogu Odluci 2014/145/ZVSP unosi koji se odnose na osobe i subjekte navedene u nastavku zamjenjuju se sljedećim unosima:
|
Osobe
|
|
Subjekti
|
15.3.2021 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 87/46 |
ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2021/449
od 12. ožujka 2021.
o stavljanju izvan snage Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
budući da:
(1) |
Vijeće je 21. ožujka 2011. donijelo Odluku 2011/172/ZVSP (1) o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu. |
(2) |
Odlukom 2011/172/ZVSP predviđa se zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora određenih osoba za koje je utvrđeno da su odgovorne za nezakonito prisvajanje državnih sredstava Egipta te s njima povezanih fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela. |
(3) |
Nakon preispitivanja Odluke 2011/172/ZVSP provedenog u skladu s njezinim člankom 5., postojeće mjere ograničavanja trebalo bi ukinuti. |
(4) |
Odluku 2011/172/ZVSP trebalo bi stoga staviti izvan snage, |
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odluka 2011/172/ZVSP stavlja se izvan snage.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2021.
Za Vijeće
Predsjednica
A. P. ZACARIAS
(1) Odluka Vijeća 2011/172/ZVSP od 21. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu (SL L 76, 22.3.2011., str. 63.).