ISSN 1977-1088 |
||
Službeni list Europske unije |
C 110 |
|
![]() |
||
Hrvatsko izdanje |
Informacije i objave |
Godište 62. |
Sadržaj |
Stranica |
|
|
I. Rezolucije, preporuke i mišljenja |
|
|
MIŠLJENJA |
|
|
Europski gospodarski i socijalni odbor |
|
|
539. plenarno zasjedanje EGSO-a, 12.12.2018.–13.12.2018. |
|
2019/C 110/01 |
||
2019/C 110/02 |
||
2019/C 110/03 |
||
2019/C 110/04 |
||
2019/C 110/05 |
||
2019/C 110/06 |
|
III Pripremni akti |
|
|
EUROPSKI GOSPODARSKI I SOCIJALNI ODBOR |
|
|
539. plenarno zasjedanje EGSO-a, 12.12.2018.–13.12.2018. |
|
2019/C 110/07 |
||
2019/C 110/08 |
||
2019/C 110/09 |
||
2019/C 110/10 |
||
2019/C 110/11 |
||
2019/C 110/12 |
||
2019/C 110/13 |
||
2019/C 110/14 |
||
2019/C 110/15 |
||
2019/C 110/16 |
||
2019/C 110/17 |
||
2019/C 110/18 |
||
2019/C 110/19 |
||
2019/C 110/20 |
||
2019/C 110/21 |
||
2019/C 110/22 |
||
2019/C 110/23 |
||
2019/C 110/24 |
||
2019/C 110/25 |
||
2019/C 110/26 |
||
2019/C 110/27 |
||
2019/C 110/28 |
||
2019/C 110/29 |
HR |
|
I. Rezolucije, preporuke i mišljenja
MIŠLJENJA
Europski gospodarski i socijalni odbor
539. plenarno zasjedanje EGSO-a, 12.12.2018.–13.12.2018.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/1 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o troškovima „ne-imigracije” i neintegracije
(samoinicijativno mišljenje)
(2019/C 110/01)
Izvjestitelj: |
Pavel TRANTINA |
Suizvjestitelj: |
José Antonio MORENO DÍAZ |
Odluka Plenarne skupštine: |
15.2.2018. |
Pravni temelj: |
pravilo 29. stavak 2. Poslovnika |
|
(samoinicijativno mišljenje) |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
7.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
149/09/13 |
1. Sažetak zaključaka i preporuka
1.1. |
EGSO smatra da imigracija pozitivno utječe na rast stanovništva i radne snage. Ako prirodni rast stanovništva postane negativan, imigracija bi mogla pomoći u održavanju postojanosti ukupnog broja stanovnika i radne snage. Doduše, imigracija nije konačno rješenje za svladavanje posljedica demografskog starenja u Europi. Međutim, mogla bi biti rješenje i za nedostatak radne snage i vještina koji nije povezan s demografskim procesima. |
1.2. |
Scenarij u kojem u Europi nema imigracije značio bi sljedeće:
|
1.3. |
S druge strane, u zemljama domaćinima mogu se utvrditi sljedeći potencijali u pogledu migracija: mogu se popuniti slobodna radna mjesta i osigurati vještine koje nedostaju te se može održati gospodarski rast i pružanje usluga sve starijem stanovništvu kad na lokalnoj razini nema dovoljno mladih ljudi. Manjak sredstava za mirovine može se prevladati uz pomoć doprinosa novih mladih radnika migranata. Imigranti donose energiju i inovacije. Kulturna i etnička raznolikost obogaćuju zemlje domaćine. Moguć je oporavak područja s visokom stopom depopulacije, a to obuhvaća mogućnost preobrazbe škola. Zemlje podrijetla imaju koristi od novčanih doznaka (sredstva koja migranti šalju kući), koje nadmašuju inozemnu pomoć. Migranti koji se vraćaju sa sobom donose ušteđevinu, vještine i međunarodne kontakte. |
1.4. |
Za ostvarivanje punog potencijala migracija potreban je pristup kojim se, između ostaloga, bolje iskorištavaju vještine migrantskog stanovništva. EGSO je uvjeren da se to mora podržati odgovarajućim politikama i mehanizmima priznavanja vještina te poziva EU i države članice da pruže potporu za njihov brzi razvoj. K tome, odgovarajuća provedba partnerstava za vještine sa zemljama koje nisu članice EU-a bila bi uzajamno korisna za EU i za zemlje podrijetla migranata. |
1.5. |
EU bi trebao usvojiti politike i mjere kojima se podržava sigurna, propisna i zakonita migracija te jačaju uključenost i socijalna kohezija. |
1.6. |
Neintegracija donosi gospodarske, društveno-kulturne i političke rizike i troškove. Stoga su ulaganja u integraciju migranata najbolje osiguranje od potencijalnih budućih troškova, problema i napetosti. Javnim bi se politikama trebali uzimati u obzir strahovi, bojazni i brige različitih skupina stanovništva u društvima EU-a kako bi se izbjegla antieuropska i ksenofobna retorika. U tu bi svrhu relevantne politike trebale sadržavati jasan, dosljedan i obrazložen skup obveza u pogledu samih migranata, ali jednako tako i dosljednu osudu antimigrantske retorike i ponašanja. |
1.7. |
EGSO naglašava činjenicu da je promicanje integracije presudno za jačanje temeljnih vrijednosti i načela EU-a, pri čemu su od ključne važnosti raznolikost, jednakost i nediskriminacija. Integracija se odnosi na cijelo društvo, uključujući migrante koji se nastanjuju u zemlji domaćinu, bez obzira na njihov status ili podrijetlo. Unatoč tomu, potrebne su posebne politike za osobito ranjive osobe (kao što su izbjeglice), a najbolji rezultati mogli bi se postići prilagođenom ciljanom potporom utemeljenom na zajednici, a ne jednoobraznim pristupom za sve. Stoga je iznimno važno da države članice EU-a uče jedna od druge i iskreno nastoje poticati okruženje u kojemu se može postići integracija migranata i u kojem se izbjegavaju rizici. |
2. Kontekst i ciljevi mišljenja
2.1. |
Najveći priljev migranata u Europu od Drugog svjetskog rata izazvao je zabrinutost među građanima u pogledu nekontroliranih migratornih tokova i istaknuo važnost zajedničkog pristupa u borbi protiv nezakonite migracije i osiguravanja sposobnosti EU-a da djeluje. Države članice suočavaju se s izazovima u pogledu upravljanja, financiranja i informiranja na području migracija te s bojaznima građana u vezi s tim. Dok neki političari iskorištavaju to stanje, EGSO je uvjeren da je hitno potrebno promijeniti diskurs o migracijama i vratiti se na racionalnu raspravu na osnovi činjenica. Izbjeglice i migrante ne treba doživljavati kao prijetnju, već kao priliku za europski gospodarski i socijalni model. |
2.2. |
Trenutačnim politikama u okviru kojih se pitanje nadzora migracija stavlja u sam vrh programa vanjskih poslova potkopava se položaj EU-a u vanjskim odnosima, što ga čini podložnim ucjenama i manje vjerodostojnim u pogledu pitanja ljudskih prava. EGSO je uvjeren da EU i države članice moraju nadići trenutačni model i zajamčiti promicanje zakonitih načina ulaska kojima se olakšava propisna migracija i uspješno uključivanje. Sigurne i zakonite rute mogu smanjiti pritisak na sustav azila EU-a. |
2.3. |
Istovremeno, sve dok tržišta EU-a potiču potražnju za radnom snagom, postojat će migracije: zakonite ili druge. Barem u nekim zanimanjima ta će se potražnja povećati (u sektoru skrbi, radu u kućanstvu, socijalnim uslugama, graditeljstvu itd.) (1). |
2.4. |
Tijekom Dana civilnog društva 2017., održanih u lipnju, visoka predstavnica Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku Federica Mogherini održala je uvodni govor o temi „Globalna Europa i njezina uloga u ostvarivanju mira i stabilnosti” (2). U njemu je istaknula da su Europi migracije potrebne iz gospodarskih i kulturnih razloga. Predložila je da EGSO izradi studiju ili izvješće o troškovima „ne-migracije” s obzirom na njezin dojam da bi određeni sektori europskih gospodarstava propali kad bi odjednom nestali svi migranti. U izvješću bi se iznijela stajališta gospodarskih i socijalnih aktera o tome kako bi Europa izgledala bez migranata. Ovo samoinicijativno mišljenje odgovor je na njezinu zamisao. |
2.5. |
Migracija ima mnoštvo lica: može biti zakonita, nezakonita ili, kao protekle tri godine, nakon rata u Siriji i drugim dijelovima svijeta, humanitarna. Migracijski tokovi ujedno su miješani pa migracija radne snage može biti migracija sezonske radne snage, manualne radne snage ili visokokvalificirane radne snage. Ovaj dokument uglavnom se odnosi na sigurnu i propisnu migraciju radne snage uz potporu EU-a (i s time povezano spajanje obitelji); međutim, uzimaju se u obzir i drugi oblici imigracije u EU i mogući doprinos migranata koji dolaze u okviru (privremene) humanitarne migracije (tražitelji azila) i nezakonite migracije. |
3. Opće napomene
3.1. Demografija – starenje stanovništva i pad broja stanovnika u EU-u
3.1.1. |
Na početku 21. stoljeća Europa se suočava sa starenjem stanovništva, stagnacijom ili čak smanjivanjem broja autohtonog stanovništva, visokom nezaposlenošću i – u nekim svojim ključnim članicama – sporim gospodarskim rastom. Istodobno je Europa i dalje jedno od glavnih odredišta migracija (3). |
3.1.2. |
Promjene u brojnosti radne snage predstavljaju jedan od glavnih izazova s kojima se suočava Europska unija. Iako se ponuda radne snage (brojnost radne snage) ne razvija neovisno o potražnji za radnom snagom, njezine buduće putanje mogu se procijeniti kombiniranjem različitih scenarija uključenosti radne snage u tržište rada s predviđanjima demografskog razvoja, kako su utvrdili autori publikacije European Demographic Data Sheet 2018 („Europski demografski podaci za 2018.”) (4). Trenutačna radna snaga u Europskoj uniji obuhvaća 245 milijuna radnika. Kako bi se procijenila buduća ponuda radne snage do 2060., autori su definirali tri scenarija uključenosti radne snage koji obuhvaćaju 214, 227 ili 245 milijuna radnika. |
3.1.3. |
Naša predviđanja, kao što su predviđanja koje je Europska komisija predstavila u informativnom članku za Socijalni samit u Göteborgu 2017., upućuju na to da će 2060. na svaku stariju osobu biti dvije radno sposobne osobe. Danas ih je četiri. To predstavlja veliku opasnost za održavanje europskog socijalnog modela kakav danas poznajemo. |
3.1.4. |
S druge strane, imigracija pozitivno utječe na rast stanovništva i radne snage. Ako prirodni rast stanovništva postane negativan, imigracija bi mogla pomoći u održavanju postojanosti ukupnog broja stanovnika i radne snage. Imigracija bi također mogla biti rješenje za nedostatak radne snage i vještina koji nije povezan s demografskim procesima. Međutim, kao što je navedeno u izvješću The costs and benefits of European immigration („Troškovi i koristi europske imigracije”) (5) Hamburškog instituta za svjetsko gospodarstvo, imigracija nije konačno rješenje za svladavanje posljedica demografskog starenja u Europi (budući da i migranti stare). |
3.2. Potencijal migracije radne snage iz trećih zemalja
Mogu se utvrditi sljedeći učinci (6):
3.2.1. |
na zemlje domaćine:
|
3.2.2. |
na zemlje podrijetla:
|
4. Troškovi „ne-imigracije”
4.1. Održavanje gospodarskog rasta i zadovoljavanje potreba tržišta rada
4.1.1. |
Imigracija iz zemalja izvan EU-a ima i izravan i neizravan učinak na gospodarski rast: čini se da postoji jasna veza između rasta radne snage zahvaljujući imigraciji i ukupnog rasta BDP-a. Na primjer, u posljednjih nekoliko godina Švedska je odobrila tisuće radnih dozvola za IT stručnjake, berače bobičastog voća i kuhare. Imigracija radne snage u znatnoj mjeri doprinosi švedskom gospodarstvu: poduzeća koja zapošljavaju radnike imigrante rastu brže od drugih sličnih poduzeća. Godišnji doprinos radnika migranata iz zemalja izvan EU-a/EGP-a švedskom BDP-u premašuje 1 000 milijuna EUR, a ujedno iznosi i više od 400 milijuna EUR u prihodima od poreza (8). |
4.1.2. |
U razdoblju od 2004. do 2014. europska se radna snaga zahvaljujući migrantskom stanovništvu povećala za 70 % (9). Teško je točno utvrditi kakav bi učinak nedostatak radne snage tih razmjera imao na europsko gospodarstvo i pojedinačne države članice. Nadalje, stanovnici stranog podrijetla obično se integriraju u tržišne niše (segmentacija) koje ubrzano rastu ili su u padu, čime se osigurava veća fleksibilnost u zadovoljavanju potražnje tržišta rada EU-a. |
4.1.3. |
Slično tome, migrantsko stanovništvo utječe na sliku stanja svake zemlje u pogledu zapošljavanja tako što pridonosi potrošnji i stvaranju novih radnih mjesta. Migranti poduzetnici doprinose gospodarskom rastu i zapošljavanju, često obnovom zanemarenih obrta i zanimanja, te sve više sudjeluju u pružanju robe i usluga s dodanom vrijednošću (10). EGSO stoga preporučuje da se „kreativnost i inovacijski kapacitet” migranata poduzetnika osnaži poduzimanjem posebnih mjera na razini EU-a, država članica i na lokalnoj razini. Time bi se iskorijenila diskriminacija i stvorili jednaki uvjeti za sve kako bi oni mogli doprinijeti uključivom rastu i kvalitetnim radnim mjestima (11). |
4.1.4. |
EGSO smatra i da bi poduzeća socijalne ekonomije mogla poticati i podupirati ne samo nova radna mjesta nego i poduzetništvo i pristup migranata izvan EU-a gospodarskim djelatnostima, s obzirom na osobitu sklonost tih poduzeća djelovanju u području skrbi i u aktivnostima ekonomije dijeljenja i kružnog gospodarstva (12). |
4.1.5. |
Mjerenje fiskalnog učinka imigracije složeno je pitanje. Međutim, OECD tvrdi (13) da su migranti sveukupno imali neutralan fiskalni učinak u posljednjih 50 godina– odnosno da su svi troškovi koje su možda stvorili pokriveni iz dobiti ostvarene prikupljenim porezima i pristojbama. |
4.1.6. |
U istraživačkoj studiji (14) koju je priredio Oxford Economics iznesen je zaključak da su radnici migranti pomogli održati odgovarajuću ponudu radne snage za poticanje snažnog gospodarskog rasta u razdoblju 2004. – 2008. Čini se da je dostupnost migrantske radne snage bila odlučujuća za opstanak nekih poduzeća ili za izbjegavanje potrebe za preseljenjem proizvodnje u inozemstvo (autori citiraju ispitivanje u kojemu je sudjelovalo 600 poduzeća i u kojemu je 31 % ispitanika izjavilo da su migranti bili važni za opstanak njihove organizacije, pri čemu je u zdravstvenoj i socijalnoj skrbi te poljoprivredi taj postotak iznosio 50 %). |
4.1.7. |
Jasno je da imigracija može biti gospodarski korisna i za zemlje podrijetla i za zemlje domaćine. Međutim, s obzirom na postojeće gospodarske i trgovinske strukture, najviše koristi imaju bogate i moćne zemlje. Migracije imaju potencijal i za povezivanje ljudi na kulturnom polju te za promicanje razumijevanja, ali ako se ne nastoje odagnati nesporazumi, predrasude ili neutemeljena uvjerenja lokalnog stanovništva, ali i migrantskih zajednica, dolazi do trzavica. |
4.2. Osiguravanje vještina koje nedostaju
4.2.1. |
Prema podacima studije Instituta za tržišno gospodarstvo (IME) (15), koju je naručio EGSO i koja je objavljena 24. srpnja 2018., europsko gospodarstvo općenito svake godine gubi više od 5 % produktivnosti zbog neusklađenosti između vještina radnika i potreba tržišta rada. Studija je pokazala da to predstavlja gubitak od 80 eurocenta za svaki sat rada. Najviše su pogođena zanimanja u sektoru informacijske tehnologije i komunikacija, liječnici i, općenito, područja znanosti, tehnologije i inženjerstva. Taj fenomen također zahvaća učitelje, medicinske sestre i primalje. Autori tvrde da se taj trend pogoršava zbog demografskog pada i razvoja tehnologije. Problem manjka vještina mogao bi se djelomično riješiti migracijom radne snage. |
4.2.2. |
Međutim, za ostvarivanje punog potencijala migracija u tom području potreban je pristup kojim se, između ostaloga, bolje iskorištavaju vještine i kvalifikacije migrantskog stanovništva. Migranti su obično prekvalificirani za radna mjesta koja im se nude (16). |
4.2.3. |
Vještine koje nedostaju djelomice se mogu osigurati samo ako se imigrantima priznaju vještine i kvalifikacije. Međutim, mehanizmi priznavanja u EU-u još su u razvoju i ovise o državama članicama. Države članice i akteri na terenu nedovoljno koriste Alat EU-a za profiliranje vještina. Međutim, postoje nevladine inicijative, kao što su kompetencijske kartice zaklade Bertelsmann Stiftung ili strukovna samoprocjena na internetu (17). |
4.2.4. |
Odgovarajuća provedba partnerstva za vještine sa zemljama koje nisu članice EU-a bila bi uzajamno korisna za EU i zemlje podrijetla migranata. |
4.3. Održavanje sektora skrbi
4.3.1. |
Manjak ponude na tržištu rada u sektoru zdravstvene zaštite predstavlja „tempiranu bombu”. Kriza i dalje traje (18), a nedostatak radne snage bit će sve veći ako se ne osmisle odgovarajuća rješenja na razini politika. Europska komisija još je 1994. utvrdila da je skrb strateški sektor. Godine 2010. upozorila je da će 2020. nedostajati dva milijuna zdravstvenih djelatnika ako se ne poduzmu hitne mjere za rješavanje problema manjka gotovo jednog milijuna radnika u sektoru dugotrajne skrbi (19). |
4.3.2. |
U mnogim državama članicama vlada pomanjkanje radne snage u zdravstvu. Zapošljavanje njegovatelja s važećim ispravama i bez njih ublažava problem manjka djelatnika u sektoru skrbi. Sustavi skrbi u južnoj Europi u posebno se velikoj mjeri oslanjaju na njegovatelje koji žive u kućanstvu. U Italiji, primjerice, migranti koji rade kao njegovatelji koji žive u kućanstvu čine tri četvrtine radne snage u području kućne njege (20). |
4.3.3. |
Zemlje središnje i istočne Europe također su pogođene pomanjkanjem radne snage u sektoru skrbi kao i sve većom potražnjom za skrbi u zapadnoj Europi. Primjerice, mnogi njegovatelji odlaze iz Poljske u druge zemlje, premda u Poljskoj vlada nestašica radne snage u sektoru skrbi. Tu nestašicu kompenzira radna snaga koja u Poljsku dolazi iz Ukrajine i drugih zemalja izvan EU-a (21). |
4.3.4. |
Važno je istaknuti i znatan gospodarski doprinos žena migrantkinja obiteljima i zajednicama kroz plaćeni rad te potrebu da se riješi pitanje neravnopravnosti muškaraca i žena na tržištu rada (22). Istraživanja pokazuju da je većina radnica migrantkinja zaposlena u zanimanjima uslužnog sektora (npr. u pripremi i dostavi hrane i pića, radu u kućanstvu i zdravstvenoj skrbi). Nezakoniti rad, podzaposlenost i zapošljavanje na temelju privremenih ugovora mogli bi žene migrantkinje dovesti u nepovoljan položaj na tržištima rada EU-a te bi se trebale dodatno razraditi mjere za jamčenje jednakog postupanja i osiguravanje zaštite ranjivih osoba. |
4.4. Rješavanje problema depopulacije ruralnih i udaljenih područja
4.4.1. |
U ruralnim, planinskim i otočnim područjima dolazi do gubitka stanovništva, što prouzročuje silaznu gospodarsku i socijalnu putanju koja dobiva na zamahu sa sve većom migracijom ljudi u gradove. Gubitkom stanovništva smanjuje se količina novca koji cirkulira unutar zajednice, što pak utječe na održivost lokalnih poduzeća, trgovina i prometnih veza te na dostupnost neophodne infrastrukture i usluga. |
4.4.2. |
U nekim područjima u EU-u, na primjer u Irskoj ili Brandenburgu, depopulacija se rješava naseljavanjem migranata. U slučaju poljoprivrede, na primjer, doprinos migrantske radne snage u Sjevernoj Irskoj bio je ključan za opstanak tog sektora koji ima ozbiljne probleme u pogledu ponude i starenja radne snage. Migrantsko stanovništvo spremno je prihvatiti radna mjesta s plaćama i radnim uvjetima koje je odbilo lokalno stanovništvo te živjeti u selima kojima prijeti velika opasnost od gubitka stanovništva, unatoč činjenici da je možda riječ o vrlo nereguliranom sektoru u kojemu postoji opasnost od izrabljivanja radne snage (23). |
4.4.3. |
U okviru politike ruralnog razvoja EU-a lokalnim ruralnim zajednicama nudi se pomoć u vezi s priljevom migranata. Brojne organizacije za ruralni razvoj istaknule su mjere pomoći koje ta ruralna područja mogu ponuditi migrantima, čiji bi dolazak mogao imati važnu ulogu u revitalizaciji područja koja se suočavaju s manjkom stanovništva i/ili gospodarskim padom. U studiji iz 2017. Europski parlament naglasio je važnost pružanja potpore uključivanju migranata u društvo i na tržište rada (24). |
4.5. Razmatranje kulturne raznolikosti
4.5.1. |
Nedostatak migrantskog stanovništva bio bi na štetu raznolikosti u zemljama EU-a, a to bi dovelo do ksenofobnog i samozadovoljnog diskursa koji je u suprotnosti s vodećim načelima EU-a. Nadalje, izgubili bismo doprinos širenju vrijednosti kao što su jednako postupanje i nediskriminacija, a to je područje u kojemu je vidljivost migrantskog stanovništva pridonijela postizanju napretka u posljednjih nekoliko godina. |
4.6. |
Iz svih gore navedenih razloga, ideju o „ne-imigraciji” u EU potrebno je odbaciti kao nerealan, neprovediv i izuzetno štetan scenarij. |
5. Troškovi neintegracije (i kako ih izbjeći)
5.1. |
Kako bi se, u skladu s prethodno navedenim, ostvario puni potencijal migracija u Europu te istodobno smanjili povezani dugoročni rizici i društveno-gospodarski troškovi koji se mogu izbjeći, od ključne je važnosti uspostaviti uvjete za uspješnu integraciju migranata. |
5.2. |
Glavne točke relevantne za razumijevanje tog koncepta u EU-u navedene su u Osnovnim zajedničkim načelima politike integracije useljenika u Europskoj uniji, koje je Vijeće donijelo 2004 (25). U tom se dokumentu integracija definira kao „dinamičan, dvosmjeran proces uzajamne prilagodbe između svih imigranata i stanovnika država članica”. To je u suprotnosti s raširenim pogrešnim shvaćanjem integracije kao asimilacije – jednostranog procesa u kojemu pojedinci napuštaju svoja nacionalna i kulturna obilježja i zamjenjuju ih nacionalnim i kulturnim obilježjima svoje nove zemlje boravišta (26). Međutim, kao što se ponovno ističe u Akcijskom planu EU-a za integraciju državljana trećih zemalja iz 2016., ključan je element života i sudjelovanja u EU-u razumijevanje i prihvaćanje njegovih temeljnih vrijednosti (27). |
5.3. |
Potrebno je naglasiti da se integracija odnosi na sve migrante koji se nastanjuju u zemlji domaćinu, bez obzira na njihov status ili podrijetlo. Unatoč tomu, potrebne su posebne politike za osobito osjetljive ljude (kao što su izbjeglice), a najbolji rezultati mogli bi se postići pristupom utemeljenim na zajednici, a ne jednoobraznim pristupom za sve. |
5.4. |
Zapošljavanje je ključan dio procesa integracije. Stoga države članice i gospodarski i socijalni partneri uključivanje migranata na tržište rada smatraju prioritetom. Potražnja za radnicima migrantima i dalje je jedan od glavnih pokretača imigracije. |
5.5. |
Među ostalim osnovnim varijablama koje određuju integraciju migranata u zemlji domaćinu jesu: sigurnost i predvidivost migracijskog statusa, mogućnosti i prepreke u pogledu dobivanja državljanstva, mogućnosti za spajanje obitelji, dostupnost jezičnih tečajeva, zahtjevi u pogledu poznavanja jezika i kulture, politička prava te opća otvorenost bilo kojeg društva i njegova spremnost da prihvati migrante, pomaže im i komunicira s njima, kao i obrnuto. |
5.6. |
Osim toga, integracija migranata usko je povezana s brojnim politikama koje se, među ostalim, odnose na zaštitu na radnom mjestu, stanovanje, zdravstvenu skrb, obrazovanje, prava žena, jednakost i nediskriminaciju. |
5.7. |
U nastojanju kvantificiranja važećih politika uspostavljen je indeks politika za integraciju migranata (MIPEX), koji pruža usporedive podatke o državama članicama EU-a i nekoliko drugih zemalja (28). Rezultati tog indeksa upućuju na postojeće razlike između država članica, uključujući stalnu podjelu na Istok i Zapad. |
5.8. |
Slijedi li se logika scenarija „neintegracije migranata”, mogu se utvrditi sljedeći rizici i/ili troškovi: |
5.8.1.
— |
isključenost migranata iz formalne radne snage (i porast neprijavljenog rada) |
— |
porast troškova rješavanja socijalnih pitanja nakon što nastanu, umjesto da se sprečavaju |
— |
nemogućnost migranata da u cijelosti ostvare svoj potencijal (često se prenosi na sljedeće generacije); |
5.8.2.
— |
nepoistovjećivanje s vrijednostima i normama zemlje domaćina i njihovo neprihvaćanje |
— |
pogoršanje društveno-kulturnih razlika između migranata i zajednica domaćina |
— |
strukturna diskriminacija migranata, uključujući nedostatak odgovarajućeg pristupa uslugama |
— |
porast ksenofobije i međusobnog nepovjerenja |
— |
sve više jezičnih prepreka |
— |
prostorna segregacija koja vodi sve do getoizacije |
— |
raspad ukupne socijalne kohezije; |
5.8.3.
— |
porast govora mržnje i zločina iz mržnje |
— |
sve slabija provedba zakona i moguće povećanje stope kriminala, posebno u socijalno isključenim područjima |
— |
potencijalna radikalizacija i porast potpore ekstremnim ideologijama (u migrantskim zajednicama i društvima domaćinima). |
5.9. |
S obzirom na prethodno navedeno, ulaganje u integraciju migranata najbolje je osiguranje od potencijalnih budućih troškova, problema i napetosti. |
5.10. |
Relevantne politike trebaju sadržavati jasan, dosljedan i obrazložen skup obveza u pogledu samih migranata, ali i jednako dosljednu osudu antimigrantske retorike i ponašanja. |
5.11. |
Stoga je iznimno važno da države članice EU-a uče jedna od druge i iskreno nastoje poticati okruženje u kojemu se može postići integracija migranata i izbjeći prethodno navedeni rizici. |
5.12. |
Potrebno je vrlo otvoreno reći da su napori koje vlade ulažu kako bi se kriminalizirali ili na drugi način marginalizirali migranti, poticanje etničkog nacionalizma i rezovi u financiranju integracijskih mjera (uključujući neraspodjelu sredstava koje je EU stavio na raspolaganje), što se nedavno moglo vidjeti u nekim državama članicama, u izravnoj suprotnosti s tim ciljevima i dugoročno mogu nanijeti nepovratnu štetu. |
5.13. |
Naposljetku, promicanje integracije presudno je za jačanje temeljnih vrijednosti i načela EU-a, pri čemu su od ključne važnosti raznolikost, jednakost i nediskriminacija. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Primjerice, među 4,3 milijuna useljenika u EU tijekom 2016. procjenjuje se da je bilo 2,0 milijuna državljana trećih zemalja, 1,3 milijuna državljana druge države članice EU-a od one u koju su emigrirali, oko 929 000 osoba koje su emigrirale u državu članicu EU-a čiji su državljani (npr. državljani koji se vraćaju ili državljani rođeni u inozemstvu) i otprilike 16 000 osoba bez državljanstva.
(2) Uvodni govor Federice Mogherini održan povodom Dana civilnog društva 2017.
(3) Portal podataka o migracijama.
(4) European Demographic Data Sheet 2018 („Europski demografski podaci za 2018.”).
(5) The costs and benefits of European immigration („Troškovi i koristi europske imigracije”), Econstor.
(6) Na temelju članka (i posebice njegovih zaključaka) The pros and cons of Migration („Prednosti i nedostaci migracije”), Embrace.
(7) Perspectives on Global Development 2017 („Perspektive globalnog razvoja za 2017.”), OECD.
(8) DAMVAD Analytics (2016.): Labour immigration contributes to Swedish economic development („Radnici imigranti doprinose švedskom gospodarskom razvoju”).
(9) OECD (2014): Is migration good for the economy? („Je li migracija dobra za gospodarstvo?”) Migration Policy Debates („Rasprave o migracijskoj politici”).
(10) Rath, J., Eurofound (2011.), Promoting ethnic entrepreneurship in European cities („Promicanje etničkog poduzetništva u europskim gradovima”), Ured za publikacije Europske unije, Luksemburg.
(11) SL C 351, 15.11. 2012., str. 16.
(12) SL C 283, 10.8. 2018., str. 1.
(13) International Migration Outlook 2013 („Perspektiva međunarodnih migracija 2013.”), OECD.
(14) Ministarstvo za zapošljavanje i učenje, Ujedinjena Kraljevina: The Economic, Labour Market and Skills Impacts of Migrant Workers in Northern Ireland („Učinci radnika migranata na gospodarstvo, tržište rada i vještine u Sjevernoj Irskoj”).
(15) EGSO (2018.): Skills Mismatches – An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses (Neusklađenost vještina – prepreka konkurentnosti poduzeća u EU-u) (ISBN: 978-92-830-4159-7).
(16) LABOUR-INT: Integration of migrants and refugees in the labour market through a multi-stakeholder approach („Integracija migranata i izbjeglica na tržište rada zahvaljujući višedioničkom pristupu”).
(17) Meine Berufserfahrung zählt (njem. „Moje je radno iskustvo bitno”).
(18) UNI Europa UNICARE (2016.).
(19) Europska komisija (2013.).
(20) Služba Europskog parlamenta za istraživanja (2016.).
(21) SL C 487, 28.12.2016., str. 7.
(22) Izvješće Migrant women in the EU labour force. Summary of findings („Žene migrantkinje u radnoj snazi EU-a. Sažetak zaključaka”), EK.
(23) Nori, M. (2017.). The shades of green: migrants' contribution to EU agriculture: context, trends, opportunities, challenges („Nijanse zelene: doprinos migranata poljoprivredi EU-a: kontekst, trendovi, prilike, izazovi”).
(24) EU rural development policy and the integration of migrants („Politika ruralnog razvoja EU-a i integracija migranata”), EP.
(25) Osnovna zajednička načela politike integracije useljenika u Europskoj uniji.
(26) Za više informacija o konceptualnim razlikama vidjeti npr. Assimilation vs integration („Asimilacija nasuprot integraciji”), Centar za izučavanje islama u Ujedinjenoj Kraljevini, izvori za učitelje religijskog obrazovanja.
(27) Akcijski plan za integraciju državljana trećih zemalja.
(28) Indeks politika za integraciju migranata 2015.: How countries are promoting integration of immigrants („Kako zemlje promiču integraciju imigranata”).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/9 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Održivo uključivo biogospodarstvo – nove prilike za europsko gospodarstvo”
(samoinicijativno mišljenje)
(2019/C 110/02)
Izvjestitelj:
Mindaugas MACIULEVIČIUSSuizvjestiteljica:
Estelle BRENTNALL
Odluka Plenarne skupštine: |
15.2.2018. |
Pravni temelj: |
pravilo 29. stavak 2. Poslovnika samoinicijativno mišljenje |
|
|
Nadležno tijelo: |
Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) |
Datum usvajanja u CCMI-ju: |
25.9.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
205/3/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Uvođenje dugoročne, dosljedne i transparentne politike te okvira za poticaje za promicanje biogospodarstva. Potrebno je snažno političko djelovanje radi suočavanja s mnogim međusektorskim društvenim izazovima, a okvir politika EU-a mogao bi biti otvoreniji prema inovativnim proizvodima dobivenima od bioloških sirovina i prema sirovinama proizvedenima u EU-u na održiv način. Potrebne investicije mogle bi se potaknuti financijskim i poreznim poticajima jer u tim područjima ovlast imaju države članice i regije, a ne EU. Klasterske organizacije malih i srednjih poduzeća, kao i primarni proizvođači održive biomase, imaju ključnu ulogu u razvoju odnosa među sudionicima u lancu opskrbe. Kontinuiranim i ažuriranim kartografskim prikazivanjem (1), uz mjerenje učinaka biogospodarstva, mogli bi se utvrditi postojeći klasteri aktivni u bioindustriji te bi u slučaju nedostatka trebalo uvesti mjere za olakšavanje razvoja novih klastera na europskoj, regionalnoj i nacionalnoj razini. |
1.2. |
Uloga poljoprivrednika, vlasnika šuma i njihovih zadruga ključna je radi osiguravanja učinkovite uporabe prirodnih resursa i doprinosa kružnom biogospodarstvu. Snažan višegodišnji financijski okvir, zajednička poljoprivredna politika i europska strategija za šume potrebni su radi potpore savjetodavnim uslugama, osposobljavanju i razmjeni znanja kako bi se bolje odgovorilo na potrebe poljoprivrednika i poljoprivrednih zadruga. Potrebno je promicati konkretne primjere kako bi se podigla svijest i pokazale koristi biogospodarstva za cijeli vrijednosni lanac. Time će se privući mladi poljoprivrednici i novi poduzetnici da pokrenu nova poduzeća u tom području. Organizacije proizvođača i zadruge trebale bi se također promicati kao važan alat za povećanje mobilizacije i dodane vrijednosti postojeće biomase u EU-u. Stoga je podupiranje poljoprivrednog i šumarskog sektora EU-a ključno za daljnja ulaganja i inovacije u održivoj proizvodnji biomase. |
1.3. |
Podrška stvaranju tržišta i pomoć potrošačima i javnosti da donose informirane odluke o proizvodima i industrijama koje podržavaju svakodnevnom kupnjom. Europska unija mora osmisliti strategiju komunikacije koja obuhvaća sve partnere u lancu vrijednosti i sve druge dionike kako bi riješila problem niske razine osviještenosti potrošača i prenijela dosljedne i točne poruke o proizvodima dobivenima od bioloških sirovina. Važan je prvi korak bila uspostava jasnih standarda na razini EU-a za proizvode dobivene od bioloških sirovina, čime se može utrti put za uvođenje mjera za stvaranje tržišta radi daljnjeg povećanja uporabe proizvoda od bioloških sirovina proizvedenih u EU-u među potrošačima i javnim naručiteljima. |
1.4. |
Omogućivanje održivog financijskog povrata ulaganja s pomoću jedinstvenog fonda. Pametna regulativa i dosljedna provedba na više razina u cijelom EU-u treba biti prioritet radi uklanjanja prepreka i smanjivanja administrativnog opterećenja, uz istodobno osiguravanje održivosti. Primjerice, internetski alat mogao bi pomoći da se pronađe dostupno financiranje i provjeri ispunjava li kandidat kriterije prihvatljivosti za taj mehanizam. U sustavu bi se navodile i poveznice te resursi potrebni za izravnu prijavu za mehanizam financiranja. Mogao bi služiti kao tržište na kojemu bi bile dostupne informacije o financiranju i na kojemu bi se tražitelji financiranja mogli povezati s potencijalnim ulagačima (npr. po uzoru na stranice za skupno financiranje). Nadalje, nastavak rada Zajedničkog poduzeća za bioindustriju (BBI JU 2.0) i nakon tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira ključan je za poticanje novih i postojećih lanaca vrijednosti proizvoda dobivenih od bioloških sirovina i za jačanje konkurentnosti postojećih proizvodnih pogona te za doprinos ruralnom razvoju, otvaranje radnih mjesta i poticanje gospodarstva. |
1.5. |
Politika regionalnog razvoja EU-a nakon 2020. trebala bi pružati dovoljno sredstava za daljnji razvoj ruralnih područja. Naglasak bi ponajprije trebao biti na potpori ulaganjima u infrastrukturu i usluge potrebne za učinkovito i održivo ruralno biogospodarstvo. |
1.6. |
Iskorištavanje prilika u znanosti i podržavanje primjene inovacija prilagodljivim, proporcionalnim i čvrstim pravnim okvirom. Istraživanje je ključno za omogućivanje, uspostavljanje i evaluaciju inovacija u biogospodarstvu. Komercijalno iskorištavanje ne ovisi samo o izvrsnom istraživanju nego i o primjerenom strateškom, pravnom i društvenom okviru za osiguravanje brzog prijenosa znanja u industriju. Predvodnici trebaju dobiti prostor i podršku potrebne za stvaranje inovacija i razvoj unutar regulatornih okvira. Dogovori o inovacijama i zelenim rješenjima trebaju se postići s dionicima u situacijama kada bi propisima trebalo pružiti bolju podršku razvoju cjelokupnog biogospodarstva i kada su potrebna kreativna rješenja. Nadalje, inovacije imaju ključnu ulogu i u pospješivanju održive proizvodnje biomase u EU-u. |
1.7. |
Poboljšavanje programa obrazovanja, osposobljavanja i stjecanja vještina za nove kandidate i postojeće zaposlenike. Ostvarivanje potencijala biogospodarstva moglo bi dovesti do stvaranja novih radnih mjesta. No s uvođenjem novih tehnologija stvaraju se veliki izazovi u pogledu organizacije rada i potrebnih vještina radnika. Zbog toga je iznimno važno zajamčiti neprestan razvoj i cjeloživotnu prilagodbu vještina pojedinaca. Predanost svih relevantnih dionika – proizvođača biomase, obrazovnih ustanova, poduzeća, sindikata, javnih službi za zapošljavanje i vlada – poboljšanju kvalitete i prilagodljivosti ponuđenog obrazovanja i strukovnog osposobljavanja presudna je za smanjenje neprilagođenosti vještina putem boljeg povezivanja obrazovnih sustava i tržišta rada. Međutim, cjelokupan razvoj vještina i odgovarajućih politika trebaju biti sastavni dio većeg skupa mjera, uključujući politike zapošljavanja, industrijske politike, politike ulaganja i inovacija te politike zaštite okoliša. |
1.8. |
Istraživanje primjena biomase. Učinkovitija uporaba postojeće opskrbe biomasom mora biti prioritet kako bi se zadovoljila rastuća potražnja za sirovinama. Zatim, potrebno je i poboljšanje kvalitete i kvantitete produktivnog tla za poljoprivredu, treba i poticati uporabu napuštenih zemljišta, zemljišta niske kvalitete i nedovoljno iskorištenih zemljišta. Proizvođači sirovina, uglavnom poljoprivrednici i vlasnici šuma, imaju ključnu ulogu u razvoju biogospodarstva. Potrebno je podizanje razine osviještenosti o mogućim prilikama (različitim usjevima) te razvoj infrastrukture za prikupljanje, skladištenje i prijevoz biomase. Pojednostavljivanje sustava za izvješćivanje o održivosti te jačanje kapaciteta proizvodnje i prerade raznovrsne biomase također mogu imati ključnu ulogu. Otpad i ostaci kao alternativni izvor biomase te održivo upravljanje europskim šumama nude prilike za biogospodarstvo i bioenergiju. Potrebna je procjena vrijednosti održivih tokova otpada kao i daljnja ulaganja u mobilizaciju drva i ostataka. Usto treba razviti tehnologije za rješavanje problema varijabilnosti svojstvene takvim proizvodima. U nekim će se slučajevima nacionalne politike možda morati prilagoditi kako bi se omogućila uporaba otpada u proizvodima dobivenima od bioloških sirovina. |
2. Opće napomene
2.1. |
Biogospodarstvom se smatra proizvodnja obnovljivih bioloških resursa i njihovo pretvaranje u hranu, hranu za životinje, proizvode dobiveni od bioloških sirovina te bioenergiju. To obuhvaća poljoprivredu, šumarstvo, ribarstvo, proizvodnju hrane, celuloze i papira te dijelove kemijske, biotehnološke i energetske industrije. U svrhu ovog mišljenja istraživanje genoma, staničnih procesa i bioinformatika ne uzimaju se posebno u obzir. Cilj Strategije EU-a za biogospodarstvo iz 2012. jest „[…] utiranje puta inovativnijem i konkurentnijem društvu u kojem se bolje gospodari resursima i u kojem se sigurnost opskrbe hranom može uskladiti s održivom uporabom obnovljivih resursa za industrijske potrebe i istodobno osigurati zaštita okoliša”. Komisija je 2017. revidirala Strategiju EU-a za biogospodarstvo iz 2012. i zaključila da je relevantnost ciljeva strategije dokazana te da se važnost prilika koje nudi biogospodarstvo sve više prepoznaje u Europi i izvan nje. |
2.2. |
Ipak, iako su ciljevi Strategije EU-a za biogospodarstvo iz 2012. i dalje važni za suočavanje s izazovima u pogledu sigurnosti opskrbe hranom i ishrane, a priloženi akcijski plan ispunio je očekivanja za predložene ciljeve, smatra se da je potrebno preusmjeravanje mjera i procjena područja primjene Strategije s obzirom na posljednje promjene u politikama, uključujući ciljeve održivog razvoja Ujedinjenih naroda i Konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama (obveze u okviru Konferencije COP21). Očekuje se da će svjetska populacija narasti na gotovo 10 milijardi do 2050. te je potrebno učinkovitije upotrebljavati biološke resurse radi proizvodnje sigurne, hranjive, kvalitetne i cjenovno pristupačne hrane za više ljudi s manje utjecaja na okoliš i klimu po proizvedenoj jedinici te radi dovoljne količine obnovljivog biološkog materijala za proizvodnju velikog dijela onoga što sada dobivamo iz fosilne sirove nafte, uz energiju vjetra, solarnu energiju i energiju iz drugih obnovljivih izvora. |
2.3. |
U tom kontekstu, održivo biogospodarstvo obuhvaća različite sektore te je u središtu održivih gospodarskih strategija diljem svijeta. Biogospodarstvo može imati ključnu ulogu u europskoj konkurentnosti te je sada važno prepoznati i iskoristiti prilike koje ono nudi, i na europskoj razini i na razini država članica odnosno regionalnoj razini. Primjerice, u trećim zemljama, kao što je SAD, za razvoj biogospodarstva primjenjuje se upravljanje odozgo prema dolje i ostvaruje se prihod od gotovo 400 milijardi USD te se izravnim, neizravnim i potaknutim doprinosima pruža potpora za više od četiri milijuna radnih mjesta (2). |
2.4. |
Biogospodarstvom se istodobno pružaju prilike za smanjenje emisija CO2 i smanjenje ovisnosti o uvezenim fosilnim resursima. Na primjer, šume EU-a vežu količinu ugljika koja odgovara 10 % godišnjih emisija u EU-u i istodobno pružaju održivu i stalnu opskrbu biomasom kao obnovljivim izvorom energije. Nadalje, prema procjenama, 100 000 kemikalija koje su trenutačno u proizvodnji teoretski se mogu dobiti iz obnovljivih sirovina. To ne znači da bi se sve te kemikalije trebale dobivati na taj način, ali to je teoretski moguće. Time će se omogućiti ne samo proizvodnja svakodnevnih kućanskih proizvoda lokalno i na obnovljiv način nego i stvaranje radnih mjesta i rast u Europi, gdje su tehnološke prednosti i dalje primjetne. |
2.5. |
Međutim, i dalje postoje velike prepreke na putu prema većim inovacijama u biogospodarstvu EU-a. Znatna je prepreka troškovna konkurentnost proizvoda u usporedbi s proizvodima dobivenima od fosilnih materijala i s istovjetnim proizvodima iz drugih dijelova svijeta. Na troškovnu konkurentnost utječu mnogi čimbenici, uključujući razinu tehnološke spremnosti, cijenu rada, subvencije za fosilna goriva i amortizaciju, kao i nisku razinu podrške koju proizvodi dobiveni od bioloških sirovina dobivaju na tržištu. Pitanje konkurentnosti otežavaju teškoće u pristupanju financijskim sredstvima za inovativne projekte i proizvodne pogone te, često, kontinuirana niska razina osviještenosti krajnjih korisnika o proizvodima dobivenima od bioloških sirovina, kao i nepostojanje vještina i operativnih odnosa za razvoj sektora. Štoviše, postupci izdavanja dozvola za nove projekte postaju dugotrajni i naporni i dovode do znatnih pravnih nesigurnosti te financijskih rizika za gospodarske aktere. |
3. Posebne napomene
3.1. |
Procjenjuje se da biogospodarski sektori u EU-u imaju godišnji promet od približno 2 bilijuna EUR i zapošljavaju 19,5 milijuna ljudi (3), od kojih je većina u ruralnim i obalnim područjima, koji čine 8,5 % radne snage u 28 država članica EU-a. Očekuje se da će poljoprivredni i šumarski sektor te ruralne zajednice u cijelom EU-u imati koristi od razvoja sektora bioloških sirovina, i to u obliku stvaranja radnih mjesta i prihoda. Obrada biomase i proizvodnja proizvoda dobivenih od bioloških sirovina stvaraju nove poslovne prilike u obliku uzgoja i stavljanja na tržište raznolikih usjeva. Osim konvencionalnih usjeva kao što su žitarice, uljarice, krumpiri i šećerna repa, novi usjevi kao što su trava, usjevi uzgojeni u šumi, morska trava i mikroalge smatraju se mogućim budućim pokretačima prihoda u ruralnim i obalnim područjima. |
3.2. |
Postojeće biorafinerije već sad omogućuju obiteljima i zajednicama u ruralnim područjima da zarađuju za život i postanu financijski snažnije. Biorafinerije su tvornice koje upotrebljavaju obnovljive sirovine (tj. biomasu, nusproizvode i suproizvode te otpad) umjesto fosilnih resursa i osnova su biogospodarstva: nalaze se u ruralnim i obalnim područjima, u blizini obnovljivih sirovina koje se u njima obrađuju, na sjecištu proizvodnje hrane, hrane za životinje te industrijske i energetske proizvodnje te proizvodnje drva. |
3.3. |
U biorafinerijama se iskorištava svaki dio biljke koji se obrađuje, a stvara se najmanja moguća količina otpada. Ekonomičnim i/ili inovativnim tehnologijama u biorafinerijama u EU-u proizvode se raznoliki proizvodi kao što su hrana, hrana za životinje, kemikalije, vlakna i goriva, koji su obnovljivi, biorazgradivi, mogu se ponovno uporabiti, reciklirati ili kompostirati. Zbog raznolikosti proizvoda dobivenih iz bioloških sirovina i sastojaka moguća je njihova raznovrsna primjena, primjerice u hrani za ribe, građevinarstvu, kozmetici, kartonu, deterdžentima, gorivima, mazivima, boji, papiru, farmaceutskim proizvodima, plastici i drugim industrijskim proizvodima, te je stoga sastojke dobivene iz fosilnih resursa moguće zamijeniti obnovljivim sastojcima. |
3.4. |
Otvaranje novih biorafinerija i razvoj ili proširenje postojećih biorafinerija ulaganje je u potpuno novu vrstu pogona. Za biorafinerije potreban je znatan kapital, svojstveno im je dugo razdoblje povrata i izložene su tehnološkim i tržišnim rizicima. Zbog toga je važan jasan i stabilan financijski okvir kojim će se podržati i olakšati ta ulaganja u Europi. Danas su dostupni različiti instrumenti, uključujući Obzor 2020. (novo predloženo zakonodavstvo o Obzoru Europa dobrodošao je i ambiciozan program za inovacije i istraživanja), Zajedničko poduzeće za bioindustriju, europske strukturne i investicijske fondove (ESIF), Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EAFRD), InnovFin i Europski fond za strateška ulaganja (EFSI), a svakako treba spomenuti i Europsku investicijsku banku (EIB) za zajmove i jamstva. No pristup njima može biti složen. Uspostavljanjem jedinstvene kontaktne točke uz pomoć koje poduzeća mogu pristupiti detaljnim prilagođenim informacijama usklađenima s njihovim potrebama mogle bi se svladati te prepreke. |
3.5. |
U tom je kontekstu prijeko potrebna suradnja s civilnim društvom, poljoprivrednicima, vlasnicima šuma i predstavnicima industrije radi poticanja razgovora o stvaranju konkurentnijeg biogospodarstva u Europi od kojeg će svi imati koristi. Ključno je objasniti prednosti biogospodarstva radi promjene paradigme na gospodarstvo temeljeno na obnovljivim izvorima s nižim emisijama ugljika. U tom pogledu vjerodostojni sustavi certificiranja i označivanja mogli bi biti važni alati za postizanje održive i pouzdane industrije biogospodarstva te za stvaranje povjerenja industrijskih kupaca, javnih naručitelja i potrošača. |
3.6. |
EU, države članice i regionalne vlasti mogu uvelike pridonijeti rastu biogospodarstva poticanjem tržišne potražnje za obnovljivim i pametnim proizvodima i uslugama u okviru kojih se učinkovito upotrebljavaju resursi. Države članice trebale bi u buduće strateške planove ZPP-a uključiti konkretne mjere za razvoj i/ili daljnje podržavanje ulaganja te promicati održiva rješenja za poljoprivrednike, vlasnike šuma i njihove zadruge u EU-u kako bi se povećala njihova konkurentnost i učinkovitost. Ako postoji mogućnost da se proizvode od fosilnih i ugljičnih sirovina na održiv način zamijeni proizvodima dobivenima od bioloških sirovina, to bi se moglo omogućiti uspostavljanjem novog zakonodavstva, kao što je paket za kružno gospodarstvo, i potencijalnom revizijom drugog relevantnog postojećeg zakonodavstva za poticanje zamjene proizvoda od tradicionalnih fosilno-ugljičnih sirovina lokalnim proizvodima dobivenima od bioloških sirovina. Nadalje, mogu se primijeniti postojeće aktivnosti standardizacije kao što su TC411 i postojeći sustavi certificiranja i/ili novi dobrovoljni sustavi označivanja kao što je biobased%. |
3.7. |
Javni naručitelji na nacionalnoj i regionalnoj razini trebaju češće upućivati na takvo vjerodostojno certificiranje i označivanje u pogledu biološkog sadržaja. Na primjer, Nizozemsko tijelo za normizaciju NEN uspostavilo je 2016. novi sustav certificiranja za bioindustriju – Biobased% (http://www.biobasedcontent.eu/). Njime se određuje udio biomase u proizvodu i omogućuje se poduzećima da daju transparentne i vjerodostojne informacije o biološkom sadržaju proizvoda u komunikaciji među poduzećima te između poduzeća i potrošača. Temelji se na europskoj normizaciji EN 16785-1:2015 (u kojoj se navodi metoda određivanja biološkog sadržaja u krutim, tekućim i plinovitim proizvodima analizom radioaktivnim ugljikom i elementarnom analizom). Ocjenjivanje sukladnosti provode tijela za certifikaciju koja su sklopila sporazum s NEN-om. Nakon što je to certificiranje uspostavljeno, važno je podignuti razinu osviještenosti i potaknuti uporabu obnovljivih sirovina u postojećem i budućem zakonodavstvu EU-a. |
3.8. |
U šumarstvu sustavi certificiranja imaju važnu ulogu u osiguravanju održive mobilizacije biomase. Na primjer, 60 % šuma EU-a certificirano je u okviru Programa za potporu certifikaciji šuma (PEFC) i/ili sustava Vijeća za nadzor šuma (FSC). Nadalje, proizvodnja šumarstva EU-a odvija se po najvišim standardima zaštite okoliša u svijetu, koji proizlaze iz zakonodavstva kao što su Uredba EU-a o drvu, pravila o korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu (LULUCF), Direktiva o pticama i Direktiva o staništima te paket mjera za kružno gospodarstvo. |
3.9. |
Dakle, najvažnije je poboljšati komunikaciju među poduzećima te između poduzeća i potrošača. Podizanje javne svijesti na temelju točnih, relevantnih i dostupnih informacija ključno je kako bi se osigurao razvoj pametnog, održivog i uključivog biogospodarstva, stvorilo tržište za održive proizvode dobivene od bioloških sirovina te kako bi se promicala održivija potrošnja i proizvodnja. Mjere za podizanje razine osviještenosti u javnosti potrebne su ponajprije na regionalnoj i lokalnoj razini, uključujući razne nagrade ili priznanja te izložbe povezane s ulogom tehnologije i znanosti u biogospodarstvu. |
3.10. |
Stoga je iznimno važno stvaranje jasnih i točnih poruka za javnost. Budući da biogospodarstvo nudi više mogućnosti za suočavanje s društvenim izazovima, potrebno ga je mjeriti sveobuhvatnom gospodarskom procjenom. Time će se dobiti informacije o veličini biogospodarstva koje obuhvaća više sektora, kao i o njegovom doprinosu gospodarskom rastu te povezanim učincima na tržište rada. U tom pogledu znanstvena zajednica ima ključnu ulogu. Zbog toga je također važno održati razinu ulaganja u interdisciplinarna i osnovna istraživanja kako bi EU ostvario svoj potencijal u doprinošenju svjetskim istraživanjima i inovacijama u pogledu sigurnosti opskrbe hranom i ishrane, kao i konkurentnosti i biogospodarstva temeljenog na znanju. Od presudne je važnosti da se zakonodavno stajalište EU-a u potpunosti temelji na naprednim znanstvenim dokazima i iskustvima iz cijelog svijeta te da postupci odlučivanja o regulatornom nadzoru budu transparentni. |
3.11. |
Obrazovanje učenika u osnovnim i srednjim školama ključno je za odgoj generacije koja shvaća izazove biogospodarstva i prihvaća prilike koje ono nudi. Primjerice, poučavanjem o načelima cirkularnosti i istodobnom globalnom i lokalnom djelovanju te stvaranjem interesa za istraživanje pridonijet će se pripremi nove generacije za pronalazak vlastitog puta. Na sveučilištima su već osmišljeni novi nastavni planovi i programi u kojima se kombiniraju, primjerice, biološke znanosti, inženjerstvo i marketing. Kombinacijom disciplina i stvaranjem pogodnog okružja za novoosnovana poduzeća može se potaknuti studente da postanu poduzetnici u području biogospodarstva. Strukovno osposobljavanje potrebno je promijeniti tako da bude u skladu s potrebama za stjecanjem vještina u primarnoj proizvodnji, proizvodnji, prijevozu i drugim relevantnim sektorima. Radnici bi trebali usavršavati svoje vještine i sposobnosti tijekom cijelog života. To se može podržati programima cjeloživotnog učenja u okviru kojih se obrazovne ustanove povezuju s proizvođačima, poslodavcima i radnicima, istraživačima i inovatorima. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) https://biconsortium.eu/news/mapping-european-biorefineries
(2) Vidjeti informativni članak Ministarstva poljoprivrede SAD-a: An Economic Impact Analysis of the U.S. Biobased Products Industry: 2016 Update („Analiza gospodarskog učinka industrije proizvoda dobivenih od bioloških sirovina SAD-a: ažurirano 2016.”) na adresi: https://www.biopreferred.gov/BPResources/files/BiobasedProductsEconomicAnalysis2016FS.pdf.
(3) Svi navedeni podaci preuzeti su iz izvješća JRC science for policy report: 2016 Bioeconomy Report („Izvješće Zajedničkog istraživačkog centra – znanost kao potpora u donošenju politika: izvješće o biogospodarstvu 2016.”), dostupnog na http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC103138/kjna28468enn.pdf.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/14 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Olakšavanje pristupa nedržavnih aktera financijskim sredstvima za borbu protiv klimatskih promjena”
(samoinicijativno mišljenje)
(2019/C 110/03)
Izvjestitelj: |
Cillian LOHAN (IE-III) |
Pravni temelj: |
pravilo 29. stavak 2. Poslovnika |
|
samoinicijativno mišljenje |
Odluka Plenarne skupštine: |
15.2.2018. |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i zaštitu okoliša |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
114/6/7 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Iako su u okviru paktova za financiranje borbe protiv klimatskih promjena obećana znatna financijska sredstva, EGSO želi naglasiti da postoji problem u pogledu pristupa malih nedržavnih aktera koji djeluju u području klime financiranju kako bi se osigurala podrška potencijalno transformirajućim inicijativama i njihovo ostvarenje. |
1.2. |
Treba hitno početi s praćenjem i mapiranjem tokova financijskih sredstava za borbu protiv klimatskih promjena u Europskoj uniji. Time će se olakšati mjerenje učinka za nedržavne aktere koji djeluju u području klime i osigurati mogućnost ocjenjivanja napretka postignutog u široj preobrazbi gospodarstva u gospodarstvo temeljeno na modelu niske razine ugljika. |
1.3. |
Postoje vrlo različiti izvori financiranja, kao i različite lokalne inicijative za koje je potreban pristup financiraju. Mehanizmi za rješavanje tog raskoraka nisu uspostavljeni. Taj problem trebalo bi riješiti uspostavom europskog uključivog foruma za financiranje borbe protiv klimatskih promjena. |
1.4. |
EGSO predlaže uspostavu foruma za financiranje borbe protiv klimatskih promjena putem kojeg bi se ključni problemi mogli rješavati okupljanjem ključnih dionika radi utvrđivanja prepreka, osmišljavanja rješenja i utvrđivanja najdjelotvornijih mehanizama za bolju raspodjelu financijskih sredstava, te određenom vrstom posredovanja kojim bi se projekti i odgovarajući izvori financijskih sredstava za borbu protiv klimatskih promjena međusobno povezivali. |
1.5. |
Potrebno je uspostaviti (i potom djelotvorno promicati) mehanizam kojim će se doprijeti do inicijativa koje zahtijevaju manje iznose novca i koji će uključivati:
|
1.6. |
Usmjerenost na financiranje borbe protiv klimatskih promjena ne bi trebala isključivati odgovorno financiranje u drugim područjima. Sve financiranje trebalo bi uvažavati borbu protiv klimatskih promjena kako bi se zajamčilo da sredstva koja nisu namijenjena specifično financiranju borbe protiv klimatskih promjena ne budu u suprotnosti s obvezama i ciljevima na području klime. Toga se treba pridržavati u kontekstu članka 2. stavka 1. točke c. Pariškog sporazuma kako bi se postojeći novčani tokovi uskladili s ciljem postizanja niskih emisija stakleničkih plinova i razvojem otpornim na klimatske promjene. |
1.7. |
Valjalo bi razviti skup alata i jasnu komunikacijsku strategiju, koji bi nedržavnim akterima na svim razinama pomogli da razumiju financiranje borbe protiv klimatskih promjena i da mu pristupe. Taj bi skup alata nositeljima projekata olakšao osmišljavanje projekata koji bi doprinijeli ostvarenju niskougljičnog gospodarstva otpornog na klimatske promjene. |
2. Uvod
2.1. |
Ovo mišljenje temelji se na prethodnim mišljenjima EGSO-a naslovljenima „Stvaranje koalicije civilnog društva i podnacionalnih vlasti radi ispunjavanja obveza proizašlih iz Pariškog sporazuma” (1) i „Poticanje klimatskih mjera nedržavnih aktera” (2) te na nedavnoj studiji EGSO-a (3) u kojoj su istaknute prepreke koje ometaju veće sudjelovanje nedržavnih aktera u klimatskim aktivnostima. |
2.2. |
EGSO je 2018. godine pozvao na „Europski dijalog o mjerama za borbu protiv klimatskih promjena koje poduzimaju nedržavni akteri” (ED-NSCA) kako bi se ojačali i povećali opseg i razmjeri klimatskih mjera koje poduzimaju nedržavni akteri na području Europe. Naveo je da svrha dijaloga ne bi trebala biti samo isticanje i demonstracija mjera već i odgovaranje na potrebe nedržavnih aktera poticanjem novih partnerstava među državnim i nedržavnim akterima, omogućavanjem učenja od kolega, osposobljavanjem i razmjenom savjeta među nedržavnim akterima, povećavanjem dostupnih financijskih sredstava te olakšavanjem pristupa financiranju. |
2.2.1. |
Izraz „nedržavni akteri” odnosi se na aktere koji nisu stranke Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Taj izraz u širem smislu obuhvaća razne vrste poduzeća, uključujući mala i srednja poduzeća te mikropoduzeća, ulagače, zadruge, gradove i regije, sindikate, zajednice i skupine građana, vjerske organizacije, skupine mladih i druge nevladine organizacije. |
2.2.2. |
Predloženim europskim dijalogom o klimatskim mjerama nedržavnih aktera trebao bi se podupirati pristup financiranju mjera koje poduzimaju nedržavni akteri. To bi trebalo uključivati:
|
2.3. |
Financiranje borbe protiv klimatskih promjena može se tumačiti na mnogo načina, no Stalni odbor za financije Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) definira ga kao „financiranje kojim se nastoji smanjiti emisije i povećati ponore stakleničkih plinova te smanjiti ranjivost, a održati i povećati otpornost, ljudskih i ekoloških sustava u pogledu negativnih učinaka klimatskih promjena”. |
2.4. |
U ovom se mišljenju financiranje borbe protiv klimatskih promjena razmatra u odnosu na države članice EU-a i, unutar njih, na one koje nisu potpisnice UNFCCC-a, uz omogućavanje organizacijama civilnog društva, općinama i lokalnim vlastima da pristupe financijskim instrumentima potrebnima za pružanje pomoći pri osmišljavanju i provedbi projekata, inicijativa i aktivnosti koje doprinose smanjenju emisija i povećanju otpornosti zajednica na klimatske promjene. |
2.5. |
Važno je ovo mišljenje razmotriti u kontekstu klimatske pravde (4) (NAT/712) kako bi se zajamčilo da troškovi klimatskih mjera ne budu nerazmjerno nametnuti najsiromašnijim i najranjivijim društvenim skupinama. |
2.6. |
Od ključne je važnosti financirati prve korake u prelasku na niskougljično gospodarstvo, kao i prilagodbu i ublažavanje, kako bi se zajamčila pravedna tranzicija i ubrzalo poduzimanje mjera na terenu. |
2.7. |
Mikroprojekti i mali projekti mogu imati poteškoća s pristupanjem iznosima od 2 000 do 25 000 EUR. Potrebni su učinkoviti mehanizmi kako bi se zajamčilo da manje mjere pod vodstvom zajednice ne budu isključene iz mogućnosti za preobrazbu koje nudi financiranje borbe protiv klimatskih promjena. |
2.8. |
U prošlom desetljeću EU je uspješno razvio niz mehanizama financiranja prilagođenih takvim potrebama (EIDHR – Europski instrument za demokraciju i ljudska prava, GCCA – Globalni savez za borbu protiv klimatskih promjena, financijski instrumenti za sufinanciranje i decentraliziranu suradnju nevladinih organizacija) koji bi mogli nadahnuti razvoj odgovarajućih instrumenata za borbu protiv klimatskih promjena. |
3. Utvrđeni problemi
Kontekst
3.1. |
EGSO je čvrsto predan Programu održivog razvoja do 2030. Ujedinjenih naroda i Pariškom sporazumu. Međutim, ako se nastave trenutačna kretanja, porast temperature u najboljem bi se slučaju mogao ograničiti na 3 C ili više, što uvelike nadilazi odredbe iz Pariškog sporazuma. Pomak prema održivosti zahtijevat će ulaganje velikog truda i znatna financijska sredstva. Prema specijalnom izvješću IPCC-a o posljedicama globalnog zagrijavanja na 1,5 oC iznad razine predindustrijskog doba, ukupna prosječna godišnja ulaganja namijenjena ublažavanju klimatskih posljedica povezanih s energijom i ograničavanju zagrijavanja na 1,5 oC za razdoblje od 2015. do 2050. procjenjuju se na oko 900 milijardi USD. |
3.2. |
Iako su za rješavanje pitanja klimatskih promjena potrebna velika ulaganja, ona su još uvijek manja od sredstava koja su tijekom proteklih godina uložena u sanaciju kolapsa financijskog sektora, kada je mobilizirano 2,5 trilijuna EUR ulaganja. Potencijalni kolaps ekosustava koji nas održava na životu zaslužio je u najmanju ruku jednak odgovor. |
3.3. |
Rasprave o financiranju borbe protiv klimatskih promjena suviše se često bave stvaranjem novih eksplicitnih linija financiranja, dok Pariški sporazum poziva na usklađivanje svih financijskih tokova s ciljem smanjenja emisija stakleničkih plinova i razvoja otpornog na klimatske promjene. |
3.4. |
Partnerstvo iz Marakeša i globalni plan za mjere u području klime prilike su za uključivanje nedržavnih aktera u službeni postupak UNFCCC-a. Pri izradi financijskih paketa naglasak nije na utvrđivanju postojećih aktivnosti unutar EU-a i financiranju mjera s ciljem maksimalnog povećavanja njihovih potencijalnih učinaka. |
3.5. |
Iako je postignut napredak u pogledu financiranja borbe protiv globalnog zagrijavanja i njegovih učinaka, to nije dovoljno. U najnovijem izvješću Međuvladina panela za klimatske promjene (IPCC) (5) jasno se navodi da smo u kritičnom razdoblju i da u narednom desetljeću treba poduzeti radikalne mjere kako bi se posljedice ograničile na razinu na kojoj je njima moguće upravljati. Političku prednost treba dati održivom financiranju i održivom gospodarstvu, posebice s pomoću jasnog, čvrstog i poticajnog zakonodavstva. |
3.6. |
Nije dovoljno dodijeliti određeni postotak proračuna financiranju borbe protiv klimatskih promjena ako se neki drugi dio proračuna troši na aktivnosti koje štete klimi. Sve izdatke treba razmatrati u skladu s njihovim utjecajem na klimu. U radnom dokumentu Međunarodnog monetarnog fonda procjenjuje se da izravne i neizravne subvencije za fosilnu energiju na svjetskoj razini godišnje iznose ukupno 5,3 trilijuna USD, što je više od 15 milijardi USD dnevno. Negativne se posljedice tih subvencija ne mogu nadoknaditi čak ni uz pomoć predviđenog Zelenog klimatskog fonda vrijednog 100 milijardi USD godišnje. |
3.7. |
Ako se pitanje energetskog siromaštva bude zanemarivalo s političkog aspekta, energetska tranzicija neće biti uspješna i neće se provesti na vrijeme i u skladu s obvezama koje je Europa preuzela u okviru Pariškog sporazuma. Potrebno je da se financijske i društvene koristi i troškovi koje će Europa imati od prelaska na održivu energiju pravedno podijele među svim razinama vlasti i tržišnim dionicima, uključujući građane. Znanstvena studija o toplinskom planu Europe (eng. Heat Roadmap Europe) (6) pokazuje da upotrebom postojećih tehnologija, Europa do 2050. godine može na cjenovno pristupačan i troškovno učinkovit način smanjiti svoje emisije stakleničkih plinova za 86 % u odnosu na 1990. |
3.8. |
U istraživanju za potrebe ovog mišljenja istaknut je nedostatak informacija o mapiranju tokova financijskih sredstava namijenjenih borbi protiv klimatskih promjena unutar država članica. Teško je procijeniti raspoređuju li se sredstva u manje i pristupačne fondove ili kakav je transformacijski učinak financiranja. Taj nedostatak praćenja i izvješćivanja povećava nejasnoće u pogledu ovog problema i sprječava razvoj najdjelotvornijih rješenja. |
Pristup poduzeća i MSP-ova
3.9. |
Pristup financiranju i dalje je glavni izazov za sve vrste nedržavnih aktera, što uključuje razne izazove s kojima se suočavaju MSP-ovi i veća poduzeća. Taj izazov ne podrazumijeva samo dostupnost većih i dodatnih financijskih sredstava nego i jasnoću postojećih mehanizama financiranja. |
3.10. |
Povrh toga, postoje i poteškoće s definiranjem toga što se podrazumijeva pod pojmom „zeleno ulaganje”. Ulagače prvenstveno zanima rizik i povrat sredstava i teško im je ocijeniti potencijalni učinak predloženog projekta na klimu i odvagnuti njegove šanse za uspjeh. Privatni zajmodavci nerado će financirati projekt ako nisu jasno upoznati s rizicima ulaganja i mehanizmima ublažavanja rizika, drugim riječima, ako nemaju jamstva. |
Pristup lokalnih i regionalnih vlasti
3.11. |
Čimbenici koji ograničavaju pristup podnacionalnih vlada financiranju uključuju: nisku kreditnu sposobnost; ograničenu sposobnost mobiliziranja privatnog financiranja zbog premalog tržišta za ulaganje u infrastrukturu niskih emisija ugljika i neprivlačnog profila rizika-dobiti te ograničenja koja nacionalne vlade nameću na to koliko – i da li uopće – podnacionalne vlasti mogu posuđivati iz privatnog sektora. |
Pristup inicijativa zajednice
3.12. |
U Europi trenutačno postoje tisuće lokalnih inicijativa o klimatskim promjenama i održivosti. Te inicijative znatno doprinose klimatskim i energetskim ciljevima te ciljevima održivosti EU-a, ali se uglavnom oslanjaju na volontere, dok je glavna prepreka njihovu razvoju i napretku nedostatak financijskih sredstava i stručne potpore. Često zahtijevaju vrlo skromna sredstva, bez kojih se teže postiže napredak i pokreću projekti. Ne iskorištava se potencijal tih inicijativa za preobrazbu. |
3.13. |
Lokalne inicijative u mnogim slučajevima teže dolaze do konvencionalnih izvora financiranja. Minimalni iznos financijskih sredstava za koje se potrebno prijaviti često je previsok i znatno premašuje potrebe ili upravljački kapacitet malih lokalnih inicijativa, a uvjeti sufinanciranja stvaraju dodatne prepreke. |
3.14. |
Među problemima u pristupu financiranju koje su navele manje skupine jesu usklađeno financiranje, prekomjerna papirologija i složeni postupci. Iako su takve vrste projekata/inicijativa pojedinačno male, njihov je kumulativni učinak potencijalno velik. Kada je financijska potpora manjih programa u okviru zajednice odgovarajuća, ostvaruju se mnoge dodatne posljedične pogodnosti i prednosti na lokalnoj razini. |
3.15. |
Veći dio financiranja, ako ne i sve financiranje, usmjereno je na projekte i ne vodi računa o tome da resursi trebaju podržavati postupke na raznim razinama, od organiziranja zajednice do izgradnje kapaciteta na lokalnoj razini, umrežavanja, razmjene i razvoja platformi na regionalnoj, nacionalnoj i europskoj razini. Financiranje mjera potpore u tom području moglo bi uvelike povisiti razinu angažmana građana i zajednica na poduzimanju mjera u području klime te osigurati dovoljan stupanj organizacije i suradnje kojim bi se podržalo njihovo širenje i doprinijelo razvoju politika. |
Pristup u svrhu financiranja inovacija
3.16. |
Poduzetnici u ranim fazama osnivanja poduzeća također se suočavaju s više izazova u pogledu pristupa financiranju, nedostatka znanja i iskustva, pristupa tržištima i širenja nakon početne faze. Financiranje inovacija ključan je dio rješenja za klimatsku krizu, a jednako je potrebno biti inovativan u pogledu mehanizama financiranja i njihovih rezultata. Cilj inicijativa poput EIT Climate-KIC jest pokušati riješiti te probleme uključivanjem klimatskih mjera u financijska tržišta, demokratizacijom informacija o klimatskim rizicima i podržavanjem ulaganja u novoosnovana inovativna poduzeća. |
4. Predložena rješenja
4.1. |
EGSO predlaže da se na razini EU-a uspostavi određena vrsta foruma za financiranje borbe protiv klimatskih promjena zajedno s decentraliziranom mrežom. Takav bi forum okupio sve zainteresirane dionike i olakšao koordiniranu reakciju na ovdje utvrđene probleme te poslužio kao sredstvo za razvijanje potrebnih mehanizama, kako je utvrđeno u ovom mišljenju. |
4.2. |
Forum za financiranje borbe protiv klimatskih promjena trebao bi među ostalim služiti i kao platforma za dijalog putem koje bi se posebno obećavajuća i djelotvorna rješenja nedržavnih aktera povezivala s privatnim i institucionalnim ulagačima. Radi maksimalnog povećanja učinka, potrebna je jaka usmjerenost na potencijal za povećanje i replikaciju u svim državama članicama EU-a i drugdje. Zahvaljujući svojoj mreži skupina organiziranog civilnog društva u cijeloj Europi, EGSO je u dobroj poziciji da sudjeluje u forumu za financiranje borbe protiv klimatskih promjena, kao glas koji može zastupati probleme u pogledu pristupa financiranju na lokalnoj razini. |
4.3. |
Sve strategije namijenjene rješavanju problema koji se pojavljuju u financiranju borbe protiv klimatskih promjena morat će se oslanjati na učinkovitu komunikaciju. Komunikacija se mora širiti u svim smjerovima, jasno identificirati publiku te je učinkovitim, preciznim i odgovarajućim jezikom informirati o mogućnostima financiranja i njihovoj dostupnosti. |
4.4. |
Europska komisija i druge institucije EU-a trebaju izraditi dokumente sa smjernicama za nedržavne aktere kako bi im omogućile uporabu postojećih mehanizama financiranja. Postoji potreba za sustavom u okviru kojeg bi se utvrđivale, analizirale, objedinjavale i širile informacije o raznim izvorima financiranja koji su dostupni nedržavnim akterima za klimatske mjere. To se može nastaviti na rad Europskog odbora regija, koji utvrđuje koji se koraci trebaju poduzeti za razvoj skupa instrumenata koji bi sadržali razumljive informacije za lokalne i regionalne vlasti o financiranju dostupnom za klimatske aktivnosti. |
4.5. |
Potreban je mehanizam praćenja kako bi se mogao izraditi jasan pregled tokova financiranja borbe protiv klimatskih promjena, kojim bi se pomoglo utvrditi prepreke i usredotočilo na praktična rješenja za uklanjanje tih prepreka. Taj prvi korak mora se hitno poduzeti. Postupak izrade pregleda također bi bio ključan korak u razumijevanju prepreka pristupu malih nedržavnih aktera. Izrada pregleda financiranja također će pomoći u prepoznavanju propusta u uključivanju pozitivnih klimatskih mjera koje bi trebale biti dio Programa globalnog djelovanja protiv klimatskih promjena. |
4.6. |
EGSO poziva EU da bude predvodnik u pružanju modela za uključivanje nedržavnih aktera u postizanje klimatskih ciljeva. Europski nedržavni akteri koji djeluju u području klime, i to posebno oni manji, očekuju pomoć europskih institucija u pogledu mobilizacije namjenskih fondova za klimatska pitanja i boljeg pristupa financiranju putem jednostavnijih postupaka i jednostavnijeg izvještavanja. Time bi se olakšalo uključivanje mnogih aktivnosti koje nisu priznate u borbi protiv klimatskih promjena. Na primjer, za projekte koji su ispod određenog financijskog praga, recimo 50 000 EUR, mogao bi se uvesti pojednostavljen zahtjev od jedne stranice i pojednostavljen obrazac za izvješćivanje od jedne stranice. |
4.7. |
Postoji potreba za dodatnim financiranjem u obliku manjih iznosa bespovratnih sredstava (uz pojednostavljene postupke podnošenja zahtjeva i izvješćivanja) koja bi bila posebno namijenjena mjerama koje se na lokalnoj razini poduzimaju u području klimatskih promjena i održivosti, i to bez odvraćajućih stopa sufinanciranja. Mogli bi se osmisliti mehanizmi koji bi omogućili povezivanje projekata u klastere kako bi se poboljšao učinak financiranja i olakšao pristup financiranju. Te alate treba hitno razviti. |
4.8. |
Potrebno je razviti mehanizam potpore koji bi omogućio da projekti u fazi prije podnošenja zahtjeva za financiranje imaju na raspolaganju stručnu pomoć kako bi se projekti djelotvorno osmislili i na odgovarajući način predstavili. |
4.9. |
Na razini EU-a potrebno je pokrenuti sveobuhvatno razmatranje inovativnih mehanizama financiranja. Nedržavni akteri trebali bi otpočetka biti uključeni u tu raspravu kako bi se zajamčili jednostavni i jasni kriteriji dodjele sredstava. |
4.10. |
Općenito je potrebno uspostaviti bližu suradnju postojećih fondova za klimatska pitanja i održivost i financijskih programa s jedne strane i mreže nedržavnih aktera s druge. To je važno radi razmjene znanja, komunikacije i dijaloga. Forum za financiranje borbe protiv klimatskih promjena može to olakšati. |
4.11. |
Financijskim mjerama također bi se mogle potaknuti mjere nedržavnih aktera ili bi se, pak, nedržavni akteri mogli potaknuti da se ponašaju na način koji je pogodan za klimu. Na primjer, porezne olakšice na nacionalnoj razini mogle bi pomoći proizvodnji s niskom razinom ugljika i potaknuti sudjelovanje nedržavnih aktera u klimatskim aktivnostima. |
4.12. |
U izradi novog višegodišnjeg financijskog okvira EU-a mogle bi se ukazati prilike da se nedržavnim akterima omogući poduzimanje klimatskih aktivnosti „odozdo prema gore” u cilju učinkovitog ispunjavanja klimatskih obveza EU-a u skladu s Pariškim sporazumom. U tom smislu, EGSO traži da se rashodi EU-a namijenjeni postizanju klimatskih ciljeva povećaju barem za 40 % (7). Također poziva na postupno ukidanje subvencija za fosilna goriva i smatra da se energija iz fosilnih izvora ne bi smjela financirati nikakvim izravnim ili neizravnim (su)financiranjem iz europskih fondova. |
4.13. |
Potrebno je razviti alat kojim će se osiguravati da javna potrošnja ne podupire aktivnosti kojima se pogoršava klimatska kriza, a to bi trebalo vrijediti i za programe privatnog financiranja. Dodjeljivanje posebnih sredstava za financiranje borbe protiv klimatskih promjena ne smije značiti da se drugi dijelovi proračuna ili financijskih sredstava mogu dodjeljivati aktivnostima koje su u suprotnosti s klimatskim ciljevima. Treba ostvariti cilj iznesen u članku 2. stavku 1. točki c. Pariškog sporazuma. |
4.14. |
Glavni financijski instrument EU-a za podupiranje lokalnog razvoja „odozdo prema gore” jest pristup lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice. Taj je instrument idealan za podupiranje inicijativa koje se kreću „odozdo prema gore” jer nudi mogućnost pružanja bespovratnih sredstava i potpora prilagođenih lokalnim uvjetima. EGSO je u prosincu 2017. usvojio mišljenje pod nazivom „Prednosti pristupa lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice za integrirani lokalni i ruralni razvoj” (8) u kojem poziva Europsku komisiju da temeljito istraži i analizira mogućnosti za osnivanje rezervnog fonda za lokalni razvoj pod vodstvom zajednice na razini EU-a. Neovisno o tome, EGSO je Europskoj komisiji preporučio da osigura da države članice raspolažu nacionalnim fondom za lokalni razvoj pod vodstvom zajednice kojem će doprinositi sva četiri ESIF-a (EPFRR, EFRR, ESF i EFPR). Struktura CLLD-a mogla bi biti jedno od sredstava podrške mikroprojektima i malim projektima iz točke 2.7. |
4.15. |
Kako bi se omogućila veća održivost cijelog financijskog vrijednosnog lanca, EGSO podupire plan djelovanja Komisije o financiranju održivog rasta (9) usvojen u ožujku 2018. godine. EGSO je u svojim mišljenjima o toj temi iznio konkretne preporuke za taj Akcijski plan (10). |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenje EGSO-a „Koalicija za ispunjavanje obveza proizašlih iz Pariškog sporazuma” (SL C 389, 21.10.2016., str. 20.).
(2) Mišljenje EGSO-a „Poticanje klimatskih mjera nedržavnih aktera” (SL C 227, 28.6.2018., str. 35.).
(3) Studija EGSO-a „Skup alata za višedionička partnerstva u području klime – Okvir politike za poticanje uzlaznih klimatskih mjera”.
(4) Mišljenje EGSO-a „Klimatska pravda” (SL C 81, 2.3.2018., str. 22.).
(5) Posebno izvješće IPCC-a o učincima globalnog zagrijavanja od 1,5 oC iznad predindustrijskih razina (listopad 2018.).
(6) Program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. u okviru sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava Br. 695989 – Heat Roadmap Europe.
(7) Mišljenje EGSO-a Europski pakt za financiranje klimatskih mjera, (SL C 62, 15.2.2019., str. 8.).
(8) Mišljenje EGSO-a „Prednosti pristupa lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice”, SL C 129, 11.4.2018., str. 36.
(9) Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskoj središnjoj banci, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Akcijski plan o financiranju održivog rasta
(10) Mišljenja EGSO-a Akcijski plan za održivo financiranje, Održivo financiranje: taksonomija i referentne vrijednosti i Obveze institucijskih ulagača i upravitelja imovinom u pogledu održivosti (još nisu objavljena u Službenom listu).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/20 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Položaj Romkinja”
(razmatračko mišljenje na zahtjev Europskog parlamenta)
(2019/C 110/04)
Izvjestitelj:
Ákos TOPOLÁNSZKY
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 30.5.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
7.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
196/2/5 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Značajan dio romskih žena (i djevojaka) izložen je višestrukoj i međusektorskoj diskriminaciji što dovodi do kontinuirane nemogućnosti da u punoj mjeri ostvare svoja prava. Romkinje su najugroženija manjinska skupina EU-a. Iznimno važna dužnost i obveza europskih demokracija jest zaustavljanje takvog položaja. |
1.2. |
EGSO zahvaljuje brojnim hrabrim Romkinjama koje su se u prošlosti ili u sadašnjosti odlučno suprotstavile diskriminacijskim strukturama i institucionalnom nasilju, u interesu slobodnog europskog suživota bez diskriminacije. |
1.3. |
Potrebno je hitno ukinuti segregirano obrazovanje niske kvalitete koja proizlazi iz diskriminacije, pazeći pritom da romske djevojke imaju pristup svim elementima kvalitetnog javnog obrazovanja. Potrebno je pravovremeno i strogo preispitati postupke u pogledu stručnih škola i usmjeravanja. |
1.4. |
EGSO očekuje od država članica da prioritet daju ukidanju zdravstvenih praksi kojima se krše standardi usluga, da poštuju razumne etičke standarde kao i primijenjivo zakonodavstvo te da kriminaliziraju nezakonite prakse poput prisilne sterilizacije, odbijanja zdravstene skrbi na temelju etničke pripadnosti ili pružanja usluga lošije kvalitete. |
1.5. |
Države članice moraju odmah ukinuti oblike i sredstva diskriminirajućeg zapošljavanja, a istodobno moraju provesti posebno promišljene politike kojima bi se povećale mogućnosti zapošljavanja Romkinja. |
1.6. |
Treba utvrditi te usvojiti minimalni prihvatljivi standard stanovanja i javnih usluga i provesti ga kao temeljno pravo, po mogućnosti i unošenjem u ustav država članica. |
1.7. |
Potrebno je odlučno i bez diskriminacije postaviti se protiv svih oblika trgovanja ljudima i zločinā iz mržnje koji pogađaju Rome, a osobito žene iz te zajednice. |
1.8. |
Romkinje imaju veoma ograničene mogućnosti za razvoj i vrednovanje politika koje se tiču njihove sudbine. Njihovo sudjelovanje u takvim programima moralo bi se osigurati u odgovarajućem opsegu. |
1.9. |
Protivno aktualnim praksama u većini država članica, u europskim i nacionalnim strategijama za poboljšanje stanja nakon 2020. posebna se pažnja mora posvetiti stajalištima i interesima Romkinja. |
2. Položaj Romkinja u Europskoj uniji
2.1. |
Značajan dio romskih žena (i djevojaka) izložen je višestrukoj i međusektorskoj diskriminaciji što dovodi do kontinuirane nemogućnosti da u punoj mjeri ostvare svoja prava. Romkinje su najugroženija manjinska skupina EU-a. Ovako opisani položaj smatra se sustavnom povredom demokracije, vladavine prava i temeljnih ljudskih prava koja značajno slabi europsku ideju koja se temelji na vrijednostima iz članka 2. Ugovora o Europskoj uniji (1) te iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima (2). Postignuto je vrlo malo na tom području tijekom proteklih godina. |
2.2. |
Unatoč tome što u većini država članica nema raspoloživih podataka razvrstanih prema etničkoj i spolnoj pripadnosti, Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA) daje detaljnu sliku o nepovoljnom položaju Romkinja (prije svega u okviru istraživanja EU-MIDIS II (3)). Čini se da u svim sektorima društva Romkinje karakterizira nepovoljniji položaj, i to ne samo u odnosu na opću populaciju već i u odnosu na romske muškarce. |
2.3. |
Uvjerenje EGSO-a jest da je već spomenuta europska ideja upravo onoliko snažna koliko iz nje mogu profitirati oni najslabiji građani EU-a. Stoga je unaprjeđenje položaja romskih žena i djevojaka te promicanje njihovog osamostaljenja ne samo obveza institucija EU-a i država članica, već ujedno i test zrelosti njihovog demokratskog sustava i vladavine prava. |
3. Opće napomene
3.1. |
Članak 2. Ugovora o Europskoj uniji među najvažnijim vrijednostima europske ideje navodi, između ostalog, jednakost i poštovanje ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina. O učinkovitoj provedbi tih prava možemo govoriti ako se i društvenim skupinama koje su najviše marginalizirane i diskriminirane omoguće konkretne promjene, jer diskriminacija, segregacija i netrpeljivost prema Romima znače očigledno odbacivanje tih vrijednosti. |
3.2. |
Jednaka prava između romskih žena i muškaraca preduvjet su za dostizanje gospodarske autonomije Romkinja kao i za primjenu ljudskih prava i temeljnih sloboda, koje bi trebale uživati na političkom, ekonomskom, socijalnom, kulturnom i građanskom planu i koji im trebaju biti zajamčeni ustavom. |
3.3. |
U tom kontekstu, EGSO, kao što je već izražavao u svojim prethodnim mišljenjima (4), podržava ciljeve europske okvirne strategije, ali istodobno skreće posebnu pozornost na potrebu njezine dosljedne provedbe, odnosno na nedostatnost postignutih rezultata. |
3.4. |
Također ističe da je netrpeljivost prema Romima vidljiva na svim razinama aktivnosti država članica kako na razini uprave tako i na razini institucija, što sprječava Rome da ravnopravno pristupaju državnim službama te da ostvare jednaka prava i obavezno jednako postupanje, da prema svojoj zastupljenosti u ukupnoj populaciji sudjeluju u donošenju političkih odluka koje ih se tiču i da se zaštite od posljedica diskriminirajućih postupaka. Sve ovo, i u većem opsegu, vrijedi i za Romkinje. |
3.5. |
Odbor poziva na sastavljanje tzv. bijelih knjiga u cilju dokumentiranja sustavnih kršenja prava Romkinja, uz sudjelovanje neovisnih i vjerodostojnih romskih organizacija civilnog društva. S njima bi se trebalo savjetovati i službeno ih se priznati kako bi se postavili temelji za povijesno pomirenje. |
3.6. |
EGSO zahvaljuje brojnim hrabrim Romkinjama koje su se u prošlosti ili u sadašnjosti odlučno suprotstavile diskriminacijskim strukturama i institucionalnom nasilju, u interesu slobodnog europskog suživota bez diskriminacije. |
4. Posebna područja javne politike (5)
4.1. Obrazovanje
4.1.1. |
Segregirano je obrazovanje uvijek nezakonito, što neminovno rezultira nepovoljnim ishodima. Negativne posljedice segregiranog obrazovanja u višestrukoj mjeri utječu na romske djevojke i zatvaraju im prilike za društvenu mobilnost. Stoga treba upotrijebiti sva pravna sredstva, uz ciljane potpore javne politike, i osigurati potrebne dodatne troškove kako bi se ispravila niska kvaliteta segregiranog obrazovanja koja proizlazi iz diskriminacije, pazeći pritom da romske djevojke imaju pristup svim elementima kvalitetnog javnog obrazovanja. Vlade bi se također trebale pobrinuti da osiguraju odgovarajuće ljudske resurse, osposobljavanje i pedagoške programe. |
4.1.2. |
Neosnovano obilježavanje romske djece kao osoba s intelektualnim teškoćama i njihovu obrazovnu segregaciju treba smatrati teškim kršenjem zakona i ozbiljnim ugrožavanjem njihove budućnosti te je stoga potrebno da takve procjene redovno provjeravaju stručne institucije koje su nezavisne. Treba osigurati nesmetano pokretanje nadzornog postupka također i na zahtjev bilo koje zainteresirane stranke, u prvom redu roditelja, staratelja ili škole. |
4.1.3. |
Ako se pojavi sumnja na opetovane greške u procjeni, osobito ako se događaju sustavno, kojima je namjera ili posljedica segregacija, treba osigurati da države članice budu obavezne pravovremeno provesti temeljitu istragu, objaviti rezultate istrage, ocijeniti zaključke u pogledu vlastitih nacionalnih mehanizama za borbu protiv segregacije te poduzeti potrebne zakonodavne i provedbene mjere. |
4.1.4. |
U međuvremenu je potrebno osigurati usklađivanje pedagoške razine posebnih razreda s razinom redovnog obrazovanja kako isti ne bi bili samo pedagoški „stacionar”. |
4.1.5. |
U državama u kojima se razina segregiranog obrazovanja ne smanjuje ili se čak i povećava, EGSO poziva na ograničavanje, zamrzavanje europskih resursa ili u slučaju sustavnih problema, na jednostavno povlačenje resursa. EGSO očekuje da se za iste takve situacije mehanizmi pravne zaštite Europske unije (članak 7. i mehanizam vladavine prava) provedu učinkovito i brzo. |
4.1.6. |
Kako bi se povećale mogućnosti Romkinja kada je riječ o obrazovanju i smanjio rizik napuštanja školovanja, za njih se mora stvoriti sustav programa daljnjeg obrazovanja i kontinuiranog osposobljavanja, kako bi im se pružila druga prilika te kako njihove mogućnosti zapošljavanja ne bi bile ograničene na javno potpomognute programe zapošljavanja, drugorazredna i nestandardna radna mjesta i radna mjesta u sivoj ekonomiji, što im uskraćuje šanse za društvenu mobilnost. |
4.2. Zdravlje
4.2.1. |
Romkinje, koje često žive u getoima ili na teško dostupnim područjima, u okviru pružanja zdravstvenih usluga često se susreću s odbacivanjem, omalovažavanjem te s fizičkim i psihološkim nasiljem. Njihov pristup pravima na reproduktivno zdravlje veoma je ograničen. EGSO potiče države članice da što prije stvore i pokrenu mobilne jedinice s odgovarajućom opremom i kapacitetima za one koji žive u segregiranim životnim uvjetima. Potiče također da se pregleda način na koji funkcionira pružanje usluga povezanih s majčinstvom i trudnoćom te da se provedu potrebna poboljšanja. |
4.2.2. |
EGSO očekuje da ukidanje zdravstvenih praksi kojima se krši zakonodavstvo i etički standardi budu prioritetni cilj država članica te da one u takvim slučajevima sustavno podižu sudske parnice. Potrebno je osigurati besplatne i lako dostupne pravne lijekove za pristup zdravstvenim pravima, a jednako tako i posebna skrb koja odražava stvarne potrebe dotičnih osoba. To uključuje postavljanje zdravstvenih informacijskih točaka, obuka i uvođenje posrednika u području zdravstva i provedbu inicijativa javnog zdravstva koje obuhvaćaju stanovnike segregiranih naselja. |
4.2.3. |
Vlade se hitno te jasno i javno trebaju zalagati za načelo jednakog pristupa zdravstvenoj skrbi i za njegovu konkretnu provedbu kao i za borbu protiv praksi koje to načelo ne poštuju, a trebaju i uspostaviti programe podizanja svijesti za sve zainteresirane strane. Za Romkinje i romsku djecu koja nemaju osnovno zdravstveno osiguranje potrebno je zakonskim sredstvima osigurati uvjete osiguranja. |
4.3. Prisilna sterilizacija
4.3.1. |
U brojnim državama u kojima se ranije događalo sustavno kršenje reproduktivnih prava žena i gdje je prisilna sterilizacija provođena masovno i bez pristanka te funkcionirala kao državni instrument, još uvijek nije došlo do političkih isprika, a ni do preuzimanja odgovornosti. A ondje gdje je do toga i došlo, izostala je pravna i materijalna satisfakcija. EGSO predlaže da europski zakonodavac učini sve kako bi, u okviru usklađivanja europskog kaznenog zakonodavstva u slučaju tih kaznenih djela – čiji je sadržaj usporediv sa zločinima protiv čovječnosti – države članice znatno produljile vrijeme zastare ili ga u potpunosti ukinule te donijele posebno zakonodavstvo kako bi žrtve dobile stvarnu pravnu zadovoljštinu i novčanu kompenzaciju. |
4.3.2. |
U tim je slučajevima potrebno u dobroj vjeri osigurati potpun uvid u situaciju i transparentnost, kako bi došlo do pomirenja, i onemogućiti počinjenje zločina državnih i javnih službi u budućnosti. Stoga EGSO također predlaže da neovisni povijesni odbori u dotičnim državama članicama u suradnji sa žrtvama i njihovim predstavnicima otkriju zločine počinjene u prošlosti te da to objave u kontekstu procesa društvenog pomirenja, kao što se to dogodilo u Švedskoj u slučaju takozvane Bijele knjige. |
4.4. Zapošljavanje
4.4.1. |
Romkinje su na tržištu rada još uvijek u mnogo lošijem položaju u odnosu na romske muškarce; svi su pokazatelji zapošljavanja u njihovom slučaju kritično niski. |
4.4.2. |
EGSO poziva države članice da u interesu dostizanja gospodarske neovisnosti Romkinja poduzmu ciljane i sveobuhvatne mjere te da im u tom cilju osiguraju stjecanje potrebnih vještina. U borbi protiv siromaštva i socijalne isključenosti također je posebno važno promicanje poduzeća socijalne ekonomije, osiguravanje mikrokreditnih programa te nesmetan i nediskriminirajući pristup pogodnostima na tržištu rada. |
4.4.3. |
Poduzetnici postaju sve važniji jer stvaraju radna mjesta, a i ključni su akteri kada je riječ o dobrobiti lokalnih i regionalnih zajednica. Taj je aspekt posebno važan za romske zajednice. U okviru politika povezanih s potrebama Romkinja poduzetnica i MSP-ova potrebno je poduzeti posebne mjere kojima bi se uz poticanje neovisnosti Romkinja podržavale i njihove inicijative povezane s projektima na razini zajednice i osnivanjem poduzeća. Budući da većina država članica ne provodi takvu politiku namijenjenu podršci romskim ženama, EGSO ih poziva da iskoriste sve mogućnosti koje bi im takva politika mogla ponuditi. |
4.4.4. |
Odbor poziva vlasti na svim razinama društva da organiziraju osposobljavanja za tržište rada, stvore radna mjesta i dovoljnu količinu subvencioniranih oblika zapošljavanja. Važno je također da predvide naknade za prijevoz te potporu za kontinuirano osposobljavanje i stručno usavršavanje. Također je važno da putem instrumenata ciljanih javnih politika podrže Romkinje koje se nalaze u ranjivom položaju u postizanju ravnoteže između poslovnog i privatnog života. |
4.4.5. |
Države članice trebaju učiniti sve što je u njihovoj moći za suzbijanje podčinjenog položaja Romkinja na tržištu rada i (skoro) prisilnih i ilegalnih oblika zapošljavanja u sivoj ekonomiji. |
4.4.6. |
U tom cilju, te prepoznavajući važnost uključivanja Romkinja u tržište rada potrebno je uspostaviti programe zapošljavanja kao pružanje druge prilike, osigurati pomoć posrednika, naknade za prijevoz i potpora za osposobljavanje. Osim toga, potrebno je učiniti sve za suzbijanje diskriminacije na radnom mjestu i senzibilizaciju poslodavaca. |
4.5. Stanovanje, javne usluge
4.5.1. |
I među onima koji žive u segregiranim uvjetima, žene i djeca su ti koji u najvećoj mjeri pate od katastrofalnih posljedica segregacijskog života. EGSO stoga naglašava da se i na tim područjima mora stvoriti minimalan prihvatljiv standard stanovanja, javnih usluga i skrbi te da se to treba provesti kao temeljno pravo, po mogućnosti na način koji bi bio utvrđen i u ustavu država članica. |
4.5.2. |
EGSO predlaže da ostvarivanje tih potreba (npr. opskrba pitkom vodom, opskrba električnom energijom, odvodnja ili čišćenje otpadnih voda, asfaltirane ceste, odvoz otpada, dostupnost javnih usluga, itd.) bude preduvjet za daljnje ulaganje u urbani razvoj i za dobivanje i iskorištavanje subvencija. |
4.5.3. |
Potrebno je zaustaviti neopravdane i protupravne postupke deložacije, a Romkinjama tijekom tih postupaka treba dodijeliti dostupnu i pristupačnu posebnu pravnu zaštitu. Traumatiziranim ženama, žrtvama prisilne deložacije treba omogućiti isplaćivanje naknade štete. |
4.6. Suzbijanje struktura nasilja
4.6.1. |
Romske žene i djevojke posebno su osjetljive u diskriminirajućim i segregacijskim položajima i lako mogu postati žrtvama nasilnih kaznenih djela. Neproporcionalno su podložne svim poznatim oblicima iskorištavanja i trgovanja ljudima. |
4.6.2. |
EGSO se slaže da su svi oblici trgovine ljudima i primjena nasilja nad Romkinjama grubo kršenje temeljnih ljudskih prava, što je izričito zabranjeno Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, a države članice moraju postupati u skladu s time (6). To su teška kaznena djela motivirana potražnjom, koja su na brojne načine iznimno profitabilna za međunarodni organizirani kriminal i kojima su Romkinje i romska djeca nerazmjerno izložena. |
4.6.3. |
EGSO očekuje da države članice odmah u svoj nacionalni kaznenopravni sustav uvrste kažnjivost novih oblika tih kaznenih djela koja se stalno mijenjaju i da protiv njih primijene ciljane i koordinirane zakonske mjere te prekinu i, kad je moguće, potpuno suzbiju kanale zarade temeljene na prisili. Potrebno je otkriti širu socioekonomsku pozadinu počinjenja tih djela, prepoznati situacije bijede, diskriminacije i potčinjenosti te dosljedno provesti potrebne instrumente socijalne politike (strateške, zakonodavne, financijske, obrazovne, istraživačke i druge) za njihovo suzbijanje. |
4.6.4. |
Nasilje nad Romkinjama može potjecati i iz društva općenito i iz njihove vlastite zajednice. U svakom slučaju, protiv svih pojedinačnih i organiziranih oblika nasilja treba se postaviti odlučno, pristupom koji je usmjeren na žrtve i rodno specifičan, kojim se u obzir uzima posebna ugroženost žena i djece i zaštita koju im je potrebno pružiti, a koja se mora temeljiti na ljudskim pravima. |
4.6.5. |
EGSO pozdravlja činjenicu da je potpisom Europske komisije EU postala ugovorna stranka Konvencije Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, poznatije pod nazivom Istanbulska konvencija. EGSO poziva da sve države članice Europske unije to što prije učine i da započnu s njezinom provedbom predano i bez suzdržavanja, uzimajući u obzir posebnu izloženost Romkinja u tom području. |
4.6.6. |
Romske žene i djevojke jednako su tako neproporcionalno ciljevi i žrtve zločina iz mržnje, a posebice govora mržnje. Treba usvojiti mjere za olakšavanje pristupa pravosuđu oštećenim osobama i uz pomoć organizacija civilnog društva uspostaviti alate za podizanje svijesti o utvrđivanju takvih kaznenih djela. |
4.6.7. |
EGSO podržava zemljopisno proširenje i provedbu zajedničkog programa Vijeća Europe i Europske komisije JUSTROM kako bi se Romkinjama osigurao pristup pravosuđu. |
4.6.8. |
Skreće pozornost na činjenicu da se svi institucijski oblici netrpeljivosti prema Romima i segregacije mogu opisati kao jedan od oblika nasilnih kaznenih djela. Naglašava potrebu za zaštitom od kaznenih djela koja se događaju u sklopu državne institucionalne skrbi ili skrbi koju potpomaže država (ustanove za zaštitu djece, zavodi za socijalnu i zdravstvenu skrb), odnosno u sklopu državnih organizacija za provedbu zakona (policijske, kaznenopravne institucije, zatvorske ustanove), gdje je ranjivost Romkinja posebno značajna. Odbor skreće pozornost na važnost jamčenja jednostavnog i besplatnog pristupa pravnoj zaštiti u tim slučajevima. |
4.6.9. |
Nacionalno i međunarodno zakonodavstvo mora utvrditi pojam ranog, prisilnog braka kao jedan od oblika trgovanja ljudima te postupati u skladu s tim. Djeci koja su žrtve prisilnog braka moraju biti dostupni svi preventivni i zaštitni instrumenti i programi koji se koriste u borbi protiv trgovanja ljudima. |
4.7. Uključivanje i sudjelovanje
4.7.1. |
Romkinje imaju veoma ograničene mogućnosti za razvoj i vrednovanje politika koje se tiču njihove sudbine. EGSO stoga ističe da je na temelju načela „ništa o nama bez nas” nužno potrebno uključivanje Romkinja u odgovarajućem opsegu u promišljanje, izradu, provedbu i vrednovanje bilo kojeg programa koji je povezan s njima ili njihovim zajednicama. Prema preporuci EGSO-a, u slučaju programa usmjerenih na Romkinje trebala bi postojati najmanje većina za programe koji se posebice tiču Romkinja, te najmanje 30 % sudjelovanja za programe namijenjene romskim zajednicama. Treba razviti sustav vrednovanja koji može pouzdano mjeriti te omjere. |
4.7.2. |
EGSO predlaže da se ti omjeri provedu i u nacionalnim i regionalnim tijelima koja su odgovorna za politike uključivanja (nacionalna, regionalna, županijska koordinacijska vijeća, odbori za borbu protiv segregacije, itd.). |
4.7.3. |
Poziva vlade i nadležna tijela da pokrenu stvaran i sadržajan politički dijalog s predstavnicama Romkinja na svim organizacijskim razinama društva te da za takav dijalog stvore institucionalne okvire. EGSO u tu svrhu preporučuje osnivanje posebnih pravnih institucija poput primjerice ženskih odbora u okviru nacionalnih platformi za Rome u kojima bi Romkinje mogle sudjelovati na ciljan način ili uspostavljanje neovisnog posrednika za Romkinje. |
4.7.4. |
Odbor skreće pozornost na to da kako u trenutnoj europskoj okvirnoj strategiji tako i u nacionalnim strategijama za integraciju Roma (NSIR) u većem dijelu nedostaje stajalište Romkinja ili je ono u njima zastupljeno tek u maloj mjeri. I u procesima nakon 2020. i u razvijanju budućih strategija socijalne uključenosti treba se u puno većoj mjeri osloniti na mišljenje predstavnika Romkinja. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A12012M%2FTXT.
(2) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:12012P/TXT&from=en.
(3) http://fra.europa.eu/en/project/2015/eu-midis-ii-european-union-minorities-and-discrimination-survey/publications.
(4) SL C 248, 25.8.2011., str. 16., SL C 67, 6.3.2014., str. 110., SL C 11, 15.1.2013., str. 21.
(5) Među brojnim prijedlozima koje su sastavili romska zajednica, organizacije civilnog društva koje rade za prava Roma, znanstvene zajednice, međunarodna tijela i EGSO, u predmetnom će se mišljenju samo spomenuti prijedlozi koji su od posebne važnosti za provedbu prava Romkinja.
(6) Članak 5. stavak 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/26 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Rodna ravnopravnost na europskim tržištima rada”
(razmatračko mišljenje na zahtjev Europskog parlamenta)
(2019/C 110/05)
Izvjestiteljica: |
Helena DE FELIPE LEHTONEN |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 3.5.2018. |
Pravni temelj: |
pravilo 29. stavak 1. Poslovnika |
Odluka Plenarne skupštine: |
DD/MM/YYYY |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
7.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
151/2/4 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO smatra da je u cilju poboljšanja rodne ravnopravnosti na tržištima rada potrebno izraditi integriranu i ambicioznu europsku strategiju uz pomoć koje bi se nastojalo ukloniti sistemske i strukturne prepreke te koja bi dovela do odgovarajućih politika, mjera i programa EU-a za financiranje kako bi se poboljšala ravnopravnost žena i muškaraca i time potaknula „veća ravnopravnost u pogledu ekonomske neovisnosti žena i muškaraca”. Time bi se pridonijelo i provedbi europskog stupa socijalnih prava. |
1.2. |
U ovom se mišljenju ponovno ističe potreba za daljnjim rješavanjem već dobro poznatih problema kao što su razlika u plaći između spolova i ravnoteža između poslovnog i privatnog života, o kojima je EGSO već izradio mišljenja (1). |
1.3. |
EGSO smatra da su potrebni dodatni napori kako bi se riješio tvrdokorni problem razlike u plaći između spolova. U potpunosti podržava ciljeve Međunarodne koalicije za jednake plaće da se do 2030. ukloni razlika u plaći između spolova. Izražava žaljenje zbog niske stope provedbe preporuke Europske komisije o transparentnosti plaća iz 2014. i poziva države članice i EU da poduzmu odgovarajuće mjere kako bi se ona ubrzala. |
1.4. |
EGSO podsjeća na to da transparentnost plaća ima važnu ulogu u borbi za smanjenje razlike u plaći između spolova (2). Preporučuje da se rodno neutralnim sustavima plaća potakne nepristrani pristup naknadama za rad i zapošljavanju. |
1.5. |
EGSO se slaže da je potrebno pojačati mjere za smanjenje horizontalne rodne segregacije u obrazovanju, osposobljavanju i na tržištu rada. Potrebno je provesti kampanje za podizanje svijesti i druge mjere kako bi se riješio problem rodnih stereotipa i segregacije u obrazovanju, osposobljavanju i odabiru karijere, uz svesrdno korištenje novih tehnologija. Bolje plaće i bolji radni uvjeti u sektorima u kojima prevladavaju žene mogli bi potaknuti muškarce da u većem broju uđu u ta zanimanja. |
1.6. |
Potrebno je uložiti dodatne napore u osnaživanje žena iz ranjivih skupina i njihovu integraciju na tržište rada, uzimajući u obzir međusektorski pristup (3). |
1.7. |
EGSO pozdravlja napore koje Komisija u okviru europskog semestra ulaže u bolje praćenje skrbi o djeci i dugotrajne skrbi. To bi i dalje trebao biti prioritet u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju. EGSO se slaže s time da se u suradnji s državama članicama ponovno pokrene promišljanje o ciljevima koji se odnose na skrb za djecu, postavljenima 2002. na sastanku u Barceloni, kako bi se osiguralo da ti ciljevi postanu ambiciozniji i da ih se proširi na skrb za druge ovisne osobe. |
1.8. |
EGSO poziva Parlament i Vijeće da u buduće europske strukturne fondove uvedu nove i odgovarajuće pokazatelje kako bi se bolje pratio financijski doprinos EU-a raznim uslugama skrbi i rodnoj ravnopravnosti. |
1.9. |
EGSO pozdravlja prijedlog o fondu ESF+ u okviru višegodišnjeg financijskog okvira 2021. – 2027. kojim se nastoji poduprijeti ravnopravnost muškaraca i žena te promicati sudjelovanje žena na tržištu rada s pomoću mjera za poboljšavanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života i pristupa skrbi za djecu. Međutim, također smatra da bi financijska sredstva EU-a trebalo dodjeljivati uz veće uvažavanje rodnih aspekata i da bi rodnu ravnopravnost trebalo postaviti kao zaseban cilj, a ne je objediniti s ciljevima borbe protiv diskriminacije i suzbijanja rasizma. |
1.10. |
EGSO također pozdravlja program InvestEU za razdoblje 2021. – 2027. kojim se podupiru ulaganja u socijalnu infrastrukturu. EGSO poziva Parlament i Vijeće da snažno podupru tu novu priliku za pokretanje prijeko potrebnih ulaganja u skrb za djecu (među ostalim i nakon škole). |
1.11. |
Žensko poduzetništvo zaostaje te ga je potrebno poticati kako bi se iskoristio golem potencijal digitalnog gospodarstva i tehnoloških inovacija. Potrebno je poboljšati pristup financiranju i olakšati prijelaz iz jednog u drugi status zaposlenja. |
2. Kontekst i izazovi
2.1. |
Mišljenje EGSO-a sastavljeno je kao odgovor na zahtjev Europskog parlamenta za razmatračko mišljenje o rodnoj ravnopravnosti na europskim tržištima rada. Na zahtjev Parlamenta u ovom se mišljenju razmatra utjecaj mjera opisanih u preporuci Komisije o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene putem transparentnosti i potreba za dodatnim mjerama kako bi se uklonila razlika u plaći između spolova. |
2.2. |
Člankom 2. i člankom 3. stavkom 3. UEU-a te Poveljom Europske unije o temeljnim pravima priznaje se pravo na ravnopravnost žena i muškaraca kao jedna od temeljnih vrijednosti Unije, koja stoga predstavlja važnu zadaću. U europskom stupu socijalnih prava rodna ravnopravnost i pravo na jednaku plaću za rad jednake vrijednosti navode se kao jedno od 20 načela ključnih za pravedno i dobro funkcioniranje tržišta rada i socijalnih sustava. |
2.3. |
Europska unija i države članice promiču rodnu ravnopravnost na tržištu rada s pomoću niza zakonodavnih i nezakonodavnih instrumenata, preporuka, smjernica politika i financijske potpore. U svojem Strateškom djelovanju za ravnopravnost spolova 2016. – 2019. Europska komisija potvrdila je prioritete kojima se potrebno baviti, a to su: jednaka ekonomska neovisnost žena i muškaraca, jednaka plaća za rad jednake vrijednosti i ravnopravnost u donošenju odluka, dostojanstvo, integritet te zaustavljanje rodno uvjetovanog nasilja i promicanje rodne ravnopravnosti izvan EU-a. |
2.4. |
U 2017. godini stopa zaposlenosti žena rasla je sporim ali stabilnim tempom u skladu sa stopom zaposlenosti muškaraca te je dosegla rekordnih 66,5 % u odnosu na 78,1 % za muškarce. Međutim, razlika u zaposlenosti između spolova (11,5 postotnih bodova) ostala je nepromijenjena od 2013. Povrh toga, nije vjerojatno da će se do 2020. postići EU-ov cilj od 75 % zaposlenih žena i muškaraca. U indeksu ravnopravnosti spolova zabilježen je porast sa 62 boda 2005. na 65 bodova 2012., a zatim na samo 66,2 boda 2015., djelomice zbog gospodarske krize. U nekim državama članicama, u okviru mjera za rješavanje gospodarske krize nije se vodilo računa o njihovom negativnom učinku na rodnu ravnopravnost. |
2.5. |
Unatoč općem napretku u području rodne ravnopravnosti na europskim tržištima rada, nejednakosti između žena i muškaraca i dalje postoje. Horizontalna i vertikalna segregacija važni su čimbenici koji pridonose neprilagođenoj razlici u bruto zaradi po satu između spolova, koja trenutačno iznosi otprilike 16 %. Razlika je veća i zbog toga što žene prevladavaju u radnim odnosima na nepuno radno vrijeme i u slabije plaćenim sektorima te češće koriste roditeljski dopust, što dovodi do prekida u karijeri, sporijeg napredovanja u karijeri i manjih ostvarenih mirovinskih prava. |
2.6. |
Postojeća razlika u zaposlenosti između spolova predstavlja značajan gospodarski i društveni gubitak za EU, koji se procjenjuje na 370 milijardi EUR godišnje. S obzirom na demografske izazove i smanjenje radno sposobnog stanovništva, Europa mora u cijelosti iskoristiti potencijal koji za tržište rada imaju sve žene, uzimajući u obzir čimbenike poput rase, etničkog podrijetla, društvenog okruženja, dobi, seksualne orijentacije, nacionalnosti, vjere, spola, invalidnosti te izbjegličkog ili migrantskog statusa, koji mogu znatno otežati njihovo sudjelovanje na tržištu rada. |
2.7. |
Žene se uglavnom zapošljavaju na slabije plaćenim radnim mjestima i radnim mjestima niže razine stručnosti te u sektorima zdravstvene skrbi, socijalnih usluga, obrazovanja, javne uprave i maloprodaje, dok su muškarci više zastupljeni u sektoru inženjerstva te građevinskom i prometnom sektoru. Sve je veći nedostatak muškaraca u sektorima obrazovanja, zdravstvene skrbi i socijalnih usluga, a tome pridonosi i nedostatak pozitivnih primjera na koje se može ugledati te manje atraktivni radni uvjeti i plaće. Isto vrijedi i za žene, koje su nedovoljno zastupljene u zanimanjima u području prirodnih znanosti, tehnologije, inženjerstva i matematike (STEM). U 2016. žene su činile samo 17 % stručnjaka u IKT-u u EU-u. |
2.8. |
Dok se u Vijeću EU-a raspravlja o novom zakonodavstvu (Direktiva o ravnoteži između poslovnog i privatnog života), žene i dalje pate od „kažnjavanja majčinstva” na radnom mjestu, uključujući i tijekom trudnoće i nakon poroda, što je i dalje problem u brojnim državama članicama. Razlika u zaposlenosti osobito je velika kad je riječ o majkama i ženama koje skrbe o drugima. U 2016. je više od 19 % neaktivnih žena bilo neaktivno jer su morale skrbiti za djecu ili odrasle. U prosjeku je stopa zaposlenosti žena koje su majke djeteta mlađeg od 6 godina 9 % niža od zaposlenosti žena koje nemaju djecu, a ta razlika u nekim zemljama doseže i 30 %. |
2.9. |
EGSO je izuzetno zabrinut zbog rasprostranjenosti seksualnog uznemiravanja s kojim se žene suočavaju na radnom mjestu, kao i zbog toga što je uznemiravanje žena na internetu sve prisutnije. Podsjeća na potrebu za boljom provedbom Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) o zabrani uznemiravanja i diskriminacije na radnom mjestu (5). |
2.10. |
EGSO također poziva na poduzimanje općih i posebnih mjera usmjerenih na žene iz ranjivih skupina s obzirom na to da one često nailaze na veće poteškoće pri ulasku na tržište rada. Ističe potrebu za međusektorskim pristupom kako bi se ženama koje se suočavaju s višestrukim oblicima diskriminacije povećale mogućnosti na tržištu rada. |
2.11. |
Žensko poduzetništvo i dalje je nedovoljno razvijeno. Žene čine 52 % ukupnog europskog stanovništva, ali samo 34,4 % samozaposlenih osoba u EU-u i 30 % poduzetnika s novoosnovanim poduzećima. Samozaposlene žene manje su imućne od samozaposlenih muškaraca. Ukupno 76,3 % samozaposlenih žena u 28 država članica EU-a radi samo, bez zaposlenika, dok je takvih muškaraca 69 %. Tako su muškarci češće vlasnici poduzeća sa zaposlenicima, dok su žene češće samozaposlene bez zaposlenika te su izložene većem riziku od niskog dohotka. Ženska kreativnost i poduzetnički potencijal nedovoljno su iskorišten izvor gospodarskog rasta i radnih mjesta koji je potrebno dodatno razviti kako bi se stvorila uspješna poduzeća. |
2.12. |
Rad u nepunom radnom vremenu može biti vrijedan alat za poboljšanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života muškaraca i žena. Međutim, žene rade na nepuno radno vrijeme češće od muškaraca (čine više od 70 % radnika na nepuno radno vrijeme), a povećanje je zabilježeno na slabije plaćenim radnim mjestima (maloprodaja, čišćenje i pomoć). Razina neželjenog rada na nepuno radno vrijeme i među ženama i među muškarcima i dalje izaziva zabrinutost. Cilj strategije Europa 2020. od 75 % zaposlenosti može se postići samo s pomoću integrirane strategije koja se sastoji od dosljedne kombinacije politika i mjera za promicanje sudjelovanja na tržištu rada, za kvalitetna radna mjesta, za osiguravanje jednakog postupanja u zapošljavanju i poticanje uravnoteženije raspodjele odgovornosti za skrb između roditelja i osoba koje se brinu za druge ovisne članove obitelji. |
3. Područja za daljnje djelovanje u cilju postizanja rodne ravnopravnosti na europskim tržištima rada
3.1. Transparentnost plaća kao sredstvo za smanjenje razlike u plaći između spolova
3.1.1. |
Razlika u plaći između spolova jedna je od najtvrdokornijih prepreka rodnoj ravnopravnosti na tržištima rada i u društvu, kao i prepreka gospodarskom rastu. EGSO u potpunosti podržava Međunarodnu koaliciju za jednake plaće (EPIC), globalnu inicijativu pod vodstvom Međunarodne organizacije rada (ILO), UNIFEM-a i OECD-a, u koju su uključene vlade, poslodavci, sindikati i civilno društvo u cilju uklanjanja razlike u plaći između spolova do 2030. EGSO poziva EU da pojača svoje djelovanje kako bi se osiguralo da će do 2030. u EU-u nestati razlike u plaći između spolova. |
3.1.2. |
EGSO ponavlja svoje preporuke u pogledu europskog akcijskog plana za rješavanje problema razlike u plaći između spolova (6). EGSO također uviđa da su preinaka Direktive 2006/54/EZ o ravnopravnosti spolova i Preporuka Komisije 2014/124/EU o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene upućena državama članicama ključne za uklanjanje razlike u plaćama između spolova te da su i dalje valjane. Međutim, potrebno je uložiti dodatne napore. U izvješću Komisije iz 2013. o primjeni Direktive 2006/54/EZ zaključeno je da je praktična primjena odredbi o jednakoj plaći u državama članicama jedno od najproblematičnijih područja Direktive. |
3.1.3. |
EPIC tvrdi da nedostatak transparentnosti plaća znatno utječe na razlike u plaćama muškaraca i žena te da veća transparentnost plaća može pridonijeti smanjenju razlika u plaći između spolova. Transparentnost plaća ima važnu ulogu u borbi protiv moguće diskriminacije u plaćama. EGSO je zabrinut zbog niske stope provedbe preporuke o transparentnosti plaća iz 2014. Premda u većini država članica postoje neke mjere za povećanje transparentnosti plaće, u trećini država članica takve mjere uopće ne postoje. EGSO poziva države članice da intenziviraju provedbu preporuke, primjerice predviđanjem mogućnosti da pojedinci zatraže informacije o platnim razredima ili mogućnosti da poslodavci (u poduzećima čija se veličina treba odrediti) izvješćuju o plaćama ili provode revizije plaća jer bi se time potaknuo pravedan pristup zapošljavanju i naknadama za rad. Potrebno je uzeti u obzir i potrebu za potpunim poštovanjem privatnosti (podataka) zaposlenika i općih industrijskih odnosa. |
3.1.4. |
Kako bi se primijenilo načelo jednake plaće i riješilo pitanje razlike u plaći između spolova, potrebne su bolje sinergije između različitih dostupnih mjera. Među njima se snažno potiču sustavi rodno neutralnih plaća jer potiču nepristran pristup zapošljavanju i naknadama za rad. |
3.1.5. |
Socijalni partneri u najboljem su položaju za preispitivanje vrijednosti vještina i zanimanja. Socijalni dijalog i kolektivno pregovaranje imaju ključnu ulogu u postizanju tog cilja i u rješavanju pitanja razlike u plaći između spolova. |
3.1.6. |
Na europskoj razini problem razlike u plaći rješava se i u okviru europskog semestra. Razlika u plaći između spolova istaknuta je 2017. godine u izvješćima za devet država članica. Preporuke za pojedine zemlje usmjerene na ulaganje u ustanove za skrb o djeci i nepoticajne fiskalne mjere te druge mjere u vezi s razlikom u plaći između spolova upućene su u 12 država članica. |
3.1.7. |
Osobitu pozornost potrebno je posvetiti povećanju osviještenosti o nesvjesnim pristranostima ili jačanju razlike u plaćama pri zapošljavanju ili promicanju. Jednako tako, za smanjenje razlike u plaći između spolova, uz suradnju sa socijalnim partnerima, nadležnim tijelima i tijelima za ravnopravnost, u potrazi za odgovarajućim rješenjima važna je podrška poslovnih organizacija. |
3.2. Obrazovanje, segregacija i stereotipi
3.2.1. |
Problem ukorijenjene horizontalne segregacije u obrazovanju, osposobljavanju i na tržištu rada, koju potiču stereotipi i prepreke na tržištu rada, potrebno je rješavati od ranog djetinjstva nadalje. Postoji snažna korelacija između takve segregacije i razlike u plaći između spolova. Potrebno je jasnije istaknuti sklonost podcjenjivanju određenih zanimanja, uključujući zanimanja na vodećim položajima. Bolje plaće i bolji radni uvjeti u sektorima u kojima prevladavaju žene mogli bi potaknuti muškarce da u većem broju uđu u ta zanimanja, čime bi se doprinijelo rješavanju problema rodne segregacije u zanimanjima. |
3.2.2. |
Unatoč većoj uspješnosti žena u obrazovanju, one se suočavaju s brojnim preprekama u karijeri u određenim sektorima u kojima prevladavaju muškarci, na primjer u sektoru IKT-a. Iako neke djevojke odabiru obrazovanje u području STEM-a, samo 10 % žena kasnije ostvari karijeru u tom području. To iziskuje stavljanje većeg naglaska na borbu protiv segregacije i stereotipa u obrazovanju i bolje promicanje tog sektora među ženama. |
3.2.3. |
Nedostatak muškaraca u sektoru obrazovanja, zdravstvene skrbi i socijalnih usluga poprima zabrinjavajuće razmjere. EGSO poziva na provedbu kampanja za podizanje razine osviještenosti i na promidžbu pozitivnih primjera na europskoj i nacionalnoj razini kako bi se promicala zanimanja u sektorima IKT-a i STEM-a među ženama, a u sektorima obrazovanja, zdravstvene skrbi i socijalnih usluga među muškarcima. |
3.3. Usluge skrbi u cilju poboljšanja ravnoteže između poslovnog i privatnog života
3.3.1. |
Spajanje poslovnog s privatnim i obiteljskim životom jedan je od glavnih izazova za roditelje i druge osobe koje skrbe o drugima. Taj problem ima nerazmjerno velik utjecaj na žene jer one obično snose odgovornost u pogledu skrbi za ovisne članove obitelji. Uspostavljanje bolje ravnoteže između poslovnog i privatnog života naročito je problematično za domaćinstva sa samohranim roditeljima i za osobe koje pripadaju ranjivim skupinama. EGSO je pozdravio inicijativu Komisije kojom se želi povećati sudjelovanje roditelja na tržištu rada i pomoći im da ostvare bolju ravnotežu između poslovnog i privatnog života. |
3.3.2. |
Podjela roditeljskih odgovornosti i drugih oblika skrbi važan je cilj za ravnopravno sudjelovanje na tržištu rada (7). Očevi općenito rijetko uzimaju očinski i roditeljski dopust, i to obično samo plaćeni dopust. Ključno je provesti mjere kojima se potiče veće sudjelovanje muškaraca u obiteljskom životu te pritom uzeti u obzir moguće troškove i organizacijske napore koje to iziskuje od poduzeća, osobito malih poduzeća i mikropoduzeća. |
3.3.3. |
Budući da je skrb o drugima jedan od glavnih razloga slabog sudjelovanja žena na tržištu rada, od ključne su važnosti ciljevi iz Barcelone, no oni nisu ispunjeni u dovoljnoj mjeri. Dokazi upućuju na pozitivnu korelaciju između ustanova za skrb o djeci i stope zaposlenosti žena. EGSO izražava žaljenje zbog toga što je tako malen broj zemalja postigao ciljeve iz Barcelone više od 15 godina nakon njihova usvajanja. Poziva na eventualnu reviziju radi postavljanja ambicioznijih ciljeva kao poticaja za promicanje rodne ravnopravnosti. |
Cjenovna pristupačnost i dostupnost skrbi za djecu i drugih usluga skrbi i dalje je izazov, osobito za obitelji s nižim dohotkom. Stoga je važno u dobrom omjeru osigurati kvalitetne javne i privatne ustanove za skrb. Osim toga, radno vrijeme ustanova za skrb o djeci i dalje je velika prepreka za zaposlene roditelje.
3.3.4. |
EGSO skreće pozornost i na potrebu za izvanškolskim ustanovama za skrb o djeci zaposlenih roditelja. Te bi ustanove trebale biti dostupne u zemljama u kojima školski dan završava rano, a roditelji se odlučuju za rad na nepuno radno vrijeme kako bi osigurali skrb za djecu. Za razumijevanje opsega i posljedica tog strukturnog problema u pogledu rodne ravnopravnosti na tržištu rada potrebno je više dostupnih podataka. |
3.3.5. |
Sektor skrbi važan je neiskorišten potencijal u pogledu radnih mjesta, a njegov rast zahtijeva posebnu pozornost zbog kontinuirane rodne segregacije te, u brojnim slučajevima, loših radnih uvjeta i niskih plaća. Kao što je EGSO već zatražio, potrebno je prikupljati odgovarajuće podatke o različitim aspektima sustava skrbi koja se plaća i o tome što Europljani preferiraju. To bi trebalo uključivati usluge njege u kućanstvu, koje se brzo razvijaju, kao i specifični slučaj njegovatelja koji žive u kućanstvu (8), od kojih se mnogi koriste mobilnošću unutar EU-a ili su migranti iz trećih zemalja i prijavljuju loše radne uvjete i plaće. EGSO poziva Komisiju da usvoji integriranu strategiju za sektor skrbi. |
3.3.6. |
EGSO pozdravlja napore Komisije u pogledu pomnijeg praćenja skrbi o djeci i dugotrajne skrbi u okviru europskog semestra i preporuke za pojedine zemlje upućene državama članicama. |
3.4. Financiranje rodne ravnopravnosti: višegodišnji financijski okvir
3.4.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog o fondu ESF+ u okviru višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2021. – 2027., kojim se nastoje poduprijeti ravnopravnost muškaraca i žena, jednake mogućnosti i nediskriminacija, a mjerama za poboljšavanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života i pristupa skrbi o djeci promicati sudjelovanje žena na tržištu rada. EGSO potiče institucije EU-a i države članice da provedu njegovu preporuku o tome da se rodna ravnopravnost podupire sredstvima Europskog socijalnog fonda plus (9). |
3.4.2. |
EGSO smatra da bi financijska sredstva EU-a trebalo dodjeljivati uz veće uvažavanje rodnih aspekata. EGSO je zabrinut da objedinjavanje ciljeva rodne ravnopravnosti, borbe protiv diskriminacije i suzbijanja rasizma u jedan cilj slabi vidljivost svakog od tih elemenata i jasnoću iznosa koji im se dodjeljuju. Trebalo bi razmotriti najbolji način za rješavanje tog pitanja. |
3.4.3. |
EGSO ističe potrebu za ulaganjem u kvalitetne, cjenovno pristupačne i dostupne usluge i ustanove za skrb za sve. Prijedlog Komisije o fondu ESF+ predstavlja korak u pravom smjeru jer se više ulaže u skrb za djecu. Potrebno je dodatno unaprijediti to financiranje na temelju dobrih praksi koje će prikupiti Komisija. |
3.4.4. |
EGSO također pozdravlja program InvestEU u sklopu višegodišnjeg financijskog okvira za 2021. – 2027. i njegov prioritet poticanja ulaganja u socijalnu infrastrukturu, što bi moglo imati pozitivan utjecaj na rodnu ravnopravnost. |
3.4.5. |
EGSO je zabrinut što trenutno ne postoji nikakva procjena toga na koji način države članice koriste financijska sredstva EU-a za potporu pružanju usluga skrbi. Taj se problem mora riješiti u idućem financijskom razdoblju uvođenjem u buduće europske strukturne fondove, uključujući ESF+, odgovarajućih pokazatelja za države članice kako bi se bolje pratio financijski doprinos EU-a različitim uslugama skrbi i rodnoj ravnopravnosti. |
3.5. Sustavi poreza i naknada
3.5.1. |
Dostupni dokazi upućuju na to da se žene često suočavaju s izrazito nepoticajnim ekonomskim mjerama kad ulaze na tržište rada ili žele raditi više: struktura sustava poreza i naknada može imati odvraćajući učinak na osobe koje ostvaruju drugi prihod, a najčešće su to žene. Izravne posljedice toga su uplaćivanje nižih ili nikakvih doprinosa u mirovinski sustav, što kasnije dovodi do nižih mirovina, pa i siromaštva. |
3.5.2. |
U okviru europskog semestra već je istaknuta potreba za prilagodbom sustava poreza i naknada u cilju sprečavanja izrazito nepoticajnih mjera za osobe koje ostvaruju drugi prihod, a žele se zaposliti ili raditi više. Bit će potrebno bolje pratiti razvoj situacije u državama članicama. |
3.6. Žensko poduzetništvo
3.6.1. |
Poduzetništvo može biti prilika za ekonomsku neovisnost žena, uz kvalitetna radna mjesta, uspješne karijere, oslobađanje žena od siromaštva i socijalne isključenosti te doprinos uravnoteženijoj zastupljenosti spolova u donošenju odluka. Žensko poduzetništvo mora se podržati uz pomoć boljeg pristupa socijalnoj zaštiti i kvalitetnijih mjera socijalne zaštite (10) te općim uključivanjem poduzetničkog obrazovanja u obrazovanje i osposobljavanje. |
3.6.2. |
Kad je riječ o samozapošljavanju, žene češće rade same i izloženije su riziku siromaštva zaposlenih, dok su muškarci češće vlasnici poduzeća sa zaposlenima. Žene se također suočavaju s više strukturnih prepreka u pogledu pristupa financiranju te sa stereotipima i nepovjerenjem. Takve je prepreke potrebno ukloniti. Mentorstvo poslovnih anđela i novi oblici financiranja mogu biti korisni za prevladavanje prepreka. Potrebno je aktivnije promicati i širiti postojeće mreže u poslovnim organizacijama. |
3.7. Digitalno gospodarstvo
3.7.1. |
Promjene na tržištu rada uzrokovane globalizacijom, tehnološkim razvojem i demografskim promjenama pružaju nove perspektive zaposlenicima i poduzetnicima. Novi i rastući sektori (npr. IKT, zeleno gospodarstvo, industrija 4.0, e-trgovina) ženama mogu pružiti brojne mogućnosti dobro plaćenih poslova. EGSO je istaknuo i problem digitalnog jaza među spolovima koji predstavlja niz izazova koje je potrebno riješiti, a izradio je i preporuke o tome kako ispraviti neravnoteže u pogledu obrazovnih sustava i tržišta rada (11). |
3.7.2. |
Kako bi se osiguralo da žene i muškarci mogu s povjerenjem djelovati u digitalnom gospodarstvu, potreban je jasniji status na nacionalnoj razini u pogledu prava, prava u području socijalne sigurnosti i obveza koje proizlaze iz ugovora o radu i ugovora između poduzeća. Obrazovanje i osposobljavanje trebaju biti u središtu strategija za poticanje IKT-a, STEM-a i „zelenih” karijera za žene, a rodna perspektiva trebala bi biti uključena u strategiju jedinstvenog digitalnog tržišta. |
3.8. Pojačana suradnja svih aktera
3.8.1. |
Uloga socijalnih partnera u pregovaranju o kolektivnim ugovorima od velike je važnosti za hvatanje u koštac s pitanjem višestrukih dimenzija rodne ravnopravnosti i jednakih plaća na europskim tržištima rada. Na razini EU-a socijalni su partneri 2005. godine usvojili okvir mjera za rodnu ravnopravnost, nakon čega su uslijedile zajedničke mjere na nacionalnoj razini namijenjene rješavanju pitanja rodnih uloga, promicanju žena u donošenju odluka, pružanju potpore ravnoteži između poslovnog i privatnog života i rješavanju problema razlike u plaći između spolova. Godine 2008. revidirali su sporazum o roditeljskom dopustu iz 1996. (Direktiva Vijeća 2010/18/EU (12)), a 2012. razvili skup alata za poboljšanje rodne ravnopravnosti u praksi. |
3.8.2. |
I organizacije civilnog društva mogu na koristan način pridonijeti promicanju rodne ravnopravnosti na tržištu rada, naročito kad su posrijedi ranjive skupine. |
3.8.3. |
EGSO poziva na obnovljenu i ambicioznu strategiju na razini EU-a za postizanje rodne ravnopravnosti na europskim tržištima rada koja bi se trebala dosljedno uklopiti u moguću buduću europsku strategiju za zapošljavanje, u europski stup socijalnih prava i europsku dimenziju UN-ova Programa održivog razvoja do 2030. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL C 129, 11.4.2018., str. 44., SL C 262, 25.7.2018., str. 101.
(2) SL C 129, 11.4.2018., str. 44.
(3) SL C 367, 10.10.2018., str. 20.
(4) SL L 204, 26.7.2006., str. 23.
(5) SL C 351, 15.11.2012., str. 12., SL C 242, 23.7.2015., str. 9., SL C 367, 10.10.2018., str. 20.
(6) SL C 262, 25.7.2018., str. 101.
(7) SL C 129, 11.4.2018., str. 44.
(8) SL C 487, 28.12.2016., str. 7.
(9) Vidjeti mišljenje EGSO-a o Europskom socijalnom fondu plus (SL C 62, 15.2.2019., str. 165.).
(10) SL C 173, 31.5.2017., str. 45.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/33 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o provedbi zakonodavstva EU-a o okolišu: voda, otpad i kvaliteta zraka
(razmatračko mišljenje)
(2019/C 110/06)
Izvjestitelj: |
Arnaud SCHWARTZ |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 3.5.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
Razmatračko mišljenje |
Odluka Predsjedništva: |
17.4.2018. (u očekivanju zahtjeva za mišljenje) |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i zaštitu okoliša |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
117/2/6 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja cilj Pregleda aktivnosti u području okoliša (eng. Environmental Implementation Review, EIR), a to je pružanje jasnog i potpunog pregleda stanja u svakoj državi članici, ističući njihove glavne nedostatke u provedbi prava Unije u području okoliša, te davanje preporuka u pogledu korektivnih mjera i pružanje potpore državama članicama koje zaostaju u primjeni tog prava, osobito putem novog alata za uzajamnu tehničku pomoć. |
1.2. |
Međutim, EGSO u svojem mišljenju o toj temi (1) smatra da EU-ov Pregled aktivnosti u području okoliša pokazuje da loša, fragmentirana i neujednačena provedba zakonodavstva EU-a o okolišu predstavlja ozbiljan problem u mnogim državama članicama EU-a. Danas, kao i ranije, temeljni uzroci loše provedbe utvrđeni u okviru EIR-a još su uvijek nedostatak političke volje vlada mnogih država članica da istinsko unapređenje provedbe učine političkim prioritetom te da za to osiguraju dostatna sredstva (npr. putem višegodišnjeg financijskog okvira, VFO-a). EGSO stoga podsjeća da je ispravna provedba pravne stečevine EU-a u području okoliša u interesu europskih građana i da predstavlja stvarnu gospodarsku i društvenu korist. |
1.3. |
Osim toga, EGSO ponavlja tezu iz spomenutog mišljenja (2) da učinkovita provedba mjera zaštite okoliša djelomično ovisi o dodjeljivanju aktivne uloge civilnom društvu (poslodavcima, radnicima i ostalim predstavnicima društva). EGSO također ponavlja svoj poziv na snažnije i strukturiranije uključivanje civilnog društva, što bi moglo osnažiti EIR. Prema mišljenju EGSO-a, organizacije civilnog društva na nacionalnoj razini moraju dobiti mogućnost da svojim stručnim znanjima i spoznajama doprinose izvješćima za pojedine zemlje, kao i strukturiranim dijalozima sa zemljama i daljnjim aktivnostima u vezi s njima. Zbog toga je EGSO i dalje spreman olakšavati dijalog civilnog društva na razini Europske unije u okviru istinski održivog i kružnog gospodarstva. |
1.4. |
U svom mišljenju o mjerama EU-a za poboljšanje usklađenosti s propisima o okolišu i upravljanja okolišem (3), EGSO ponovno naglašava da postojeći nedostaci potkopavaju povjerenje građana u učinkovitost zakonodavstva EU-a te ponovno poziva države članice i Komisiju da mobiliziraju znatna financijska sredstva za zapošljavanje dodatnog osoblja kako bi se mogla pratiti provedba zakonodavstva o okolišu i upravljanje tim zakonodavstvom. |
1.5. |
EGSO ističe da su u nekim slučajevima potrebna i ulaganja u okoliš, podizanje svijesti građana ili čvrst lanac provedbe zakona i da, čak i ako već postoje inspektori u području okoliša, Europi i njezinim državama članicama trebaju i specijalizirani suci i tužitelji. |
1.6. |
EGSO također podsjeća na to da, kao što je navedeno u mišljenju (4), pored poduzimanja mjera namijenjenih širenju informacija i podizanju razine javne svijesti u državama članicama o pravilima koje treba poštovati, treba poduzimati i mjere čiju provedbu, kao „čuvarica Ugovorâ”, može pratiti i nadzirati Komisija. U akcijskom planu (5) se ne navode razlozi neusklađenosti kao što su primjerice oportunizam i nedostatak političke volje. Premda treba podupirati države članice, EGSO još jednom ističe da neobvezujuće mjere iz predloženog akcijskog plana ne mogu biti jedina strategija za poboljšanje usklađenosti s propisima o okolišu. |
1.7. |
EIR i prethodno navedeni akcijski plan odvijaju se u dvogodišnjem ciklusu. EGSO stoga naglašava činjenicu da bi on trebao imati aktivnu ulogu u praćenju i redovitom razvoju njihova sadržaja kako bi se čulo mišljenje civilnog društva u tom postupku neprestanog poboljšavanja politika Europske unije o okolišu. |
1.8. |
Osim toga, budući da više dokumenata Europske komisije ukazuje na to da je do velikog broja nedostataka došlo zbog nedovoljne suradnje različitih razina upravljanja (nacionalne, regionalne, lokalne) zaduženih za provedbu zakonodavstva o okolišu, EGSO poziva EU da u tekuće praćenje i evaluaciju te provedbe uključi civilno društvo. |
1.9. |
Građani Unije smatraju da je zaštita okoliša iznimno važna. Međutim, većina Europljana smatra da Unija i nacionalne vlade ne poduzimaju dovoljno u području zaštite okoliša. Stoga Vijeće, Parlament i Komisija trebaju još više surađivati s EGSO-om kako bi ispunili očekivanja građana. Konkretno, u tu bi se svrhu mogao podnijeti zahtjev EGSO-u za razmatračko mišljenje o načinu na koji bi civilno društvo moglo još više pridonijeti izradi i primjeni zakonodavstva Unije o okolišu. |
1.10. |
Kratkoročno, EGSO poziva Komisiju da podijeli popis, sastavljen u okviru EIR-a, svih nedostataka utvrđenih po pojedinačnim državama članicama u provedbi zakonodavstva Unije o okolišu u području vode, otpada i kvalitete zraka. Popis bi se djelomično trebao temeljiti na naznakama koje je primila Komisija i savjetovanju s organiziranim civilnim društvom. Također poziva Komisiju da utvrdi, a potom i primijeni rješenja za otklanjanje tih nedostataka. U skladu sa svojim mogućnostima i stručnim znanjem, EGSO je spreman pridonijeti toj definiciji i sudjelovati u evaluaciji buduće provedbe sličnih rješenja. |
1.11. |
EGSO smatra da Komisija ne bi trebala samo predlagati zakonodavstvo, već i olakšavati i podržavati primjenu zakona te usklađivati postojeće tekstove, i to ne samo međusobno, već i sa znanstvenim postignućima i međunarodnim obvezama čiji je cilj zaštititi zdravlje stanovništva i ponovno uspostaviti dobro funkcioniranje ekosustava bez kojih nisu mogući ni gospodarski razvoj ni socijalna pravda. Konkretno, provedba zakonodavstva o okolišu ključna je za postizanje UN-ovih ciljeva održivog razvoja i primjenu klimatskih sporazuma u praksi. EGSO stoga skreće pozornost nadležnih tijela na različite primjere poboljšanja zakonodavstva o okolišu u području vode, otpada i kvalitete zraka navedene u ovom mišljenju. |
1.12. |
Naposljetku, u svjetlu nedavnog Prijedloga direktive o plastičnim proizvodima za jednokratnu upotrebu, čini se nepobitnim da visoka razina prihvaćenosti predloženih mjera proizlazi iz informativnih mjera i medijskih kampanja o zagađenju oceana plastičnim otpadom, koje su omogućile dodatno podizanje razine osviještenosti građana o tom problemu. EGSO smatra da isto vrijedi za brojne druge mjere kojima se stanovnicima Unije mogu ponuditi zdrav način života i prilagodba klimatskim promjenama te zaustaviti nestajanje biološke raznolikosti. EGSO u tom smislu ponovo potvrđuje da civilno društvo treba predano sudjelovati u obrazovanju građana i da se očekuje udvostručenje napora europskih, nacionalnih i lokalnih tijela da dodatno podignu razinu osviještenosti građana te javnih i privatnih donositelja odluka (posebice u MSP-ima i malim i srednjim industrijskim poduzećima) o tim ključnim izazovima 21. stoljeća. |
2. Opće napomene
2.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) pozdravlja spremnost na suradnju koju je Europski parlament iskazao svojim zahtjevom za ovo razmatračko mišljenje koje se odnosi na provedbu zakonodavstva Europske unije o okolišu u području vode, otpada i kvalitete zraka. |
2.2. |
Provedba europskog zakonodavstva o okolišu u području vode, otpada i kvalitete zraka odnosi se na važna pitanja, a osobito zaštitu ekosustava; ona također otvara put novim gospodarskim prilikama i kretanjima povoljnima za zdravlje Europljanki i Europljana. Navedena provedba ne postavlja samo pitanje prenošenja direktiva u nacionalno pravo (to je tek prva faza), nego i uspostave potrebnih javnih tijela ili stavljanja na raspolaganje postojećih resursa u smislu ljudskih resursa, vještina i odgovornosti, znanja i financijskih sredstava. U brojnim su slučajevima potrebna (javna i/ili privatna) ulaganja u okoliš (na primjer, za pročišćavanje vode i obradu otpada), dok je u drugim slučajevima potrebno regulirati aktivnosti koje negativno utječu na okoliš (na primjer, radi očuvanja kvalitete zraka). |
2.3. |
Poboljšanje provedbe zakonodavstva EU-a o okolišu treba postati prioritetom u svim državama članicama, a javna tijela zadužena za ta pitanja treba ojačati. U brojnim prethodnim mišljenjima EGSO-a već su iznesene preporuke u tom pogledu i, općenitije, u pogledu provedbe postojećeg zakonodavstva Unije o okolišu u području vode, otpada i kvalitete zraka. EGSO stoga preporučuje pozivanje na njih, bez obzira na to je li riječ o mišljenju o kvaliteti zraka (6), vodi (7) ili otpadu (8). |
2.4. |
Osim tih tematskih mišljenja, valja istaknuti i da općenitija mišljenja EGSO-a sadržavaju preporuke kojima bi se moglo odgovoriti na ovaj zahtjev. Posrijedi su, među ostalim, mišljenja koja se odnose na pristup pravosuđu (9) ili trenutačnu provedbu zakonodavstva i upravljanja (10) te zaštitu kolektivnih interesa potrošača (11), strateška mišljenja (12) ili pak mišljenja koja se odnose na područja izvan Europske unije i koja se, na primjer, bave ciljevima održivog razvoja (13), sporazumima o slobodnoj trgovini (14) ili klimatskim promjenama (15). |
2.5. |
Osim provedbe postojećeg prava koje omogućuje uspostavu jedinstvenog tržišta koje pogoduje slobodnom i nenarušenom tržišnom natjecanju i kojem građani mogu vjerovati, neovisno o tome jesu li proizvođači ili potrošači, odnosno prava koje može promicati visoke standarde kvalitete i sigurnosti u području zaštite stanovništva i njihova okoliša, čini se neophodnim nastojati ukloniti nedostatke postojećeg zakonodavstva i istodobno osigurati da Unija tijekom bilateralnih ili multilateralnih trgovinskih pregovora sustavno vodi računa o tome da se na uvezene proizvode primjenjuju odredbe jednakovrijedne njezinom socijalnom zakonodavstvu i zakonodavstvu o okolišu. |
2.6. |
Imajući to na umu, sve primjedbe, preporuke i zaključke navedene u ovom razmatračkom mišljenju treba smatrati prilikom, a ne rizikom, da svoje aktivnosti organiziramo na način da stvaramo prednosti, bilo u pogledu konkurencije ili suradnje, koje će nam pokazati put u budućnost na gospodarskom, socijalnom i ekološkom planu. |
2.7. |
Naposljetku podsjećamo da, bez obzira na to je li riječ o vodi, otpadu ili kvaliteti zraka, treba izbjegavati razlike među državama članicama u primjeni europskog prava jer bi one mogle narušiti tržišno natjecanje, prouzročiti nejednakosti u području okoliša i socijalne nejednakosti ili pak uspostaviti umjetne granice koje onemogućuju upravljanje resursima koji su zajednički i, po svojoj prirodi, prekogranični. Stoga bi, radi jačanja svih postojećih i budućih mjera, trebalo uskladiti poreze na onečišćenje i resurse te postojeće alate bolje prilagoditi vanjskim čimbenicima koje treba obuhvatiti. Politike o okolišu više ne smiju biti samo varijabla prilagodbe, nego trebaju postati glavna poluga strateškog preusmjeravanja za ljudske, obrtničke, poljoprivredne i industrijske djelatnosti u okviru Unije te se, kao posljedica pozitivnog prelijevanja, nametnuti i u drugim regijama iz kojih dolaze njezini politički i trgovinski partneri. |
3. Posebne napomene
3.1. Provedba zakonodavstva Unije o okolišu u području kvalitete zraka
Uz vodu, prirodu i otpad, kvaliteta zraka jedan je od sektora s najvećim brojem slučajeva povrede prava. U svibnju 2018., Komisija je ubrzala postupak provedbe zakona protiv šest država članica koje su prekršile pravila EU-a o kvaliteti zraka proslijedivši dotične predmete Sudu Europske unije. (16) EGSO uviđa da Komisija trenutno provodi provjeru prikladnosti Direktive o kvaliteti zraka u okviru koje ocjenjuje uspješnost direktiva o kvaliteti okolnog zraka u razdoblju 2008. – 2018. Napori koji se poduzimaju na poboljšanju provedbe zakonodavstva o kvaliteti zraka na otvorenom osobito bi doprinijeli ostvarenju 11. cilja održivog razvoja koji se odnosi na održive gradove.
Kad je riječ o kvaliteti zraka, ne smijemo zaboraviti da atmosfersko zagađenje ima trostruki učinak:
1. |
na zdravlje, i to u toj mjeri da je zagađenost zraka u zatvorenim prostorima i na otvorenom i dalje jedan od glavnih faktora rizika u Europskoj uniji (17) i drugdje. Ona čak predstavlja glavni rizik za zdravlje i okoliš u svijetu (18), sa 6,5 milijuna preuranjenih smrtnih slučajeva godišnje i visokim troškom za društvo, zdravstvene sustave, gospodarstvo i sve one čije je zdravlje ugroženo. Prema nedavnom izvješću Europskog revizorskog suda o onečišćenju zraka, u Europi se broj preuranjenih smrtnih slučajeva procjenjuje na otprilike 400 000 godišnje, zdravlje europskih građana nije uvijek dovoljno zaštićeno, a djelovanje EU-a nije postiglo očekivane rezultate; |
2. |
na bioraznolikost (posljedice po usjeve, šume itd.); |
3. |
na suvremene i, naravno, povijesne zgrade, koje su, pak, povezane s turizmom. |
3.1.1.
a) |
Kako bi se poboljšao zrak u zatvorenom prostoru, potrošača treba putem označivanja upoznati s emisijama kupljenih proizvoda, bez obzira na to je li riječ o, na primjer, građevinskim materijalima, dekorativnim proizvodima, namještaju ili pak proizvodima za kućanstvo. Za to bi Unija, nakon usporedbe zakonodavstava svojih država članica, trebala uspostaviti usklađen okvir utemeljen na najboljim trenutačnim praksama. |
b) |
Nakon faze izgradnje i isporuke objekta trebalo bi uvesti obvezu održavanja i redovite kontrole kvalitete ventilacije. Taj bi dugoročni nadzor objekata očito imao pozitivan utjecaj na zdravstvenom, ali i energetskom planu. |
c) |
Kako bi se zaštitilo osjetljivo stanovništvo, uključujući osobe s oslabljenim dišnim sustavom ili dišnim sustavom u fazi razvoja, kojima je potrebna bolja kvaliteta zraka, također bi trebalo provesti akcijske planove u tu svrhu u ustanovama koje primaju građane, a osobito malu djecu. |
d) |
Naposljetku, bilo bi korisno uskladiti prakse u području pročišćavanja zraka. Unija bi trebala definirati kriterije za mjerenje njihove učinkovitosti i sigurnosti, prvenstveno zato da trenutačno nepostojanje pravila ne bi dovelo do neželjenih trgovinskih i zdravstvenih posljedica. |
3.1.2.
a) |
Radi postizanja bolje kvalitete zraka i većeg povjerenja između građana i europskih institucija treba ne samo rigoroznije provoditi postojeće zakonodavstvo i strože kažnjavati njegovo nepoštovanje nego i u standarde propisane europskim direktivama konačno uvrstiti nedostajuće preporuke Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) jer se njima omogućuje veća zaštita zdravlja stanovništva. |
b) |
Danas se nadziru samo čestice PM10 i PM2,5 (razina mikrometra). Međutim, u zdravstvenom pogledu, pojedine ultrasitne čestice mnogo više utječu na zdravlje (nanorazina) jer prodiru dublje u ljudsko tijelo te se mogu nakupiti u vitalnim organima. Stoga je u okviru europskog zakonodavstva potrebno uzeti u obzir tu stvarnost i predvidjeti nadzor tih čestica kako bi se i njihova prisutnost u zraku postupno smanjila. |
c) |
Na isti način treba djelovati i u pogledu policikličkih aromatskih ugljikovodika i brojnih drugih onečišćujućih tvari koje se još ne nadziru, osobito onih povezanih sa spalionicama, brodovima, kopnenim vozilima, građevinskim strojevima itd., i to tim više što neprestani napredak znanstvenih spoznaja i tehničkih mogućnosti već omogućuje bolju zaštitu zdravlja i ekosustava. |
d) |
U tom je pogledu Direktiva o nacionalnim gornjim granicama emisija (19) iznimno važna kako bi države članice smanjile svoje emisije onečišćivača zraka. Međutim, u njoj se predlažu samo indikativne mjere, usklađene s načelom supsidijarnosti kako bi se države članice pridržavale svojih obveza u pogledu smanjenja emisija. Regulatorni učinak tog propisa vrlo je slab zbog velike fleksibilnosti koju omogućuje u pogledu provedbe. |
e) |
Također treba ispraviti to što se Direktivom ne predlaže cilj smanjenja emisija metana, ključnog izvora zagađenja zraka jer se radi o prekursoru ozona i vrlo jakom stakleničkom plinu. |
f) |
Kako bi se osigurala usklađenost različitih europskih propisa, potrebno je u okviru zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) uvesti ciljeve u pogledu onečišćenja zraka koje nastaje u poljoprivrednom sektoru. Na primjer, taj je sektor odgovoran za više od 95 % emisija amonijaka, onečišćivača koji je predmet Direktive o nacionalnim gornjim granicama emisija. Kako bi države članice ostvarile svoje ciljeve smanjenja u tom području, ZPP treba ponuditi odgovarajuće alate. |
g) |
Naposljetku, podsjetimo da se kvantifikacija onečišćujućih tvari trenutačno temelji na njihovoj masi (u μg/m3), iako toksikolozi već dugi niz godina na znanstvenim skupovima ističu da bi ih bilo bolje kvantificirati na temelju broja čestica. Takav pristup ima tim više smisla što su posrijedi ultrasitne čestice koje udišemo (20). |
3.2. Provedba zakonodavstva Europske unije o okolišu u području upravljanja vodama
U pogledu vode, istaknimo najprije da je okvirna direktiva u tom području općenito zadovoljavajuća, ali da je njezina provedba i dalje slaba te da većina država članica nije uspjela postići dobro stanje okoliša koje se očekivalo u 2015. Zbog općeg neuspjeha ugovornog instrumenta, isto vrijedi za mrežu Natura 2000. Mogu se uvesti razna poboljšanja i novine koji su osobito povezani sa znanstvenim napretkom u pogledu, s jedne strane, funkcioniranja tla i, s druge strane, širenja i međusobnog djelovanja određenih onečišćujućih tvari. Na to ćemo se vratiti kasnije. Napredak u provedbi zakonodavstva EU-a o vodi pomogao bi u postizanju nekoliko ciljeva povezanih sa šestim ciljem održivog razvoja (čista voda i sanitarni uvjeti).
Jedno od najkritičnijih područja povezanih s vodom je provedba Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda jer – zbog kombinacije pitanja povezanih s upravljanjem i financiranja – među državama članicama postoje velike razlike u pogledu usklađenosti. Iako je Komisija u svom tekućem mandatu poduzela velike napore, na tom području još uvijek postoje znatne potrebe za financiranjem i problemi koje treba riješiti u pogledu upravljanja. Na temelju iskustva stečenog u upravljanju krutim otpadom, treba razviti nove načine na koje će se na proizvođače prebaciti odgovornost za financiranje dodatnog pročišćavanja otpadnih voda kojim se odstranjuju nove onečišćujuće tvari kao što su farmaceutski proizvodi i mikroplastika.
3.2.1.
a) |
Kako bi se poboljšala situacija u pogledu površinskih voda i izbjeglo nazadovanje prava i upravljanja u području okoliša, poželjno je definirati određene pojmove kao što su primjerice „ekološki kontinuitet”, „vodeni tok” i „močvarna područja”. Na primjer, neophodno je da pravila o obilježjima močvarnih područja budu precizna na europskoj razini, imajući na umu da je pristup koji se temelji na svrsi zaštite previše složen da bi se valjano prenio u nacionalno pravo, barem u određenim državama članicama. |
b) |
Isto tako, bilo bi korisno imati na raspolaganju jedinstveni okvir koji se omogućuje provođenje procjena, koji je jasan i s kojim se slažu svi dionici na koje se odnosi provedba prava u tom području. |
c) |
Neovisno o tome je li riječ o nanočesticama, primjerice onima nastalima u tekstilnoj i poljoprivredno-prehrambenoj industriji, ili o endokrinim disruptorima, primjerice onima nastalima u farmaceutskoj industriji i poljoprivredi, njihovo prodiranje u okoliš trebalo bi smanjiti na samom izvoru i utvrditi granice koje ne smiju premašiti u površinskim i podzemnim vodama s obzirom na njihov utjecaj na ekosustave, a osobito na prehrambene lance koji uključuju ljude. U tu bi svrhu naposljetku trebalo osigurati sredstva za dugoročno određivanje pragova na temelju učinka mješavine tih tvari, različitih tvari koje se već nadziru i njihovih nusproizvoda razgradnje. |
3.2.2.
a) |
U pogledu zakonodavstva o vodama, odredbe o povratu troškova različitih kategorija korisnika, internalizaciji vanjskih troškova i određivanju cijena na temelju troškova, kako je utvrđeno Direktivom o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (21), nisu ni dovoljno obvezujuće ni dovoljno precizne da bi mogle imati zadovoljavajući učinak. |
b) |
S obzirom na klimatske promjene, obnova podzemnih voda može postati još problematičnija jer urbanističke ili poljoprivredne prakse na određenim mjestima dovode do nepoželjnog prekida u kružnom toku vode zbog nepropusnih tala ili tala s nedovoljnom biološkom aktivnošću koja pogoduju otjecanju, eroziji i odronima, a ne prirodnom prodiranju, pročišćavanju i skladištenju vode. Kako se ove pojave ne bi dodatno pogoršale, Unija mora donijeti propise u korist živih tala, čija bi prednost bila i istodobno pružanje odgovora na probleme kvalitete i količine vode raspoložive za ekosustave, ljudsku potrošnju te poljoprivredne i industrijske aktivnosti. |
c) |
S obzirom na ulogu koju imaju u izazivanju kiše evapotranspiracijom te u filtraciji, pročišćavanju i skladištenju vode u tlu i podzemnim sustavima, trebamo pridati mnogo veću pozornost šumama i živicama, a u manjoj mjeri i trajnim travnjacima te obradivoj zemlji koja duže vremena nije orana, te bi svi oni trebali biti u što većoj mjeri prisutni i rasprostranjeni na cijelom europskom području, tim više što predstavljaju nezanemarivu pomoć drugim živim bićima, uključujući brojne pomoćne kulture, u suočavanju s visokim vrućinama i drugim, sve učestalijim ekstremnim vremenskim uvjetima. |
3.2.3.
Radi njezine bolje provedbe, trebalo bi izmijeniti tekst Okvirne direktive o vodama koji se odnosi na određene aspekte, koji su djelomično prethodno navedeni, a koji se odnose na sljedeće točke:
a) |
status vode u preambuli „voda nije kao drugi komercijalni proizvodi” trebalo bi zamijeniti izrazom „voda nije komercijalni proizvod”; |
b) |
s obzirom na stanje vode u Europi, potrebno je, na temelju načela sprečavanja i opreznosti, izbrisati sva odstupanja, primjerice ona iz članka 4. stavka 5. ili članka 7. stavka 4.; |
c) |
zbog stanja vode potrebno je zahtijevati procjenu utjecaja na okoliš za sve projekte koji bi mogli naštetiti vodi i vodenom okolišu. Stoga treba izbrisati izraz „pojednostavljenim postupkom procjene” (članak 16.); |
d) |
načelo da onečišćivač plaća treba revidirati, osobito u pogledu načina njegove primjene, na sljedeći način:
|
e) |
sve izraze poput „osiguravati” trebalo bi zamijeniti stvarnom obvezom (primjerice u članku 11. točki 5. ili članku 14. prvom stavku); |
f) |
isto tako, čini se neophodnim smanjiti pragove onečišćujućih tvari, uključujući u kombinaciji s drugim direktivama (kao što su direktive o nitratima, kemikalijama itd.), i ažurirati prioritetne tvari (uključivanjem, na primjer, perfluoriranih spojeva, nanotehnologija itd.); |
g) |
potrebno je povećati sudjelovanje javnosti (članak 14.), prvenstveno u pogledu planiranja. To sudjelovanje treba proširiti na programe osnovnih i dodatnih mjera te na sve prethodne upravne provjere; |
h) |
u pogledu sporova (članak 23.), trebalo bi dodati da države na temelju Aarhuške konvencije trebaju utvrditi pravila i postupke koji omogućuju pristup javnosti sporovima o vodi. |
3.3. Provedba zakonodavstva Europske unije o okolišu u području otpada
Procjena učinka na kojoj se temelji nedavno usvojeno zakonodavstvo o otpadu utvrdila je da u vezi s provedbom postoji nekoliko problema: pravnih i regulatornih problema te problema povezanih s upravljanjem i podizanjem svijesti. Nedostaci u provedbi Okvirne direktive o otpadu često su posljedica nedovoljnih gospodarskih instrumenata, primjerice onih koji recikliranje otpada čine privlačnijim od odlaganja. Međutim, općinama uspostava takvih gospodarskih instrumenata može biti problematična. Lokalne vlasti često nemaju kapacitete za prevođenje mjera i instrumenata EU-a na lokalnoj razini, što upućuje na to da se radi o problemu upravljanja. U više država članica postoji i problem s provedbom. EGSO uviđa da Komisija posljednjih godina zajedno s državama članicama radi na uklanjanju tih nedostataka u provedbi, primjerice time što je 2012. i 2015. godine organizirala dvije vježbe za promicanje usklađenosti u okviru kojih je pružila tehničku podršku i konkretne smjernice o tome što se mora promijeniti.
Novousvojeni zakonodavni prijedlozi o otpadu trebali bi riješiti neke od problema s primjenom i doprinijeti ostvarenju 12. cilja održivog razvoja (održiva proizvodnja i potrošnja), ali pitanja povezana s upravljanjem i provedbom još uvijek treba rješavati na nacionalnoj razini. Zajedno s Komisijom, EGSO je uspostavio Europsku platformu za kružno gospodarstvo koja je već postigla značajne rezultate olakšavši prikupljanje, razmjenu i širenje stručnih znanja i dobrih praksi raznih dionika. Ta je platforma ključni instrument i trebalo bi je koristiti u većoj mjeri za poticanje provedbe zakonodavstva EU-a u tom području.
3.3.1.
a) |
Nedavna revizija politike o otpadu (22) pruža priliku da se snažno podrže mjere kojima se mogu smanjiti naše potrebe na samom izvoru (uključujući potrebe za sirovinama i sekundarnim sirovinama) te stvaranje budućeg otpada, i to osobito otpada opasnog za ekosustave i zdravlje ljudi, što znači da trebamo preispitati naše potrebe te stvari koje proizvodimo i način na koji ih osmišljavamo kako bismo im produljili vijek trajanja te ih potom preradili uz što manji gubitak materijala što će općenito utjecati na okoliš, energetsku suverenost i gospodarsku održivost. |
b) |
Da bismo mogli govoriti o kružnom gospodarstvu i „održivim materijalima”, a ne o „otpadu”, već prilikom osmišljavanja proizvodnje treba ukloniti toksične ili opasne sastavne dijelove koji bi mogli zakomplicirati buduću fazu recikliranja. |
c) |
U pogledu ambalaže treba prevladati trezvenost, a daljnji napredak treba ostvariti u što većoj mjeri, postupno i na obvezujući način kako bi se izbjeglo bilo kakvo narušavanje tržišnog natjecanja postojećih i budućih sustava kaucije i ponovne upotrebe. |
d) |
Sprečavanje nastanka otpada ovisi i o sposobnosti naših društava da ponovno upotrijebe i poprave naše proizvode. Za to je potrebno ambiciozno europsko zakonodavstvo s obvezujućim ciljevima koje treba ostvariti, a ne zakonodavstvo ograničeno na mjere koje se temelje na dobroj volji. |
e) |
Kako bi se gospodarski razvoj odvojio od potrošnje prirodnih resursa i utjecajâ na okoliš, Unija treba utvrditi ambicioznije ciljne vrijednosti kako bi povećala učinkovitost resursa u našim proizvodnim sustavima. |
3.3.2.
a) |
Kako bi se pridobilo i zadržalo povjerenje stanovništva, proizvođača i potrošača, potrebno je da se kružno gospodarstvo, uzimajući redovito u obzir najnovije znanstvene spoznaje, zaštiti od svakog budućeg skandala, osobito povezanog sa zdravstvenim pitanjima, koji bi se mogao povezati s koncentracijom ili širenjem onečišćujućih tvari u recikliranim materijalima (primjerice brom ili endokrini disruptori) ili okolišu (nanomaterijali ili mikroplastika). |
b) |
Takav će pristup biti još vjerodostojniji i učinkovitiji kada se, u svrhu povećanja stope recikliranja svih vrsta materijala, uspostavi sljedivost njihovih sastavnih dijelova već u fazi proizvodnje i kad se osigura najveća moguća transparentnost sve do njihova susreta s potrošačem. |
c) |
Stoga na reciklirane i neobrađene materijale u okviru Europske unije treba primijeniti istu razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša. U materijalima koji se mogu reciklirati ne bi se smjele upotrebljavati visoke koncentracije opasnih kemikalija. Stoga bi Europska agencija za kemikalije, nakon što se Uredbom REACH (23) ograniče i utvrde granične vrijednosti za kemikalije, trebala utvrditi iste granične vrijednosti za reciklirane materijale. S materijalima koji nisu u skladu s tim graničnim vrijednostima treba postupati tako da se tvar povuče ili proglasi neprimjerenom za ponovnu upotrebu ili reciklažu. |
d) |
Osim ekološkog dizajna kojeg bi se trebali pridržavati pametni telefoni i drugi električni i elektronički proizvodi, Unija treba razviti i usvojiti politiku gospodarenja otpadom na svojem području koja je dostojna tog imena, a ne slati taj otpad u inozemstvo. |
e) |
Analiza životnog ciklusa jasno pokazuje da su sve mogućnosti recikliranja bolje od spaljivanja (osobito zbog ugrađene energije, npr. u plastici), s izuzetkom, u nekim posebnim slučajevima, drva i određenih proizvoda i materijala od opasnog otpada. Spaljivanje treba, baš kao i odlaganje, postupno nestati te u tom pogledu treba utvrditi ambiciozne ciljeve. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenje „Pregled aktivnosti u području okoliša u EU-u” (SL C 345, 13.10.2017., str. 114.)
(2) Vidjeti bilješku 1.
(3) Mišljenje „Mjere EU-a za poboljšanje usklađenosti s propisima o okolišu i upravljanja okolišem” (SL C 283, 10.8.2018., str. 83.).
(4) Vidjeti bilješku 3.
(5) COM(2018) 10 final
(6) Mišljenje „Program ‚Čisti zrak za Europu’” (SL C 451, 16.12.2014., str. 134.) i „EU bez azbesta” (SL C 251, 31.7.2015., str. 13.).
(7) Mišljenje „Akcijski plan za prirodu, ljude i gospodarstvo” (SL C 129, 11.4.2018., str. 90.); „Međunarodno upravljanje oceanima: plan za budućnost naših oceana” (SJ C 209, 30.6.2017., str. 60.) i „Kvaliteta vode namijenjene za ljudsku potrošnju” (SL C 367, 10.10.2018., str. 107.).
(8) Mišljenje o ograničenju uporabe određenih opasnih tvari (SL C 345, 13.10.2017., str. 110.) o mogućnostima za poboljšanje povezanosti zakonodavstva o kemikalijama, proizvodima i otpadu (SL C 283, 10.8.2018., str. 56.) o strategiji za plastiku u kružnom gospodarstvu (uključujući obradu brodskog otpada) (SL C 283, 10.8.2018., str. 61.) o ulozi proizvodnje energije iz otpada u kružnom gospodarstvu (SL C 345, 13.10.2017., str. 102.) o paketu za kružno gospodarstvo (SL C 264, 20.7.2016., str. 98.).
(9) Mišljenje o pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (SL C 129, 11.4.2018., str. 65.).
(10) Vidjeti bilješku 1. i bilješku 3.
(11) Mišljenje „Nove pogodnosti za potrošače” (SL C 440, 6.12.2018., str. 66.).
(12) Mišljenje „Prijelaz u održiviju europsku budućnost” (SL C 81, 2.3.2018., str. 44.) i „Novi održivi gospodarski modeli” (SL C 81, 2.3.2018., str. 57.).
(13) Mišljenje „Program za razdoblje do 2030. – Predanost Europske unije ostvarenju ciljeva održivog razvoja na svjetskoj razini”, usvojeno 20. listopada 2016. (SL C 34, 2.2.2017., str. 58.) i „Središnja uloga trgovine i ulaganja u ostvarivanju i provedbi ciljeva održivog razvoja” (SL C 129, 11.4.2018., str. 27.).
(14) Mišljenje „Poglavlje o trgovini i održivom razvoju u sporazumima EU-a o slobodnoj trgovini” (SL C 227, 28.6.2018., str. 27.).
(15) Mišljenje „Pariški protokol – Plan za rješavanje problema globalnih klimatskih promjena nakon 2020.” (SL C 383, 17.11.2015., str. 74.) i „Klimatska pravda” (SL C 81, 2.3.2018., str. 22.).
(16) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-18-3450_hr.htm.
(17) Prema podacima Europske agencije za okoliš.
(18) Prema podacima WHO-a.
(19) Direktiva o nacionalnim gornjim granicama emisija.
(20) https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0048969711005730?via%3Dihub
(21) Okvirna direktiva o vodama.
(22) http://ec.europa.eu/environment/waste/target_review.htm.
(23) Uredba REACH – Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 396, 30.12.2006., str. 1., kako je izmijenjena u SL L 136, 29.5.2007., str. 3.)
III Pripremni akti
EUROPSKI GOSPODARSKI I SOCIJALNI ODBOR
539. plenarno zasjedanje EGSO-a, 12.12.2018.–13.12.2018.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/41 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Europski maloprodajni sektor primjeren 21. stoljeću
(COM(2018) 219 final)
(2019/C 110/07)
Izvjestitelj/ica: |
Ronny LANNOO |
Suizvjestitelj/ica: |
Gerardo LARGHI |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 18.6.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
21.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
171/3/2 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) pozdravlja Komisijinu Komunikaciju o modernizaciji maloprodajnog sektora. Odbor još jednom naglašava gospodarsku i društvenu važnost maloprodajnog sektora za sve dionike i za društvo u cjelini (1). EGSO ističe da je u prethodnim mišljenjima već predložio stvaranje otvorenog gospodarskog okruženja čiji je cilj jamčenje poštenog tržišnog natjecanja, u svrhu stvaranja uvjeta za pozitivno supostojanje i suradnju između velikih, srednjih, malih trgovaca i mikrotrgovaca na malo. |
1.2. |
Obrana i promicanje raznolikosti u maloprodajnom sektoru ključni su za ispunjavanje potreba potrošača te obranu i promicanje europskog proizvodnog sustava. EGSO stoga smatra da je potrebno uspostaviti ravnotežu između mjera kojima se pogoduje velikim trgovcima na malo, koje su jasno utvrđene u Komunikaciji, i odgovarajućih mjera kojima se ispunjavaju potrebe mikropoduzeća i malih poduzeća. |
1.3. |
EGSO napominje da je prijedlog Komisije previše usmjeren na „cijenu” kao najzanimljiviji element za potrošače, na štetu drugih ključnih aspekata, kao što su informacije, kvaliteta proizvoda i personalizacija, blizina, mobilnost, kružno gospodarstvo i održivost, vrijednost za novac i usluga prije ili nakon kupnje. Komisija treba propisno zaštititi diversifikaciju proizvoda u interesu svih strana. |
1.4. |
Odbor smatra da bi se pitanje prava na poslovni nastan trebalo rješavati u skladu s načelom supsidijarnosti te da se potrebe svih uključenih dionika najbolje mogu riješiti postizanjem dogovora na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. |
1.5. |
EGSO osobito smatra da određene prepreke slobodi poslovnog nastana i određena operativna ograničenja, koji trenutačno postoje u nekim državama članicama, djeluju kao prepreka poslovnom nastanu novih poduzeća, ali da se potpunom liberalizacijom ne jamči potrebna ravnoteža između velikih trgovačkih društava, malih i obiteljskih poduzeća. |
1.6. |
EGSO smatra da su nacionalni propisi koji se odnose na radno vrijeme trgovina ključni u osiguravanju jednakih uvjeta među poduzećima različitih veličina i prvenstveno u jamčenju odgovarajuće socijalne zaštite za zaposlene i samozaposlene, čime se uzimaju u obzir i promjene u potrošačkim navikama. |
1.7. |
EGSO ponavlja da je postizanje dogovora na nacionalnoj i podnacionalnoj razini najbolji način za uspostavu radnog vremena i radnih dana te za usklađivanje potrebe potrošača za pristupom određenim proizvodima i uslugama sa željom nekih poduzeća da rade nedjeljom i praznicima, uz istodobno jamčenje ravnoteže između poslovnog i obiteljskog života za poduzetnike i zaposlenike te omogućivanje vremena za osposobljavanje. |
1.8. |
EGSO također ističe, u skladu sa socijalnim stupom, potrebu za jamčenjem pravedne naknade i kvalitete rada za sve radnike u sektoru, neovisno o tome je li riječ o internetskom ili tradicionalnom radu. Posebice skreće pozornost na slučaj ugovora o radu tisuća radnika koji rade za internetska poduzeća koja još nisu obuhvaćena kolektivnim pregovaranjem, kao i na ugovore kod velikih trgovaca na malo sastavljene samo zbog većeg priljeva potrošača vikendom (što ima za posljedicu povećanje broja ugovora o povremenom radu) ili u kojima se rad vikendom i noćni rad ne računa kao prekovremeni. Naposljetku, EGSO smatra da bi se stvaranjem mehanizma za učinkovit socijalni dijalog koji obuhvaća i mala poduzeća i mikropoduzeća pružile bolje mogućnosti za razvoj poduzeća i bolji sustav zaštite za radnike. |
1.9. |
Odbor se slaže s Komisijom da je potrebno poticati i podržavati inovacije u maloprodajnom sektoru, cjeloživotno učenje za poslodavce i radnike te dugoročno promicanje proizvoda. Međutim, smatra da bi uz prijedlog Komisije trebao postojati i plan kojim bi se popratio taj postupak u okviru digitalnog prijelaza, uz odgovarajuće financiranje i posebnu usmjerenost na mala poduzeća i mikropoduzeća u suradnji s organizacijama koje predstavljaju MSP-ove. |
1.10. |
EGSO poziva sve razine vlasti na blisku suradnju sa svim dionicima radi sastavljanja posebnog akcijskog plana o budućnosti europskog maloprodajnog sektora u 21. stoljeću (što se, među ostalim, odnosi na informiranje, osposobljavanje, financiranje i dobre prakse itd.). |
2. Sažetak dokumenta Komisije
2.1. |
Komunikacijom se nastoji pridonijeti oslobađanju potencijala maloprodajnog sektora u okviru gospodarstva EU-a utvrđivanjem najboljih praksi. Institucije EU-a i države članice stoga trebaju uložiti napore u podupiranje konkurentnosti sektora u vrijeme njegove promjene zbog brzog rasta e-trgovine i promjena u potrošačkim navikama. |
2.2. |
Potrebno je poduzeti odgovarajuće mjere na svim razinama kako bi se uspostavilo jedinstveno tržište. Produktivnost maloprodajnog sektora EU-a zaostaje za ostalim sektorima. To se događa zbog gomilanja poreznih propisa na svim razinama i zbog kašnjenja u prijelazu na digitalno tržište. |
2.3. |
Trgovci na malo suočavaju se s brojnim ograničenjima u pogledu uspostave trgovina i rada. Mnoga od tih ograničenja opravdavaju se razlozima povezanima s javnom politikom. Ujedno mogu stvoriti prepreke za novoosnovana poduzeća i produktivnost. |
2.4. |
Otvaranje novih prodavaonica ključan je element za održivost sektora. Važno je moći primjenjivati strategije u pogledu pristupa tržištu koje kombiniraju internetsku i tradicionalnu prisutnost. Jednostavnim, transparentnim i učinkovitim postupcima osnivanja poslovnog nastana pružaju se mogućnosti za poboljšanje produktivnosti maloprodajnog sektora. |
2.5. |
Komisija predlaže da države članice procijene i po potrebi moderniziraju svoje regulatorne okvire i da se, kada je to relevantno, ugledaju na najbolje prakse koje su već razvijene u drugim državama članicama. |
2.6. |
Operativna ograničenja uglavnom utječu na tradicionalne trgovce na malo. Javna tijela trebala bi procijeniti ravnotežu, proporcionalnost i učinkovitost takvih ograničenja kako bi se zajamčili jednaki uvjeti kao i kod e-trgovine. |
2.7. |
Trošak usklađivanja iznosi od 0,4 % do 6 % godišnjeg prometa trgovca na malo. To je posebice veliko opterećenje za mikropoduzeća. Za poticanje razvoja maloprodajnog sektora za krajnju korist potrošača potreban je širok pristup: pojednostavljenje regulatornih okvira, jamčenje njihove prikladnosti za višekanalno okruženje, kao i smanjenje presloženih i skupih mjera i postupaka nametnutih trgovcima na malo kako bi se zajamčila usklađenost s tim pravilima. |
3. Opće napomene
3.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) pozdravlja pokušaj Komisije da modernizira maloprodajni sektor kako bi se mogao suočiti s novim izazovima povezanima s digitalizacijom i e-trgovinom. |
3.2. |
U svojim prethodnim mišljenjima, posebice u mišljenju INT/682 o Europskom akcijskom planu za maloprodajni sektor (2), Odbor je već predložio stvaranje otvorenoga gospodarskog okruženja u cilju jamčenja poštenog tržišnog natjecanja među subjektima jednake veličine. EU bi posebice trebao stvoriti uvjete za raznolikost, pozitivno supostojanje i suradnju među internetskim i tradicionalnim velikim, srednjim, malim trgovcima i mikrotrgovcima na malo. Promicanje raznolikosti u maloprodajnom sektoru EU-a odličan je odgovor na različite potrebe potrošača, ali i za obranu i promicanje europskog proizvodnog sustava. |
3.3. |
EGSO napominje da se Komisija previše usredotočuje na „cijenu” kao najzanimljiviji element za potrošače, dok bi glavni cilj trebao biti pružanje točnih informacija potrošačima (osviještenost potrošača). Potrošači bi pri kupnji proizvoda trebali moći uzeti u obzir druge elemente, kao što su kvaliteta, personalizacija, održivost, mobilnost potrošača, blizina, vrijednost za novac, usluga tijekom ili nakon kupnje, učinak na kružno gospodarstvo i okolišni kriteriji. Diversifikacija proizvoda predstavlja dodanu vrijednost za proizvodni i maloprodajni sektor EU-a i Komisija je treba propisno zaštititi (3). |
3.4. |
EGSO zaključuje da je pristup Komisije iskrivljen u korist velikih trgovaca na malo te smatra da je važno uravnotežiti ga s potrebama malih poduzeća i mikropoduzeća. Odbor osobito smatra da je potrebno zajamčiti supostojanje velikih trgovačkih društava te mikropoduzeća i obiteljskih poduzeća. |
3.5. |
EGSO se slaže da bi neka ograničenja u pogledu prava na poslovni nastan i operativna ograničenja koja se provode u određenim državama članicama mogla djelovati kao prepreka poslovnom nastanu novih poduzeća i njihovu rastu. Međutim, smatra da potpuna liberalizacija prava na poslovni nastan ne bi bila univerzalno rješenje. Osim toga, u tom je pogledu potrebno poštovati načelo supsidijarnosti te postići dogovore na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini kako bi se pronašli odgovarajući odgovori na lokalne potrebe i potrebe svih dionika. |
3.6. |
EGSO se ne slaže s Komisijinim negativnim tumačenjem presude u predmetu Visser. EGSO-a smatra da taj predmet potvrđuje svrhu zakonodavca u odnosu na Direktivu o uslugama: kodificira se sudska praksa Suda Europske unije u pogledu slobode poslovnog nastana, a zabranjuju samo određeni zahtjevi, kao što je ispitivanje ekonomskih potreba, istodobno priznajući da „cilj zaštite urbanog okoliša može predstavljati prevladavajući razlog od društvenog interesa koji opravdava teritorijalno ograničenje”. Potrebno je uspostaviti ravnotežu takvih potreba u skladu s načelima proporcionalnosti i supsidijarnosti. |
3.7. |
U postupku stvaranja jedinstvenog europskog tržišta mnogo se može učiniti u tom pogledu, u cilju pojednostavljenja postupaka osnivanja poduzeća te kako bi ti postupci bili transparentni i ujednačeni, uz istodobno poštovanje opravdanih postojećih ograničenja na teritorijalnoj razini uspostavljenih u skladu s načelom supsidijarnosti. |
3.8. |
EGSO smatra iznimno važnim održati i zaštititi određena posebna gospodarska okruženja, posebice ako su povezana s očuvanjem nacionalnog povijesnog i umjetničkog nasljeđa, ciljevima socijalne politike i ciljevima kulturne politike; različit pristup mogao bi imati razoran učinak na lokalne zajednice i potrošače (4). |
3.9. |
Ukupno gledajući, EGSO smatra da bi se prekogranično širenje, rast i e-trgovina trebali promatrati kao ozbiljna opcija te je u tom postupku potrebno podupirati poduzeća u koordinaciji s njihovim organizacijama, no to se ne može smatrati obvezom ili jedinim načinom na koji mogu rasti sva poduzeća, u skladu s glavnim interesom potrošača (višekanalna distribucija i usluge). Stoga je ključno poticati i održati postupke inovacije, osposobljavanje i promicanje proizvoda na dugoročnoj osnovi, uključujući potporu malim poduzećima i mikropoduzećima i njihovim predstavničkim organizacijama odgovarajućim sredstvima. |
3.10. |
Učinkovitom maloprodajnom politikom potrebno je postići ravnotežu između profitabilnosti i učinkovitosti s obzirom na lokaciju. Srednjoročna ili dugoročna razmatranja potrebno je uzeti u obzir posebice kada je riječ o tradicionalnim poduzećima i njihovoj povezanosti s postojećim i mogućim budućim događajima (stanovanje, dostupne usluge itd.), a stoga i s postojećim gradskim centrima i četvrtima. EGSO smatra da bi Komisija u suradnji s relevantnim nacionalnim i regionalnim organizacijama trebala dopuniti svoj prijedlog uvođenjem strukturnih mjera radi uključivanja čimbenika teritorijalnog razvoja za lokalne zajednice i gradske centre (turistička područja, lokalno prostorno planiranje, propisi o izgradnji, uvjeti itd.). |
3.11. |
EGSO smatra da nacionalni propisi koji se odnose na radno vrijeme trgovina, u skladu s novim tehnološkim rješenjima, imaju ključnu ulogu u osiguravanju jednakih uvjeta među poduzećima različitih veličina i jamčenju odgovarajuće socijalne zaštite za zaposlene i samozaposlene te da ponajprije predstavljaju ključan alat za socijalnu zaštitu samozaposlenih i zaposlenih osoba. |
3.12. |
EGSO ponavlja da je postizanje dogovora s predmetnim organizacijama na nacionalnoj ili podnacionalnoj razini najbolji način uspostave radnog vremena i radnih dana. Zapravo je iznimno važno uskladiti potrebe potrošača za pristupom određenim proizvodima i uslugama sa željom nekih poduzeća da rade praznicima i navečer te zaštititi potrebe za odmorom vlasnika mikropoduzeća i njihovih zaposlenika, čime se jamči ravnoteža između poslovnog i obiteljskog života i omogućuje vrijeme za osposobljavanje. |
3.13. |
EGSO također ističe, u skladu sa socijalnim stupom, potrebu za jamčenjem pravedne naknade i kvalitete rada za sve radnike u sektoru, neovisno o tome je li riječ o internetskom ili tradicionalnom radu. Posebice skreće pozornost na slučaj ugovora o radu tisuća radnika koji rade za internetska poduzeća koja još nisu obuhvaćena kolektivnim pregovaranjem, kao i na ugovore kod velikih trgovaca na malo sastavljene samo zbog većeg priljeva potrošača vikendom (što ima za posljedicu povećanje broja ugovora o povremenom radu) ili u kojima se rad vikendom i noćni rad ne računa kao prekovremeni. Naposljetku, EGSO smatra da bi se stvaranjem mehanizma za učinkovit socijalni dijalog koji obuhvaća i mala poduzeća i mikropoduzeća pružile bolje mogućnosti za razvoj poduzeća i bolji sustav zaštite za radnike. |
3.14. |
EGSO pozdravlja preporuku da javna tijela olakšaju usvajanje digitalnih tehnologija malih poduzeća. Međutim, to ne može biti jedino rješenje. Tradicionalne trgovine i dalje su ključan element ne samo za rast u EU-u nego i u pogledu socijalne kohezije, osobito u lokalnim zajednicama i za potrošače koji ne pripadaju digitalnoj generaciji. Stoga je potrebno supostojanje internetske i tradicionalne trgovine. S tim u vezi, EGSO smatra da Komisija podcjenjuje teškoće s kojima se suočavaju mala poduzeća i mikropoduzeća kada je riječ o sudjelovanju u e-trgovini i ostvarivati dobit u tome. |
3.15. |
EGSO se slaže s Komisijom da je potrebno kvalitetno osposobljavanje poslodavaca koji se žele uključiti u e-trgovinu. Unatoč tome Odbor smatra da je situacija složenija te da se MSP-ovi, posebice mala poduzeća i mikropoduzeća, suočavaju s višestrukim izazovima, kao što su: (a) promjena i prilagodba njihove unutarnje organizacije; (b) znanje stranih jezika; (c) dobivanje i razumijevanje pravnih i administrativnih informacija; (d) uspostava učinkovitog i konkurentnog sustava dostave; (e) nadilaženje fiskalnog i socijalnog dampinga na razini EU-a (prijevara u vezi s PDV-om, krivotvorenje itd.). Iz tog razloga EGSO potiče Komisiju i države članice da podupru MSP-ove i njihove organizacije tijekom njihova prijelaza na e-trgovinu, širokim pristupom kojim se u obzir uzimaju svi potrebni uvjeti za stvaranje uspješnih internetskih poduzeća. |
3.16. |
EGSO smatra da bi e-trgovina mogla biti značajna mogućnost za mnoge MSP-ove. Osim toga, Odbor ističe da je Komisija nedavno objavila prvi prijedlog namijenjen za regulaciju odnosa između platformi i poslovnih subjekata na digitalnom tržištu. Ta je mjera usredotočena na transparentnost, no njome se ne rješavaju određene česte nepoštene prakse kojima se narušava pošteno tržišno natjecanje (odredbe o paritetu cijena, fiskalni damping, različito oporezivanje itd.) između komercijalnih korisnika i velikih internetskih platformi (5). Stoga Odbor predlaže Komisiji da uspostavi jednake uvjete u pogledu poštenog tržišnog natjecanja na digitalnom tržištu. |
3.17. |
EGSO-a smatra da su potrebne različite mjere kako bi se pružili potrebni uvjeti za maloprodajni sektor, posebice za MSP-ove i mikropoduzeća kao najveće pokretače otvaranja neto radnih mjesta, radi rješavanja problema razlika u vještinama: jačanje utvrđivanja i predviđanja potreba za vještinama, uključujući smjernice; poboljšanje rezultata obrazovanja i osposobljavanja u skladu s potrebama tržišta rada, uključujući promicanje strukovnog obrazovanja i osposobljavanja; poboljšanje okvirnih uvjeta za bolje usklađivanje ponude i potražnje; pružanje bolje potpore u pogledu potreba za osposobljavanjem MSP-ova i mikropoduzeća. |
3.18. |
EGSO pozdravlja pozornost koju je Komisija usmjerila na trošak usklađivanja posebice za mala poduzeća, kao i činjenicu da se naglašava nedovoljna osviještenost o posebnostima sektora. |
4. Posebne napomene
4.1. |
EGSO poziva Komisiju da se suoči sa sve većim problemom iseljavanja iz gradskih središta te sa socijalnim i okolišnim posljedicama te pojave. Pogodnost većih i manjih gradova za život ovisi o opstanku mnogih malih poduzeća i mikropoduzeća (lokalnih trgovina) koja zadovoljavaju potrebe mnogih potrošača, ali su izložena riziku da ih potisne sve veća koncentracija velikih maloprodajnih lanaca. |
4.2. |
EGSO izražava žaljenje zbog toga što nema upućivanja na održivi maloprodajni sektor i ulogu koju u tom postupku mogu imati mali trgovci i mikrotrgovci na malo. Međutim, potreban je poticajniji okvir kojim bi ih se osvijestilo o vezi između održivih izbora i konkurentnosti te bi im se pružile prilagođene informacije i tehnička pomoć, kao i potrebni sustavi kreditiranja za provedbu poboljšanja. S obzirom na slab položaj koji imaju u smislu utjecaja na potrošače i proizvođače, malim trgovcima i mikrotrgovcima na malo ne bi se trebali nametati izbori. |
4.3. |
U Komunikaciji se ne obraća pozornost na sukobe koji postoje u ugovornim odnosima između poduzeća, npr. neuravnoteženi franšizni ugovori, kašnjenja u plaćanju i nepoštene trgovačke prakse. Sve veća koncentracija moći među velikim trgovcima na malo u Europi predstavlja osobito ozbiljan izazov (6). Kako bi se riješilo narušeno tržišno natjecanje i očuvala konkurentnost, u Komunikaciji je trebalo razmotriti oba navedena pitanja. |
4.4. |
EGSO preporučuje Komisiji, kao što je već istaknuto u mišljenju „Nove pogodnosti za potrošače”, da utvrdi i uvede učinkovit sustav rješavanja sporova, kojim se omogućuje upravljanje situacijama nastalim zbog zlouporabe gospodarske moći i praksi kojima se narušava tržišno natjecanje. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Promet tijekom 2016.: 9 864 468,4 milijuna EUR; broj poduzeća (2015.): 6 205 080; vrijednost proizvodnje (2015.): 2 687 115 milijuna EUR. U tom je sektoru 2016. bilo zaposleno 33 399 447 osoba, od čega su 27 892 082 bili zaposlenici.
(2) SL C 327, 12.11.2013., str. 20.
(3) SL C 440, 6.12.2018., str. 165.
(4) Vidjeti fusnotu 2.
(5) SL C 440, 6.12.2018., str. 177.
(6) Vidjeti fusnotu 3.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/46 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o Izvješću Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Izvješće o politici tržišnog natjecanja za 2017.
(COM(2018) 482 final)
(2019/C 110/08)
Izvjestiteljica: |
Baiba MILTOVIČA |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 5.9.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
21.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
188/1/9 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja sažetost i usredotočenost izvješća za 2017. koje se temelji na opširnom radnom dokumentu službi Komisije. Učinkovita i provedena politika tržišnog natjecanja temelj je održivog tržišnog gospodarstva. Njome se mogu uspostaviti jednaki uvjeti za proizvođače dobara i usluga, pružiti sigurnost potrošačima, poticati tržišno natjecanje i postići ključni društveni ciljevi kao što je sloboda izbora potrošača, kao i politički ciljevi kao što je dobrobit europskih građana i promicanje integracije europskog tržišta. Također ima važnu ulogu u podržavanju pozitivne poslovne, ekološke i društvene dinamike u međunarodnoj trgovini s trećim zemljama. |
1.2. |
U izvješću za 2017. godinu snažan je naglasak stavljen na poštovanje i provedbu te se navode primjeri energičnog djelovanja Komisije. Potrošači te mala i srednja poduzeća često su u nepovoljnom položaju zbog velikih poduzeća koja mogu zloupotrebljavati svoj dominantni položaj na tržištu, pa su posebno dobrodošle mjere kojima se bori protiv praksi protivnih tržišnom natjecanju. |
1.3. |
Zbog porasta aktivnosti protivnih tržišnom natjecanju na tržištima EU-a došlo je do postojanog razvoja nacionalnih tijela za tržišno natjecanje kao važnih provedbenih tijela za relevantno pravo. Direktiva ECN+, koja nacionalnim tijelima za tržišno natjecanje omogućuje da budu djelotvornija, osnažuje nacionalne kapacitete na tom polju. |
1.4. |
Ključno je osnažiti autonomiju nacionalnih tijela za tržišno natjecanje i osigurati odgovarajuća sredstva. Za njihov djelotvoran rad potrebna je prava neovisnost, stručno znanje i osposobljavanje, pa treba pomno pratiti Direktivu ECN+ kako bi se provjerilo da se to postiže. Potrebno je poticati preventivne mjere da se izbjegnu aktivnosti protivne tržišnom natjecanju i povećati kazne kako bi imale djelotvoran odvraćajući učinak. |
1.5. |
EGSO podržava Komisiju u području privatne pravne provedbe pravila tržišnog natjecanja i smatra da zajedničke tužbe treba olakšati u pravnim sustavima svih država članica. Komisija treba nastaviti pratiti učinkovitost mehanizama kolektivne pravne zaštite kod povreda prava tržišnog natjecanja u raznim državama članicama i prema potrebi poduzeti daljnje mjere. U tom je pogledu prijedlog Komisije o zajedničkim tužbama, uključen u prijedlog Nove pogodnosti za potrošače, razočaravajući. |
1.6. |
Treba razmotriti izradu dodatnih prijedloga o franšiznom poslovanju koji bi se uključili u Uredbu o skupnom izuzeću (1) kako bi se vratila komercijalna i ugovorna ravnoteža između korisnika franšize i davatelja franšize. |
1.7. |
Kada postoje značajne para-trgovačke djelatnosti koje provode tijela lokalne vlasti, potencijalno potpomognute javnim subvencijama što omogućuje nepošteno tržišno natjecanje, trebalo bi ih proučiti kako bi se utvrdilo je li potrebno prilagoditi pravila o državnim potporama ili druge instrumente. |
1.8. |
Što se tiče Direktive o zviždačima, preporučuje se da se prilikom prijenosa i primjene u nacionalnim zakonodavstvima potvrdi da zviždači uvijek imaju pristup sindikalnim predstavnicima i da se im se u svim okolnostima pruža potpuna zaštita. |
1.9. |
Kada se to može primijeniti na provedbu prava o tržišnom natjecanju, smatra se da bi se detaljnom analizom Komisije u pogledu praksi energetskih regulatornih tijela u svim državama članicama u suradnji s Vijećem europskih energetskih regulatornih tijela (CEER) i Agencijom za suradnju energetskih regulatornih tijela (ACER) moglo utvrditi mjere kojima bi se moglo ukloniti ograničavajuće djelovanje koje i dalje šteti potrošačima. |
1.10. |
Novom analizom funkcioniranja lanca distribucije hrane u budućim izvješćima o politici tržišnog natjecanja mogli bi se utvrditi i predložiti pravni lijekovi za kontinuirano korištenje tržišne moći od strane trgovaca na dominantnim položajima, a koje se može pokazati neprimjerenim. |
1.11. |
Postoji niz praksi protivnih tržišnom natjecanju koje postoje i neprestano se stvaraju u digitalnom gospodarstvu. Odbor je zabrinut što se ne primjenjuju odgovarajuća sredstva za praćenje tog financijski dinamičnog sektora koji se ubrzano razvija, te potiče da se u tu svrhu unesu posebne odredbe u višegodišnji financijski okvir. |
1.12. |
Postoji niz čimbenika izvan neposrednog područja politike tržišnog natjecanja koji ipak izazivaju zabrinutost u pogledu narušavanja tržišta: velike razlike između država članica u oporezivanju trgovačkih društava, prakse zapošljavanja poznate pod zajedničkim nazivom socijalni damping, prakse koje nastaju u ekonomiji honorarnih poslova te pitanja koja se odnose na kružno gospodarstvo i globalnu gospodarsku održivost. Odbor poziva Komisiju da u potpunosti primijeni sve svoje ovlasti i kapacitete kako bi osigurala da sive zone u kojima postoji ponašanje protivno tržišnom natjecanju budu, gdje god je moguće, pod nadzorom, razjašnjene i ispravljene. |
1.13. |
Pravo tržišnog natjecanja jedan je od najstarijih dijelova pravne stečevine, no nije uvijek doraslo izazovima ovog stoljeća. Umjetnoj odvojenosti tržišta od socijalno-ekoloških aspekata posebno bi koristila sveobuhvatna i sistemska revizija prava EU-a o tržišnom natjecanju kojom bi se uključilo gospodarske, okolišne i socijalne ciljeve. |
2. Sadržaj Izvješća o politici tržišnog natjecanja za 2017.
2.1. |
Politika tržišnog natjecanja temelj je jedinstvenog tržišta i postoji od donošenja Ugovora iz Rima i utemeljenja današnje Europske unije. Utvrđena je u okviru koji je utvrđen u odredbama kao što su članci 101. i 102. UFEU-a, koji pojašnjavaju njezin sadržaj i područje primjene. |
2.2. |
Tijekom 2017. poduzete su posebne mjere u korist potrošača i europske industrije u ključnim područjima: digitalno gospodarstvo, energetika, farmaceutski i agrokemijski sektor, mrežne industrije i financijska tržišta. Ovaj sažetak naglašava glavne točke Izvješća, koji i sam predstavlja sažetak opsežnog rada u brojnim gospodarskim sektorima. |
2.3. |
Politika mora biti prenesena u pravila, a pravila moraju biti provedena. Europska komisija bila je jedan od članova osnivača Međunarodne mreže za tržišno natjecanje (ICN) te je aktivna i u svim međunarodnim forumima o tržišnom natjecanju, uključujući OECD, UNCTAD, WTO i Svjetsku banku. Komisija blisko surađuje s nacionalnim tijelima nadležnima za tržišno natjecanje i predložila je nova pravila u obliku direktive (2) kako bi tijelima država članica nadležnima za tržišno natjecanje omogućila da učinkovitije provode protumonopolska pravila EU-a. |
2.4. |
Važno je da pojedinci koji imaju saznanja o postojanju ili funkcioniranju kartela, ili o drugim vrstama povreda protumonopolskih propisa, imaju na raspolaganju sredstva za razotkrivanje takvih praksi. Pokrenut je novi instrument za anonimne zviždače koji olakšava taj postupak i aktivno se upotrebljava. |
2.5. |
Zahtjevi u pogledu prijave za manje i manje problematične mjere državne potpore sada su pojednostavljeni te su uvedeni izuzeci, a 24 države članice uključile su se u modul za transparentnu dodjelu koji pruža podatke o državnim potporama. |
2.6. |
Poduzeta je stroga provedba pravila tržišnog natjecanja na koncentriranim tržištima. U farmaceutskom sektoru pokrenut je prvi istražni postupak Komisije u pogledu zabrinutosti o praksama određivanja prekomjernih cijena u farmaceutskoj industriji; ispitano je nekoliko koncentracija u agrokemijskom sektoru i zabranjena je jedna koncentracija u industriji cementa koja bi dovela do znatnog smanjenja tržišnog natjecanja. |
2.7. |
U energetskom sektoru provele su se provedbene mjere u vezi s državnim potporama i mehanizmima za razvoj kapaciteta, a istraga o poslovnim praksama Gazproma u srednjoj i istočnoj Europi dovela je do preliminarnih rezultata da je bilo kršenja protumonopolskih pravila EU-a. |
2.8. |
U prometnom sektoru ispitana su stjecanja u zrakoplovnom sektoru i utvrđena su djelovanja protivna tržišnom natjecanju u željezničkom prometu u Litvi, što je rezultiralo novčanim kaznama i popravnim mjerama, te je pružena državna potpora sektoru u Grčkoj i Bugarskoj. Poduzete su mjere protiv poduzeća Scania zbog sudjelovanja u kartelu u pogledu cestovnog prijevoza tereta, a nekoliko tvrtki u sektoru automobilskih dijelova bilo je kažnjeno velikim novčanim kaznama. |
2.9. |
Proširenje Uredbe o općem skupnom izuzeću na luke i zračne luke pojednostavilo je pružanje odgovarajućih državnih potpora. |
2.10. |
Istragom Komisije o predloženoj koncentraciji između društva Deutsche Börse i društva London Stock Exchange Group zaključeno je da bi tom koncentracijom nastao monopol te je ona zabranjena. |
2.11. |
Valja napomenuti da će politika tržišnog natjecanja EU-a morati konstruktivno i kreativno odgovoriti na izazov koji sa sobom donosi povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije. Kako je utvrdilo Europsko vijeće, u svakom budućem sporazumu o trgovini trebali bi se osigurati ravnopravni uvjeti, posebno u pogledu tržišnog natjecanja i državnih potpora. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO pozdravlja izvješće za 2017., koje sadrži brojne primjere usmjerenosti Komisije na promicanje dobrobiti potrošača i sprečavanje nanošenja štete potrošačima. Rezultat takvog pristupa nije samo jačanje integracije jedinstvenog tržišta nego i jačanje gospodarskog razvoja i povezanih ciljeva socijalne politike. |
3.2. |
U prošloj je godini u mišljenjima EGSO-a često utvrđena važnost učinkovite i primijenjene politike tržišnog natjecanja. Referentne vrijednosti za dobrobit i blagostanje potrošača uz održavanje učinkovite konkurentske strukture pružaju razlog za rješavanje problema iskorištavanja, isključujućih djelovanja i ograničavajućih sporazuma. Poticanjem najbolje gospodarske prakse čvrsta politika tržišnog natjecanja potiče jačanje europskih poduzeća na konkurentnim svjetskim tržištima kao i promicanje socijalnih ciljeva na kojima se temelji. |
3.3. Emisije automobilskog prijevoza
3.3.1. |
U mišljenju EGSO-a pod nazivom „Mjere EU-a za poboljšanje usklađenosti s propisima o okolišu i upravljanja okolišem” (3) napominje se da nedovoljno poštovanje mehanizama koji garantiraju provedbu zakonodavstva o okolišu i upravljanje okolišem nažalost doprinosi nepoštenom tržišnom natjecanju i šteti gospodarstvu. Odbor ističe da je usklađenost s vladavinom prava i njezino poštovanje ključno za snažnu tržišnu politiku. |
3.3.2. |
U tom kontekstu Odbor pozdravlja činjenicu da je preliminarna istraga Komisije o mogućem kartelu u koji su uključeni BMW, Volkswagen, Daimler, Audi i Porsche, u vezi s ograničavanjem razvoja sustava selektivne katalitičke redukcije i filtara čestica, čime se možda ograničilo uvođenje ekološki prihvatljivijih tehnologija, dovela do toga da tim koji se bavi praksama protivnim tržišnom natjecanju sada pokrene službeni istražni postupak. |
3.4. Mehanizmi kolektivne pravne zaštite
3.4.1. |
Odbor primjećuje konačni prijenos Direktive o naknadi štete za kršenje prava tržišnog natjecanja (4) koja djelomično rješava pitanje pružanja pravnog mehanizma za kolektivne mjere. Međutim, povlačenje prijedloga direktive koji je 2009. izradila Glavna uprava COMP, kada se zajednički sagleda s prijedlogom nedavno uključenim u Paket „Nove pogodnosti za potrošače”, ukazuje na nedostatak političke volje da se poduzmu značajni koraci prema uspostavi istinski učinkovitog okvira za zajedničke tužbe na europskoj razini. Stoga EGSO potiče Komisiju da nastavi pratiti učinkovitost mehanizama kolektivne pravne zaštite kod povreda prava tržišnog natjecanja u različitim državama članicama i prema potrebi poduzme daljnje mjere. |
3.5. Maloprodajne franšize
3.5.1. |
EGSO primjećuje da postoji rastući problem koji se odnosi na franšizne ugovore u maloprodajnom sektoru koji može imati ozbiljne posljedice na tržišno natjecanje. Na primjer, veliki spor u Nizozemskoj između davatelja franšize HEMA i brojnih korisnika franšize u vezi postojećih ugovora i udjela zarade od prodaje na internetu doveo je do raskida franšiznih ugovora. Odbor poziva Komisiju da analizira tu situaciju i iznese dodatne prijedloge za franšizno poslovanje koji bi mogli biti uključeni u Uredbu o skupnom izuzeću kako bi se vratila komercijalna i ugovorna ravnoteža između korisnika franšize i davatelja franšize. |
3.6. Subvencije na razini lokalnih vlasti
3.6.1. |
U mnogim državama članicama tijela lokalne vlasti okreću se razvoju komercijalnih aktivnosti koje upotrebljavaju resurse ili objekte u javnom vlasništvu. To može dovesti do nepoštenog tržišnog natjecanja ako je prisutan element subvencije. Primjerice, mala i srednja poduzeća u industriji usluživanja hrane i turizma suočavaju se sa subvencioniranim aktivnostima u kantinama sportskih klubova, rekreacijskih centara itd. Tijela lokalne vlasti posjeduju ili nude javna sredstva tim klubovima i udrugama koje su često izuzete od plaćanja PDV-a i uživaju socijalne premije, kao što je volonterski rad. Te paratrgovačke djelatnosti često su organizirane (u smislu prometa i dobiti) kao normalno trgovačko poduzeće. Odbor poziva Komisiju da prati taj fenomen i vidjeti je li potrebno prilagoditi pravila o državnim potporama ili druge instrumente na razini EU-a kako bi se regulirale te lokalne aktivnosti, koje se u nekim slučajevima čak i subvencioniraju sredstvima iz EU-a! |
3.7. Informacije o državnim potporama
3.7.1. |
Dostupnost i uporaba modula za transparentnu dodjelu posebno je dobrodošla jer omogućava zainteresiranim dionicima (Komisija, konkurenti i šira javnost) da provjere sukladnost državnih potpora s pravilima. Do danas su objavljeni podaci o približno 30 000 predmeta dodjele potpore. |
4. Posebne napomene
4.1. Direktiva ECN +
4.1.1. |
Potaknut naglaskom na provedbi pravila tržišnog natjecanja u izvješću, EGSO koristi ovu priliku da ponovno iznese svoja stajališta (5) o Direktivi ECN+ (6) koja ovlašćuje tijela nadležna za tržišno natjecanje da učinkovitije provode pravila. |
4.1.2. |
Odbor je ranije iznio stav da bi Uredba bila učinkovitiji zakonodavni instrument u tom području, ali uviđa potrebu za proporcionalnošću. Nadalje, politika tržišnog natjecanja trebala bi jamčiti jednake mogućnosti, pri čemu tijela nadležna za tržišno natjecanje trebaju imati na raspolaganju pravne mjere i instrumente potrebne za rješavanje problema tajnih kartela. |
4.1.3. |
Iako bi Direktiva ECN+ trebala jamčiti neovisnost, resurse i učinkovit skup alata za provođenje pravila, i dalje se postavljaju pitanja o autonomiji i kapacitetima tijela nadležnih za tržišno natjecanje. Za njihov djelotvoran rad potrebna je prava neovisnost, stručno znanje i osposobljavanje. Potrebno je poticati preventivne mjere da se izbjegne djelovanje protivno tržišnom natjecanju i povećati kazne kako bi imale djelotvoran odvraćajući učinak. Nacionalna tijela nadležna za tržišno natjecanje trebala bi imati ovlasti za pokretanje sudskih postupaka. |
4.2. Zaštita zviždača
4.2.1. |
Treba poduzeti dodatne napore u pogledu informiranja javnosti o pravilima tržišnog natjecanja. Time će se poboljšati učinkovitost novih alata koji su dostupni za prijavljivanje povreda prava tržišnog natjecanja, kao što je alat zviždača. EGSO je zadovoljan što se taj alat redovito upotrebljava, ali je iz brojnih razloga zabrinut u pogledu predložene Direktive, koja ima za cilj jačanje zaštite zviždača (7). |
4.2.2. |
EGSO poziva Komisiju da pregleda njegovo mišljenje o ovoj Direktivi (8) u kojem preporučuje da područje primjene Direktive ne bude ograničeno na sukladnost s pravom EU-a, nego da se proširi tako da uključuje i usklađenost s nacionalnim zakonodavstvom. |
4.2.3. |
Također je važno spomenuti uključivanje prava radnika te navesti sindikalne predstavnike i nevladine organizacije kao primjere pravnih osoba. Zviždači u svakoj fazi postupka trebaju imati pristup sindikalnim predstavnicima. |
4.3. Digitalno gospodarstvo
4.3.1. |
EGSO primjećuje da je nova Uredba o suradnji u zaštiti potrošača (9) usvojena krajem 2017. i da bi trebala osigurati bolju koordinaciju između potrošačkih mreža kako bi se provele mjere protiv prekograničnog postupanja protivnog tržišnom natjecanju. Na primjer, Uredbom se utvrđuju prakse geografskog blokiranja u sektoru e-trgovine, što je po svojoj naravi prekogranično pitanje. Europski potrošački centri bavili su se tim problemom dugi niz godina i prikupili su prekogranične primjere i prakse. Sada se očekuju bolje koordinirane provedbene mjere u suradnji s Europskom mrežom za tržišno natjecanje i Mrežom za suradnju u području zaštite potrošača. |
4.3.2. |
U području digitalnog gospodarstva koje ubrzano raste neprekidno se stvaraju raznovrsne druge vrste praksi protivnih tržišnom natjecanju. Na primjer, upotrebom složenih algoritama cijene se mogu prilagoditi na temelju podataka o određenoj osobi, prikupljenih iz raznih internetskih izvora, a također se pomaže poduzećima da sklapaju tajne dogovore preko interneta. Komisija treba imati na raspolaganju odgovarajuća proračunska sredstva kako bi nadzirala i suzbijala takve prakse. |
4.4. |
EGSO smatra da bi bolja suradnja između tijela nadležnih za tržišno natjecanje i organizacija potrošača bila korisna za obje strane, posebice jer su nacionalne organizacije potrošača u dobrom položaju za informiranje tijela nadležnih za tržišno natjecanje o sumnjama kršenja. Zapravo, oni mogu nadležnim tijelima pružiti vrijedne podatke iz vlastitog postupanja s pritužbama. |
4.5. |
Energetska unija može potaknuti kontinuirani postupak održavanja poštenog tržišnog natjecanja u energetskom sektoru EU-a, koji je i dalje područje u kojem postoji širok spektar potrošačkih i industrijskih cijena i gdje se tržišni izbor može ograničiti. EGSO smatra da će detaljna analiza regulatornih praksi – koje se znatno razlikuju između država članica – pružiti temelj za konstruktivan dijalog kako bi se riješio problem nepodudarnosti, a to bi trebala zajednički provoditi tijela nadležna za tržišno natjecanje, nacionalna energetska regulatorna tijela i Komisija. Time će se možda pojasniti nedostatak izbora i ograničavajuća djelovanja u, na primjer, programima centralnoga grijanja. |
4.6. |
Neodgovarajuće nametanje tržišne snage u sektoru maloprodaje hrane problem je koji i dalje postoji. Komisija postavlja pitanje jesu li veliki maloprodajni lanci dobili preveliku pregovaračku moć (u bilateralnim pregovorima sa svojim dobavljačima) i kupovnu moć (na tržištu općenito) zahvaljujući svojoj dvostrukoj ulozi kupca i konkurenta (preko vlastitih robnih marki) svojih dobavljača (10). Odbor poziva na djelovanje u skladu sa svojim nedavnim mišljenjem o toj temi (11) i ponavlja svoju preporuku da Komisija uključi praćenje funkcioniranja lanca distribucije hrane u buduća izvješća o politici tržišnog natjecanja. |
4.7. Pravo tržišnog natjecanja i širi javni interes
4.7.1. |
Narušavanje tržišta mogu prouzročiti razni čimbenici izvan strogog područja primjene politike tržišnog natjecanja. Među njima su: velike razlike između država članica u oporezivanju trgovačkih društava, prakse zapošljavanja poznate pod zajedničkim nazivom socijalni damping, prakse koje nastaju u ekonomiji honorarnih poslova te pitanja koja se odnose na kružno gospodarstvo i globalnu gospodarsku održivost. |
4.7.2. |
Pravo tržišnog natjecanja koje se temelji na gospodarskim perspektivama sredine 20. stoljeća sada mora dorasti izazovima 21. stoljeća. Kako bi se prevladala umjetna odvojenost tržišta od socijalno-ekoloških pitanja trebalo bi otpočeti sveobuhvatnu i sistemsku reviziju zakonodavstva EU-a o tržišnom natjecanju, uzimajući u obzir gospodarske, okolišne i socijalne ciljeve. |
4.7.3. |
EGSO smatra da bi obveze koje je EU preuzeo u pogledu ciljeva održivog razvoja i Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama, uz postojeće obveze u ugovorima, trebalo uzeti u obzir kao ciljeve od javnog interesa u primjeni prava tržišnog natjecanja jednako kao i interese potrošača. |
4.7.4. |
Potrebno je priznati učinke tržišnih koncentracija na buduće generacije potrošača i proizvođača. Trebalo bi razmotriti različite modele za izračun dugoročnih štetnih učinaka, npr. kao što je u javnoj nabavi već učinjeno uračunavanjem troška životnog ciklusa proizvoda. |
4.8. |
EGSO je u nekoliko nedavnih mišljenja (12) zatražio da se mjere koje se odnose na pošteno oporezivanje koje poduzima Europska komisija (u pogledu multinacionalnih poduzeća i pojedinaca) ojačaju jer su mnoga pitanja ostala neriješena. To uključuje borbu protiv poreznih prevara, poreznih oaza, agresivnog poreznog planiranja i nepoštenog tržišnog natjecanja u području oporezivanja među državama članicama. |
4.9. |
Konkretnije, postoje primjeri kontinuiranog i znatnog narušavanja tržišta uzrokovanog vrlo različitim nacionalnim sustavima poreza na trgovačka društva u državama članicama, pri čemu se oporezivanje trgovačkih društava kreće u rasponu od 9 % do 35 %, a u nekim zemljama postoje još niže stope u kategorijama kao što su prava intelektualnog vlasništva. Budući da je politika oporezivanja u nacionalnoj nadležnosti, politici tržišnog natjecanja EU-a uvijek će predstavljati napor ublažiti nastala narušavanja. |
4.10. |
Direktiva o suzbijanju izbjegavanja poreza, koja bi trebala biti primijenjena putem zakona država članica do 1. siječnja 2019., utvrđuje pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta i sadrži elemente koji bi trebali pomoći u izbjegavanju nekih različitih nacionalnih pristupa, i to treba pozdraviti. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Uredba Komisije (EU) br. 330/2010 (SL L 102, 23.4.2010., str. 1.).
(2) http://ec.europa.eu/competition/antitrust/proposed_directive_en.pdf
(3) SL C 283, 10.8.2018., str. 69.
(4) Direktiva 2014/104/EU Europskog parlamenta i Vijeća o postupcima za naknadu štete zbog kršenja odredaba prava tržišnog natjecanja (SL L 349, 5.12.2014., str. 1.).
(5) SL C 345, 13.10.2017., str. 70.
(6) Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o ovlašćivanju tijela država članica nadležnih za tržišno natjecanje za učinkovitije provođenje pravila i osiguravanje pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta (COM/2017/0142 final).
(7) Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti osoba koje prijavljuju povrede prava Unije (COM(2018) 218 final).
(8) Mišljenje EGSO-a „Jačanje zaštite zviždača na razini EU-a”. Izvjestiteljica: Franca Salis-Madinier (SL C 62, 15.2.2019., str. 155.).
(9) Uredba (EU) 2017/2394 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 345, 27.12.2017., str. 1.).
(10) Radni dokument osoblja Komisije (SWD(2018) 349 final).
(11) SL C 283, 10.8.2018., str. 69.
(12) SL C 262, 25.7.2018., str. 1.; SL C 197, 8.6.2018., str. 29.; SL C 81, 2.3.2018., str. 29.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/52 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Vijeća o izmjeni Uredbe Vijeća (EU) 2015/1588 od 13. srpnja 2015. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na određene kategorije horizontalnih državnih potpora
(COM(2018) 398 final – 2018/0222 (NLE))
(2019/C 110/09)
Izvjestitelj: |
Jorge PEGADO LIZ |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 12.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
21.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
205/3/4 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO prima na znanje Prijedlog Uredbe o izmjeni Uredbe (EU) 2015/1588 od 13. srpnja 2015. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na određene kategorije horizontalnih državnih potpora (COM(2018) 398 final), koja se odnosi na to da se u ovlašćujuću uredbu dodaju dvije nove kategorije koje bi Komisije omogućile donošenje skupnih izuzeća (Uredba (EU) 2015/1588 (1) od 13. srpnja 2015.). |
1.2. |
EGSO smatra da je taj prijedlog potreban i primjeren u okviru cijelog niza novih prijedloga koji se osobito odnose na sljedeći višegodišnji financijski okvir jer je to ključan instrument za učinkovito funkcioniranje više mjera predviđenih u tim novim inicijativama. Prijedlog svakako doprinosi važnoj ulozi Komisije pri odabiru financiranih projekata u skladu sa zajedničkim interesima EU-a te da se javnom potporom potpuno transparentno dopunjuju privatna ulaganja. |
1.3. |
EGSO tako daje svoju suglasnost i potporu tom novom prijedlogu Komisije. Odbor također smatra prikladnim potaknuti predmetne dionike na praćenje smjernica Kodeksa najbolje prakse. |
2. Prijedlog Komisije
2.1. |
Komisija je 6. lipnja 2018. iznijela Prijedlog Uredbe o izmjeni Uredbe (EU) 2015/1588 od 13. srpnja 2015. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na određene kategorije horizontalnih državnih potpora (2) u okviru čitavog niza novih prijedloga koji se odnose osobito na sljedeći višegodišnji financijski okvir (VFO) (3). |
2.2. |
Budući da se tim prijedlogom nastoji poboljšati međudjelovanje određenih programa financiranja sredstvima EU-a, osobito u okviru programa COSME i Obzor Europa ili programa Digitalna Europa, novog fonda InvestEU, te promicanje europske teritorijalne suradnje i pravila o državnim potporama, morat će omogućiti ciljane izmjene važećih pravila o državnim potporama, tako da se javno financiranje država članica – uključujući financiranje iz europskih strukturnih i investicijskih fondova kojima se upravlja na nacionalnoj razini – i fondovi Unije kojima upravlja Komisija na središnjoj razini mogu što fluidnije kombinirati, bez narušavanja tržišnog natjecanja na tržištu EU-a. |
2.3. |
Stoga se Prijedlog odnosi na to da se u ovlašćujuću uredbu dodaju dvije nove kategorije koje bi Komisiji omogućile donošenje skupnih izuzeća (Uredba (EU) 2015/1588 od 13. srpnja 2015.), na temelju jasnih kriterija spojivosti, čime se osigurava ograničen učinak na tržišno natjecanje i trgovinu među državama članicama. Donošenjem takvih skupnih izuzeća mogli bi se znatno pojednostavniti administrativni postupci za države članice i Komisiju na temelju jasno definiranih ex ante uvjeta spojivosti. |
2.4. |
Ukratko, Komisija stoga predlaže da se dodaju sljedeće dvije podtočke u članak 1. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) 2015/1588:
|
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO je u vrlo nedavno usvojenim mišljenjima podržao nove programske inicijative Komisije, osobito u okviru sljedećih mišljenja:
|
3.2. |
Ovaj prijedlog Komisije potreban je za učinkovito funkcioniranje više mjera predviđenih u tim novim inicijativama, čiji je popis naveden indikativno jer su rasprave među suzakonodavcima još u tijeku i svakako doprinosi važnoj ulozi Komisije pri odabiru financiranih projekata i programa u skladu sa zajedničkim interesima EU-a te da se javnom potporom potpuno transparentno dopunjuju privatna ulaganja. |
3.3. |
Naime, članci 107., 108. i 109., u Poglavlju „Zajednička pravila o tržišnom natjecanju” osnovne su odredbe u temeljnom zakonu EU-a (UFEU) kojima se uređuju državne potpore. |
3.4. |
Radi primjene Uredbe (EU) 2015/1588 od 13. srpnja 2015., u njoj je predviđena primjena članaka 107. i 108. UFEU-a na određene kategorije horizontalnih državnih potpora, neovisno o tome je li riječ o državnim ulaganjima ili jamstvima. |
3.5. |
Tu uredbu treba prilagoditi kako bi se mogli provoditi ciljevi izneseni u Prijedlogu Komisije, kojima EGSO daje svoju punu podršku. |
3.6. |
EGSO se stoga slaže s potrebnim izmjenama Uredbe (EU) 2015/1588 navedenima u Prijedlogu Komisije jer smatra da su ključne za postizanje navedenih ciljeva. |
3.7. |
Osim toga, EGSO pozdravlja to što je Komisija nekoliko dana nakon objave Prijedloga koji se ovdje ispituje objavila i Kodeks najbolje prakse za provedbu postupaka nadzora državnih potpora (14), kojim se stavlja izvan snage kodeks objavljen 2009. i koji obuhvaća Obavijest Komisije o pojednostavljenom postupku (15). |
3.8. |
EGSO pozdravlja tu inicijativu čiji je cilj što učinkovitija primjena moderniziranih pravila o državnim potporama, kakva su navedena u ovom prijedlogu, i stoga državama članicama, korisnicima potpora i drugim dionicima pružiti smjernice o funkcioniranju postupaka državne pomoći u praksi te „učiniti postupke državne potpore što transparentnijima, jednostavnijima, jasnijima, predvidljivijima i pravovremenijima”. |
3.9. |
Cilj tog Kodeksa najbolje prakse iz 2018. nije da bude cjelovit i njime se ne stvaraju nova prava. Njime se opisuje postupak i daju se smjernice u tom pogledu. Kao što se navodi, taj kodeks trebalo bi čitati zajedno s ostalim prethodno usvojenim dokumentima. |
3.10. |
Njegov je glavni cilj poticati suradnju dionika s Komisijom tijekom nadzora i postići razumljivost postupka za poduzeća i države. |
3.11. |
Također se poboljšava postupak obrade pritužbi u području državnih potpora i obvezuju se podnositelji pritužbi da pokažu postojanje utjecaja na interes čim podnesu obrazac za pritužbe te se navode okvirni rokovi za rješavanje pritužbi. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL L 248, 24.9.2015., str. 1.
(2) COM(2018) 398 final.
(3) COM(2018) 321 final od 2. travnja 2018.
(4) ECO/474 (SL C 62, 15.2.2019., str. 131.).
(5) INT/858 (SL C 62, 15.2.2019., str. 33).
(6) SL C 440, 6.12.2018., str. 51.
(7) SL C 440, 6.12.2018., str. 73.
(8) ECO/462 (SL C 62, 15.2.2019., str. 90.).
(9) SL C 440, 6.12.2018., str. 116.
(10) SL C 440, 6.12.2018., str. 191.
(11) TEN/669 (SL C 62, 15.2.2019., str. 269.).
(12) TEN/673 (SL C 62, 15.2.2019., str. 274.).
(13) TEN/677 (SL C 62, 15.2.2019., str. 292.).
(14) Komunikacija Komisije C(2018) 4412 final od 16.7.2018.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/55 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o djelovanju Unije nakon njezinog pristupanja Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla
(COM(2018) 365 final – 2018/0189 (COD))
(2019/C 110/10)
Izvjestitelj: |
Arnold PUECH d’ALISSAC |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 10.9.2018. Vijeće, 17.10.2018. |
Pravni temelj: |
članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
21.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
208/1/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Za proizvođače Europske unije oznake zemljopisnog podrijetla predstavljaju jedinstven i dragocjen resurs na svjetskom tržištu, koje je u sve većoj mjeri liberalizirano i konkurentno. |
1.2. |
Europska komisija trebala bi uvijek djelovati u interesu zaštite modela proizvodnje i sustava kvalitete priznati zbog svoje održivosti, koja je korisna za potrošače i proizvođače. |
1.3. |
Dakle, oznake su specifične po tome da stavljaju naglasak na lokalnu dimenziju proizvoda čime se ističe vrijednost kulturnih aspekata i lokalnog znanja, samog teritorija i njegovih posebnih agroekoloških obilježja. Ta je obilježja potrebno očuvati. |
1.4. |
Na globalnoj razini uočavaju se znatne promjene u razvoju službenih oznaka za identifikaciju kvalitete i podrijetla (SIQO). |
1.5. |
EGSO naglašava taj pozitivan aspekt i pozdravlja prijedlog Europske komisije da na međunarodnoj razini zaštiti oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u okviru Ženevskog sporazuma i s njime povezane pravne prakse te smatra nužnim pokušati uspostaviti usklađen okvir za zaštitu oznaka kvalitete na međunarodnoj razini. Međutim, smatra da je od ključne važnosti raditi na uspostavi globalnog pristupa kojim se nastoji zaštititi i promicati sustav oznaka kvalitete u cjelini. |
1.6. |
Trebalo bi predložiti sustav kojim bi se osiguralo jednako postupanje prema svim europskim proizvođačima koji žele da njihove oznake zemljopisnog podrijetla budu priznate i na međunarodnoj razini. |
1.7. |
EGSO smatra da je potrebno očuvati prava koja su stekle oznake zemljopisnog podrijetla već registrirane i zaštićene na europskoj razini kako bi se izbjeglo stavljanje u nepovoljan položaj i nejednako postupanje. |
2. Prijedlog uredbe
2.1. |
Cilj je ovog prijedloga Komisije osigurati pravni okvir za učinkovito sudjelovanje Unije u Lisabonskoj uniji o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO) nakon što EU postane ugovorna stranka Ženevskog akta. |
2.2. |
Ženevskim aktom propisuje se obveza svake ugovorne stranke da zaštiti registrirane oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla na svom državnom području unutar svojeg pravnog sustava i prakse. Prema tome, ako neka ugovorna stranka nije izričito odbila zaštitu, registrirana oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla zaštićena je u svakoj ugovornoj stranci. |
2.3. |
Nakon što Europska unija postane ugovorna stranka Ženevskog akta, Europska komisija predlaže da se podnese popis njezinih oznaka zemljopisnog podrijetla (koje treba dogovoriti s državama članicama) za zaštitu u okviru Lisabonskog sustava. Nakon pristupanja Unije Lisabonskoj uniji, omogućuje se na inicijativu Komisije ili na zahtjev države članice ili zainteresirane skupine proizvođača podnošenje zahtjevâ za međunarodnu registraciju dodatnih oznaka zemljopisnog podrijetla koje su zaštićene i registrirane u Uniji. |
2.4. |
Potrebno je uspostaviti odgovarajuće postupke koji će Komisiji omogućiti da ispita oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih ugovornih stranaka i koje su upisane u međunarodni registar. Unija u skladu s poglavljem III. Ženevskog akta osigurava poštovanje oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih ugovornih stranaka i koje su registrirane u međunarodnom registru. |
2.5. |
Tim aktom osobito se zahtijeva da svaka ugovorna stranka omogući djelotvorne pravne lijekove za zaštitu registriranih oznaka izvornosti i registriranih oznaka zemljopisnog podrijetla (vidjeti članak 14. Ženevskog akta Lisabonskog sporazuma) (1). |
2.6. |
Sedam država članica EU-a članice su Lisabonske unije i kao takve prihvatile su zaštitu naziva trećih zemalja. Kako bi im se osigurala sredstva za ispunjavanje njihovih međunarodnih obveza preuzetih prije pristupanja EU-a Lisabonskoj uniji, potrebno je uspostaviti prijelazni sustav zaštite koji bi djelovao samo na nacionalnoj razini i ne bi utjecao na trgovinu unutar Unije ili na međunarodnu trgovinu. |
2.7. |
Naknade koje se plaćaju u skladu sa Ženevskim aktom i Zajedničkim pravilnikom za podnošenje zahtjeva za međunarodnu registraciju oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla snosi država članica iz koje potječe oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla (vidjeti članak 11. Ženevskog akta Lisabonskog sporazuma) (2). |
2.8. |
Unija je uspostavila ujednačene i iscrpne sustave zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih proizvoda. Zahvaljujući tim sustavima, zaštićeni nazivi obuhvaćenih proizvoda uživaju dalekosežnu zaštitu u cijelom EU-u na temelju jedinstvenog postupka podnošenja zahtjeva. Prijedlog je u skladu s općom politikom EU-a za promicanje i poboljšanje zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla putem bilateralnih, regionalnih i multilateralnih sporazuma. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Europske komisije za međunarodnu zaštitu registriranih oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla u okviru Ženevskog akta i s njime povezane pravne prakse. U okolnostima sve intenzivnije globalizacije, osobito u pogledu trgovine poljoprivredno-prehrambenom robom, od ključne je važnosti pokušati uspostaviti usklađen okvir za zaštitu oznaka kvalitete na međunarodnoj razini. |
3.2. |
Europska komisija trebala bi uvijek djelovati u interesu zaštite modela proizvodnje i sustava kontrole kvalitete koji su poznati na svjetskoj razini po dobrom učinku na zdravlje potrošača i na ekonomsku i okolišnu održivost. |
3.3. |
Oznake zemljopisnog podrijetla predstavljaju jedinstven i dragocjen resurs (5,7 % prodaje poljoprivredno-prehrambene industrije, odnosno više od 54 milijardi eura u 2010.) (3) za proizvođače Europske unije na sve liberaliziranijem svjetskom tržištu. Međutim, napori za ostvarivanje konkurentnosti na području kvalitete besmisleni su ako glavni faktor naših kvalitetnih proizvoda, odnosno oznaka zemljopisnog podrijetla, nije dovoljno zaštićen od međunarodnih tržišta. |
3.4. |
EGSO ističe da su oznake zemljopisnog podrijetla distinktivni znakovi koji omogućuju razlikovanje konkurentnih proizvoda i informiranje potrošača o podrijetlu proizvoda. Za razliku od žigova, svrha je oznake zemljopisnog podrijetla istaknuti poveznicu između proizvoda i područja njegova podrijetla, što znači da se oznake stavljaju naglasak na lokalnu dimenziju proizvoda, pri čemu se ističe vrijednost kulturnih aspekata i lokalnog znanja, samog teritorija i njegovih posebnih agroekoloških obilježja. Ta je obilježja potrebno očuvati. |
3.5. |
EGSO je već 2008. u svojem mišljenju o zemljopisnim oznakama i nazivima (4) istaknuo da je europsko civilno društvo utvrdilo da potrošači pokazuju sve veće zanimanje za obilježja poljoprivredno-prehrambenih proizvoda, što se ispoljava u potražnji za kvalitetnim proizvodima. Više nego ikad prije, to vrijedi danas, u trenutku kad europski potrošači sve češće traže kvalitetne proizvode s određenog područja, iz određene regije ili države, proizvode čija su kvaliteta i ugled, među ostalim obilježjima, suštinski povezani s određenim zemljopisnim podrijetlom (5). |
3.6. |
Prema nedavno usvojenom mišljenju francuskog Vijeća za gospodarska i socijalna pitanja i okoliš naslovljenom „Službene oznake kvalitete i podrijetla prehrambenih proizvoda”, na svjetskoj razini uočavaju se znatne promjene u pogledu razvoja službenih oznaka za identifikaciju kvalitete i podrijetla. Oznake zemljopisnog podrijetla razvijaju se jer se njima odgovara na rastuću potražnju potrošača i uvažava vrijednost povijesti, baštine i drevne vještine određenog područja. |
3.7. |
EGSO podsjeća na to da je prema podacima FAO-a (6) zabilježen vrlo pozitivan utjecaj oznaka zemljopisnog podrijetla na cijene, neovisno o vrsti proizvoda, regiji podrijetla ili trajanju registracije. |
3.8. |
U svim bilateralnim sporazumima koji su sklopljeni ili o kojima se trenutačno pregovara aspekti povezani sa zaštitom oznaka zemljopisnog podrijetla imaju sve važniju ulogu. EGSO ističe taj pozitivan aspekt. Međutim, smatra da je od ključne važnosti raditi na uspostavi globalnog pristupa kojim se nastoji zaštititi i promicati sustav oznaka kvalitete u cjelini. |
3.9. |
EGSO smatra da je u tu svrhu nužno ponovno razmotriti prijedlog za uspostavljanje pozitivnog popisa na razini EU-a koji nije u skladu sa zahtjevom globalne zaštite sustava oznaka zemljopisnog podrijetla. Trebalo bi predložiti sustav kojim bi se osiguralo jednako postupanje prema svim europskim proizvođačima koji žele da njihove oznake zemljopisnog podrijetla budu priznate i na međunarodnoj razini. To ima još veću važnost zbog toga što se odabranim kriterijima ne uzimaju u obzir drugi socioekonomski kriteriji ključni za razvoj gospodarstva određenih područja Europske unije. Oko oznaka zemljopisnog podrijetla često se razvija lokalno gospodarstvo koje stvara radna mjesta, uvelike utječe na druge sektore gospodarstva, kao što je turizam, i povoljno je za prostorno planiranje i korištenje predmetnog područja. |
3.10. |
EGSO traži od Komisije da uzme u obzir posljedice budućih novih odnosa između Europske unije i Ujedinjene Kraljevine, kao i učinak koji bi uspostava pozitivnog popisa mogla imati na pregovore koji su u tijeku, a koji se moraju voditi na temelju zaštite sustava kvalitete Europske unije u cjelini. Ujedinjena Kraljevina će nakon istupanja iz EU-a morati nastaviti poštovati oznake zemljopisnog podrijetla zaštićene sustavom od kojeg je dosad imala koristi. |
3.11. |
EGSO ističe da je europski poljoprivredno-prehrambeni sektor izrazito ugrožen krivotvorenjem proizvoda. U nedavno objavljenom izvješću (7) Europske komisije potvrđeno je da se najčešće krivotvore poljoprivredno-prehrambeni proizvodi. |
3.12. |
EGSO podsjeća na to da je dosad sedam država članica EU-a potpisalo Lisabonski sporazum (Bugarska, Francuska, Mađarska, Italija, Portugal, Češka i Slovačka) i da je u tom sporazumu trenutačno registrirano više od 1000 oznaka zemljopisnog podrijetla, za koje je međunarodna zaštita za zaštićene oznake izvornosti (ZOI) i zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla zajamčena na temelju jedinstvenog postupka registracije. |
3.13. |
EGSO smatra da je potrebno očuvati prava koja su stekle te oznake zemljopisnog podrijetla već registrirane i zaštićene na europskoj razini kako bi se izbjeglo stavljanje u nepovoljan položaj i nejednako postupanje. |
3.14. |
Naposljetku, EGSO skreće pozornost na studiju iz 2012., jedinu koja je trenutačno dostupna, o komercijalnoj vrijednosti oznaka zemljopisnog podrijetla u EU-u (8). Čini se da se stopa vrijednosti oznake zemljopisnog podrijetla (eng. value premium rate) otad ipak nije znatno promijenila. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) http://www.wipo.int/edocs/pubdocs/fr/wipo_pub_239.pdf.
(2) Idem.
(3) Vidjeti poziv na podnošenje ponude br. AGRI-2011-EVAL-04.
(4) SL C 204, 9.8.2008., str. 57.
(5) Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 343, 14.12.2012., str. 1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?qid=1540542863415&uri=CELEX%3A32012R1151.
(6) Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda
(7) https://ec.europa.eu/taxation_customs/sites/taxation/files/report_on_eu_customs_enforcement_of_ipr_2017_en.pdf (trenutno dostupno isključivo na engleskom jeziku).
(8) https://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_hr (trenutno dostupno isključivo na engleskom jeziku).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/58 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Izmijenjenom prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo); Uredbe (EU) br. 1094/2010 o osnivanju Europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje); Uredbe (EU) br. 1095/2010 o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala); Uredbe (EU) br. 345/2013 o europskim fondovima poduzetničkog kapitala; Uredbe (EU) br. 346/2013 o europskim fondovima za socijalno poduzetništvo; Uredbe (EU) br. 600/2014 o tržištima financijskih instrumenata; Uredbe (EU) 2015/760 o europskim fondovima za dugoročna ulaganja; Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima ili za mjerenje uspješnosti investicijskih fondova; Uredbe (EU) 2017/1129 o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja za trgovanje na uređenom tržištu i Direktive (EU) 2015/849 o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma
(COM(2018) 646 final – 2017/0230 (COD))
(2019/C 110/11)
Glavni izvjestitelj: |
Petr ZAHRADNÍK |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 4.10.2018. Vijeće Europske unije, 12.11.2018. |
Pravni temelj: |
članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za ekonomsku i monetarnu uniju te ekonomsku i socijalnu koheziju |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
121/0/4 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO cijeni agilnost s kojom Europska komisija reagira na ukorijenjene probleme u bankarskim i financijskim institucijama i poduzima daljnje mjere u cilju iskorjenjivanja pranja novca i financiranja terorizma. |
1.2.. |
Istodobno, EGSO smatra da bi, osim jačanja koordinacije između nadzornih tijela i racionalizacije postupaka, trebalo uskladiti i djelovanje s drugim relevantnim strankama kako bi se taj izrazito opasni problem riješio na učinkovit način. |
1.3. |
EGSO upozorava da tehnologija i komunikacije ne služe samo razvoju inovativnih financijskih proizvoda u korist štediša i ulagača već predstavljaju i snažan poticaj za kriminalce koji se bave pranjem novca i financiranjem terorizma. To je jedan od razloga zašto poziva da se usvojene strategije u najvećoj mogućoj mjeri usmjere na sprečavanje budućih rizika. |
1.4. |
EGSO naglašava sve veću važnost tog problema u odnosu na treće zemlje s obzirom na pogoršanje geopolitičkih, sigurnosnih i političkih rizika te ističe da EU treba u potpunosti biti spreman za uklanjanje praksi pranja novca, financiranja terorizma te zlouporabe financijskih tržišta i institucija. |
1.5. |
EGSO prima na znanje i poštuje činjenicu da mjere predložene u zakonodavnom prijedlogu, iako važne, predstavljaju samo dio koraka na području koordinacije, organizacije i pravosuđa na koje se moraju nadovezati daljnje mjere želi li se to pitanje uspješno riješiti. Istodobno se slaže s Europskom komisijom da, želi li se osigurati izvedivost i održivost odabranog pristupa, treba napredovati postupno kako bi se izbjegli znatni poremećaji u stabilnosti i funkcioniranju postojećeg sustava. |
1.6. |
EGSO smatra da s obzirom na novu ravnotežu ovlasti između nadzornih tijela treba uspostaviti ujednačen odnos između Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA), čije su ovlasti obnovljene i proširene, i nacionalnih nadzornih tijela kako bi sve uključene strane na najbolji način iskoristile svoje kapacitete i na željeni način riješile taj problem. |
1.7. |
EGSO naglašava da je za ostvarenje cilja tih mjera od velike važnosti unutarnja i vanjska komunikacija o pranju novca i financiranju terorizma. U unutarnjoj komunikaciji od ključne je važnosti poboljšati i zaštititi informacijske tokove između relevantnih nadzornih tijela; u vanjskoj komunikaciji bitni su informiranje i osvješćivanje zainteresiranih građana o raznim pojavnostima tih kriminalnih radnji kao vid prevencije i pripreme za slučaj da do njih dođe. |
1.8. |
EGSO se pita na temelju čega je bankarski sektor proglašen sektorom koji će najvjerojatnije biti iskorišten za pranje novca, što je ojačalo položaj EBA-a u odnosu na druga dva nadzorna tijela EU-a. |
1.9. |
EGSO bi želio da se detaljnije predstave novi odnosi između EBA-e i ostalih nadzornih tijela EU-a te nacionalnih nadzornih tijela, a posebice nadzornih tijela trećih zemalja, kad je riječ o koordinaciji i sinergijama u borbi protiv prljavog novca i financiranja terorizma. |
2. Opći kontekst prijedloga i ključne činjenice
2.1. |
Novi sustav nadzora financijskog tržišta, koji je u EU-u na snazi od 2011., znatno je poboljšao stabilnost financijskog tržišta i ograničenje rizika. To je dovelo do usklađivanja propisa EU-a o financijskim tržištima i konvergencije u njihovom nadzoru. Međutim, daljnji porast tehnoloških i financijskih inovacija proširio je raspon kriminalnih aktivnosti u okviru kojih se financijski sektor koristi za podržavanje kaznenih djela i pranje ostvarenog prihoda. Obje navedene aktivnosti, koje su – naravno – izuzetno društveno nepoželjne, narušavaju funkcioniranje financijskih tržišta i njihovu učinkovitost jer im primarni cilj nije povećati dobit temeljenu na objektivnom razvojnom potencijalu sredstava i njihove vrijednosti, već im je cilj tajnovitost, prikrivanje i nerazotkrivanje, a takvo ponašanje znači da se financijska sredstva nužno ne koriste na najbolji mogući način. |
2.2. |
Svrha predloženih mjera stoga nije samo spriječiti ili ograničiti sredstva dostupna za počinjenje kaznenog djela ili legalizaciju tako ostvarene dobiti već i osigurati da financijske institucije koje se koriste za tu vrstu kriminala budu zdrave, stabilne i sigurne za klijente i ulagače. Time se ograničavaju politički rizici i rizici u pogledu reputacije kako za pojedinačne države članice, tako i za EU kao cjelinu. |
2.3. |
S obzirom na to da su današnja financijska tržišta multinacionalna i međusobno povezana kao nikad prije, od ključne je važnosti uspostaviti sustav koji ispunjava svoju funkciju u prekograničnom kontekstu, jer iskustvo govori da je sve više kaznenih djela te vrste počinjeno na prekograničnoj osnovi i, među ostalim, uključuje osobe iz trećih zemalja. Da bi ta nastojanja bila uspješna, nije dovoljno ta kaznena djela procesuirati – pa makar i učinkovito – samo u jednoj zemlji. Stoga je izuzetno važno ostvariti učinkovite sinergije između nacionalnih nadzornih tijela koja prate pranje novca ili financijsko tržište i tijela EU-a koja djeluju u tom području, kao i nadzornih tijela trećih zemalja. |
2.4. |
Predložene mjere koje se razmatraju u ovom mišljenju tek su jedan od paketa mjera u navedenom poduhvatu. Da bi taj poduhvat bio uspješan, neophodna je koordinacija s drugim tijelima koja zajedno mogu zauzeti sustavan i dosljedan pristup koji će počiniteljima u što većoj mjeri otežati počinjenje tih kaznenih djela. |
2.5. |
Prijedlogom se posebice želi:
|
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO smatra da borba protiv pranja novca i financiranja terorizma sve više dobiva na važnosti ne samo zbog brzih tehnoloških promjena i financijskih inovacija već i zbog velikog broja nedavno utvrđenih slučajeva u kojima je bankarski i financijski sustav u nekoliko država članica EU-a iskorišten u kriminalne svrhe. U tim je okolnostima također važno upozoriti na povišene geopolitičke rizike, među ostalima terorizam. |
3.2. |
EGSO izražava zabrinutost zbog toga što taj problem dodatno komplicira činjenica da ta vrsta kriminala (kao i nastojanja da se njime ostvarena sredstva operu uz pomoć financijskog sektora) ne samo da se odvija na prekograničnoj razini unutar EU-a već uključuje i kriminalne aktivnosti koje se odvijaju u trećim zemljama. EGSO pozdravlja činjenicu da se Prijedlogom Europske komisije aktivno nastoji riješiti taj problem. |
3.3. |
iako je pitanje revizije Europskog sustava financijskog nadzora obrađeno 2017. (1), o čemu je EGSO objavio mišljenje (2) usvojeno na plenarnom zasjedanju 15. veljače 2018., EGSO u tom pogledu napominje da zbog novih saznanja i okolnosti Prijedlog ponovo treba izmijeniti dodavanjem novih elemenata kako bi bio učinkovitiji. Usprkos tome, EGSO-ovo prethodno mišljenje još uvijek je jednako relevantno. EGSO također pozdravlja agilnu reakciju Europske komisije na niz bankarskih skandala u nekoliko država članica EU-a koji su s jedne strane potvrdili da kriminalci znaju iskorištavati tehnologiju i komunikacije, kao i postojeće zakonodavstvo, a s druge strane otkrili nedostatke europskog sustava za borbu protiv pranja novca. |
3.4. |
EGSO napominje da su novi elementi Prijedloga većinom tehničke i organizacijske prirode, ali da su za poboljšanje sadašnje situacije potrebne šire i sveobuhvatnije mjere. EGSO dodaje da se Prijedlog odnosi na vrlo uzak raspon pitanja u vezi s povećanjem ovlasti EBA-e i jačanjem njegove koordinacije s nacionalnim nadzornim tijelima za borbu protiv pranja novca i, u određenim slučajevima, određenim stupnjem kontrole nad njima. S druge strane, ne bavi se radom financijsko-obavještajnih jedinica (FOJ). Prijedlog se odnosi na koordinaciju aktivnosti i postupaka općenito, a ne na ono što zapravo sačinjava borbu protiv pranja novca. |
3.5. |
EGSO izričito upozorava da pranje novca nije samo način legalizacije dobiti ostvarene kriminalnim djelatnostima koje se smatraju nespojivima sa zakonom već dovodi i do besmislene raspodjele sredstava pri kojoj glavni cilj tih operacija nije ostvariti dobit nego „ne biti otkriven” te „legalizirati” uložena sredstva ili ih prebaciti negdje gdje će daljnje kazneno djelo biti počinjeno. EGSO istodobno poštuje i naglašava činjenicu da se predložena izmjena ne bavi analiziranjem novih trendova i okolnosti u kojima se pranje novca danas odvija. Prijedlog se usmjerava na konkretne aspekte uklanjanja tih netransparentnih praksi, uglavnom jačanjem uloge EBA-a u odnosu na europska nadzorna tijela u borbi protiv pranja novca i financiranja terorizma te poboljšanjem koordinacije i komunikacije s nacionalnim nadzornim tijelima u slučajevima borbe protiv pranja novca, koji su dio sustava tijela za nadzor banaka ili financijskog tržišta. |
3.6. |
EGSO ovdje glavnu važnost pripisuje odgovarajućoj podjeli nadležnosti između ESB-a i nacionalnih tijela, u skladu s načelom supsidijarnosti. Jačanje ovlasti EBA-e u rješavanju prekograničnih transakcija od presudne je važnosti, legitimno i opravdano. EGSO, međutim, dodaje da, kad je riječ o isključivo nacionalnim slučajevima u kojima EBA očito nema relevantne ovlasti, nadležnost mora ostati u rukama nacionalnih tijela. |
3.7. |
S obzirom na to da je borba protiv pranja novca i financiranja terorizma ključna za osiguravanje zdravog gospodarskog i financijskog okruženja širom EU-a, EGSO se pita ne bi li za to područje trebalo uspostaviti posebno izvršno tijelo EU-a, npr. novu upravu. To pitanje postaje sve aktualnije s obzirom na formiranje nove Europske komisije u jesen 2019. |
3.8. |
EGSO se također pita na temelju čega je predloženo da EBA igra ključnu ulogu koordinatora u rješavanju tog problema. Znači li to da Europska komisija smatra da u Europskoj uniji najveće mogućnosti za pranje novca i financiranje terorizma postoje u bankarskom sektoru? |
3.9. |
EGSO se slaže da, u vezi s Prijedlogom, mora postojati učinkovita komunikacija o načinu rješavanja problema, koja bi se trebala usredotočiti ne samo na učinkovitu komunikaciju između svih uključenih tijela (unutarnja komunikacija), već i na primjereno informiranje javnosti (klijenata u financijskom sektoru i javnosti općenito). |
4. Posebne napomene
4.1. |
EGSO predlaže da se Prijedlogom vrlo konkretno odrede područja i odnosi u kojima će EBA imati dominantan položaj nad drugim nadzornim tijelima EU-a u borbi protiv prljavog novca i financiranja terorizma, i to u obliku općeg mandata koji će obuhvaćati cijelo financijsko tržište. |
4.2. |
Isto tako, EGSO traži daljnje pojašnjenje uvjeta pod kojima EBA može nadzirati postupke nacionalnih nadzornih tijela ili izravno donositi odluke o pojedinačnim subjektima u financijskom sektoru. |
4.3. |
EGSO također izražava velik interes za prirodu suradnje s nadzornim tijelima iz trećih zemalja. |
4.4. |
EGSO također traži da se pojasni kako će se, u slučaju tajnih ili vrlo tajnih izvora, sve relevantne informacije o pranju novca i financiranju terorizma koje dostavljaju nacionalna tijela centralizirati i kako će se ti izvori zaštititi. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Izvorni zakonodavni prijedlog COM (2017) 536 final, 20.9.2017. Njegov je cilj bio jačanje kapaciteta europskih nadzornih tijela za osiguravanje usklađenosti i djelotvoran nadzor financijskog tržišta, ali se nije izričito bavio jačanjem njihove nadležnosti u borbi protiv pranja novca i financiranja terorizma.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/62 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskoj graničnoj i obalnoj straži i stavljanju izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 98/700/PUP, Uredbe (EU) br. 1052/2013 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe (EU) 2016/1624 Europskog parlamenta i Vijeća
Doprinos Europske komisije sastanku čelnika u Salzburgu 19. – 20. rujna 2018.
(COM(2018) 631 final – 2018/0330 (COD))
(2019/C 110/12)
Glavni izvjestitelj: |
Antonello PEZZINI |
Zahtjev za savjetovanje: |
Komisija, 29.10.2018. Europski parlament, 22.10.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. UFEU-a |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
127/1/5 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Odbor smatra da u području slobodnog kretanja vanjske granice postaju zajedničke i da svatko tko uđe u bilo koji dio teritorija Unije ulazi u zajedničko područje slobode, sigurnosti i pravde Europske unije, sa svim pravima i obvezama koje to podrazumijeva za građane te nacionalne i europske institucije. |
1.2. |
EGSO odlučno poziva na poboljšanje upravljanja migracijama ulaganjem zajedničkih napora s državama u rješavanje glavnih uzroka zbog kojih se ljudi odlučuju na potragu za boljim životom izvan svojih domovina. |
1.3. |
EGSO preporučuje da se, u nedostatku definiranog okvira zajedničkog svim državama članicama kad je riječ o zajedničkoj politici u području migracija i razvojne pomoći u zemljama iseljavanja, odgodi delegiranje ovlasti Komisiji za donošenje samostalnih akata. |
1.4. |
EGSO odlučno podržava prijedlog da se Agenciji osigura vlastiti stalni operativni ogranak koji bi se sastojao od 10 000 osoba jer bi tako, u suradnji s državama članicama, raspolagala kapacitetima potrebnim za:
|
1.5. |
Odbor preporučuje da nužna suradnja između Agencije i nacionalnih uprava, koje su tradicionalno nadležne za nadzor granica, bude definirana i organizirana na europskoj razini. |
1.6. |
EGSO smatra da je jednako važno da se u okviru jasne i općeprihvaćene definicije misija Agencije izbjegavaju preklapanja i sukobi nadležnosti te traži da se zapovjedni lanac, između osoblja Agencije i nacionalnih dužnosnika, uspostavi na jasan i transparentan način. |
1.7. |
EGSO smatra da bi u slučajevima posebnih i nerazmjernih izazova na vanjskim granicama Agencija na zahtjev predmetne države članice trebala moći organizirati i koordinirati brze intervencije na granicama te, u dogovoru i suradnji s predmetnom državom, koja mora zadržati kontrolu i odgovornost za upravljanje, rasporediti timove stalnih snaga koji raspolažu vlastitom modernom opremom. |
1.8. |
EGSO se slaže s preporukama upućenim osoblju Agencije, kako u pogledu „poštovanja ljudskog života” i ograničenja upotrebe vatrenog oružja tako i u pogledu odbijanja ili odobravanja izdavanja viza na graničnim prijelazima, s obzirom na to da je u oba slučaja riječ o važnim ovlastima uprava nadležnih za javni poredak u državama članicama. |
1.8.1. |
U tom smislu, Odbor preporučuje da se državama članicama u oba slučaja omogući pozivanje na načelo supsidijarnosti te da se u okviru Pravilnika o osoblju Agencije predvidi visoka razina obveza, posebno onih u pogledu povjerljivosti. |
1.9. |
EGSO odlučno preporučuje jačanje kontrolnih mehanizama navedenih u Prilogu V. poglavlju 3. Prijedloga, u slučaju da osoblje počini prekršaj. U okviru navedenih mehanizama trebalo bi predvidjeti upućivanje na sudove Unije. |
1.10. |
S obzirom na ulogu koja bi bila dodijeljena Agenciji u slučaju zadržavanja osoba i njihovog eventualnog vraćanja u zemlje podrijetla, Odbor preporučuje da se statutarnom osoblju osiguraju moduli osposobljavanja usmjereni na poštovanje temeljnih prava. |
1.11. |
EGSO smatra da je od ključne važnosti da Agencija namijeni znatan dio svojeg proračuna modernizaciji opreme. |
1.12. |
EGSO smatra da višegodišnji ciklus strateške politike za europsko integrirano upravljanje granicama trebaju utvrditi Europski parlament i Vijeće nakon savjetovanja s Odborom, a godišnje planiranje treba delegirati europskoj graničnoj i obalnoj straži uz obvezu godišnjeg izvješćivanja o provedenim mjerama, utrošenim sredstvima i obavljenim misijama. |
1.13. |
Kad je riječ o međunarodnoj suradnji, Odbor preporučuje usko povezivanje djelovanjâ predviđenih u Prijedlogu uredbe s razvojem drugih relevantnih politika, osobito sa Sporazumom iz Cotonoua. |
1.14. |
Odbor preporučuje jačanje savjetodavnog foruma koji pomaže Agenciji u uključivanju relevantnih organizacija te traži da se i organizirano civilno društvo putem EGSO-a uključi u aktivnosti foruma. |
2. Uvod
2.1. |
U području slobodnog kretanja vanjske granice postaju zajedničke. Danas je riječ o više od 50 000 kilometara, što znači da problem sigurnosti u jednoj državi članici ili na njezinim vanjskim granicama može utjecati na sve države članice. |
2.1.1. |
Stoga je uzajamno povjerenje temelj zajedničkog područja slobode, sigurnosti i pravde, osobito u pogledu novih izazova, raširenih prijetnji i nepredvidivih pojava koji zahtijevaju bolju suradnju, djelovanja kvalificiranih resursa i bolju informiranost. Točnije, teži se konkretnom ostvarenju solidarnosti kojom se ujedinjuje i jača skup vrijednosti svake pojedine države. |
2.2. |
U Ugovoru iz Lisabona pravila o granicama sadržana su u glavi V. dijelu trećem UFEU-a, u poglavlju u kojem je riječ o politikama koje se odnose na vize, azil i useljavanje, u cilju stvaranja „integriranog sustava upravljanja vanjskim granicama”, kako je predviđeno člankom 77. stavkom 1. točkom (c) UFEU-a, a svrha je navedenih pravila stvaranje „područja slobode, sigurnosti i pravde”. |
2.3. |
Na temelju ugovorâ jasno je da slobodno kretanje građana unutar Unije nužno mora odgovarati zajedničkoj politici u kontekstu upravljanja osobama iz trećih zemalja i njihovog nadzora. |
2.3.1. |
Daljnje produljenje postojećeg i nedostatnog nadzora vanjskih granica ili ponovno uvođenje novog, neprilagođenog unutarnjeg nadzora nametnulo bi visoke gospodarske troškove cijelom EU-u i ozbiljno narušilo jedinstveno tržište koje je jedan od najvećih uspjeha europske integracije. |
2.4. |
Europsko integrirano upravljanje granicama, koje se temelji na modelu kontrole pristupa na četiri razine, obuhvaća:
|
2.5. |
Nakon uspostave mreže nacionalnih stručnjaka pod pokroviteljstvom zajedničkog tijela stručnjaka pod nazivom SCIFA (1) u razdoblju 2002. – 2003., osnivanjem Frontexa (2) stvorena je Europska agencija za usklađenost u području nadzora granica. |
2.6. |
Agencija za usklađenost zamijenjena je 2016. (3) na temelju iskustva Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu radi poboljšanja nadzora vanjskih granica država članica i schengenskog područja u cilju:
|
2.7. |
Od listopada 2016. kada je uspostavljena, Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu postala je središnji centar EU-a za vraćanja (4) koji pruža učinkovitu potporu državama članicama u postupcima vraćanja osoba koje nemaju pravo boravka u EU-u. |
2.8. |
Europski parlament izjasnio se o navedenom u nekoliko rezolucija i izrazio „veliku zabrinutost u pogledu provedbe Uredbe o europskoj graničnoj i obalnoj straži (EU) 2016/1624” te ustrajao „u tome da višenamjenske operacije provodi Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu u cilju odgovaranja na potrebu da službe za traganje i spašavanje na moru budu na raspolaganju” (5) te na potrebi uvođenja cjelokupne strategije integriranog upravljanja granicama. |
2.9. |
Odbor je donio rezoluciju (6) kojom brani schengensko područje i u kojoj je od Vijeća i država članica zatražio da osiguraju slobodu kretanja te je u svojem mišljenju (7) naglasio da se „mora pratiti veća transparentnost u pogledu upravljanja Agencijom i njezinog djelovanja, kao i veća odgovornost Agencije”. |
2.10. |
EGSO je pored toga osobito naglasio (8) potrebu da se poboljša „suradnja između Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu i nacionalnih tijela”, „koordinacija između različitih agencija i institucija koje imaju nadležnost u području kontrole granica, obalne straže, pomorske sigurnosti, spašavanja na moru, carine i ribarstva” te istaknuo da se „upravljanje vanjskim granicama mora usvojiti zajedno s promjenama u zajedničkom sustavu azila”. |
2.11. |
„Kada se na vanjskim granicama, bile one morske ili kopnene, osobe nađu u situaciji opasnoj po život i sigurnost, prva je obaveza granične straže i ostalih institucija koje djeluju na licu mjesta, spasiti i na odgovarajući način zbrinuti ljude” (9). |
2.12. |
Kako je istaknuto u Europskom migracijskom programu i Globalnom sporazumu za sigurne, propisne i zakonite migracije (10), EGSO snažno naglašava potrebu za poboljšanjem upravljanja migracijama rješavanjem „glavnih uzroka zbog kojih se ljudi odlučuju za život negdje drugdje”. |
3. Prijedlozi Komisije
3.1. |
Cilj je prijedloga Europske komisije reformirati europsku graničnu i obalnu stražu razvojem novih kapaciteta Agencije, posebno uspostavom stalnih snaga europske granične i obalne straže i nabavom opreme za Agenciju, ali i pristupiti rješavanju novih ili potencijalnih zadaća na odgovarajući način. |
3.2. |
Na temelju ukupnih troškova sadašnjeg i budućeg mandata koji iznose 1,22 milijarde EUR za razdoblje 2019. – 2020. te 11,27 milijardi EUR za razdoblje 2021. – 2027., Komisija predlaže da se do 2020. uspostave stalne snage europske granične i obalne straže koje bi imale izvršne ovlasti i sastojale se od 10 000 pripadnika operativnog osoblja EBCG-a (11) kako bi se Agenciji osigurao vlastiti učinkovit i fleksibilan operativni ogranak i sudjelovanje Agencije prilagodilo operativnim potrebama. |
3.3. |
Uspostavu stalnih snaga trebalo bi integrirati u europsku graničnu i obalnu stražu koja dobro funkcionira, pri čemu bi države članice, Unija i agencije EU-a (12), a posebno Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu, trebale biti dobro koordinirane i raditi na ostvarenju zajedničkih i dijeljenih ciljeva politike. |
3.4. |
U prijedlozima se iz područja primjene isključuju Kraljevina Danska, Irska i Ujedinjena Kraljevina (osim mogućih suradnji koje treba definirati), a primjena je suspendirana za Gibraltar. S druge strane, područje primjene proširilo bi se na Island, Kraljevinu Norvešku, Švicarsku Konfederaciju i Kneževinu Lihtenštajn, kao proširenje schengenskih pravila. |
4. Opće napomene
4.1. |
Odbor smatra da u području slobodnog kretanja vanjske granice treba smatrati zajedničkim granicama i da svatko tko uđe u bilo koji dio teritorija Unije ulazi u zajedničko područje slobode, sigurnosti i pravde, sa svim pravima i obvezama koje to podrazumijeva. |
4.2. |
EGSO smatra da se previše kasni s provedbom integriranog sustava upravljanja vanjskim granicama, kako je predviđeno člankom 77. stavkom 2. točkom (d) UFEU-a, u skladu s definicijom čije se utvrđivanje više ne može odgađati i s kojom se slažu sve države članice. |
4.3. |
Odbor podržava cilj u skladu s kojim bi se uspostavom vlastitog operativnog ogranka Agencije omogućilo EU-u da raspolaže kapacitetima potrebnima za zaštitu vanjskih granica, sprečavanje sekundarnih kretanja i učinkovitu provedbu vraćanja nezakonitih migranata. |
4.4. |
Odbor je prva institucija koja je predložila uspostavu europske granične straže (13) i potpuno podržava taj cilj radi osiguravanja vanjskih granica s pomoću stalnih snaga i učinkovitog europskog integriranog upravljanja vanjskim granicama. U duhu podijeljene odgovornosti, Agencija bi trebala provoditi redovito praćenje upravljanja vanjskim granicama na temelju ne samo informiranosti o stanju i analize rizika, nego i prisutnosti vlastitog stručnog osoblja u državama članicama. |
4.5. |
EGSO smatra da bi u slučajevima posebnih i nerazmjernih izazova na vanjskim granicama Agencija na zahtjev države članice mogla organizirati i koordinirati brze intervencije na granicama te, u dogovoru i suradnji s predmetnom državom koja mora zadržati primarnu odgovornost za upravljanje svojim dijelovima vanjske granice, rasporediti timove stalnih snaga europske granične i obalne straže. |
4.6. |
Iako smatra da su pojedinačne intervencije Agencije na temelju odluke Europske komisije korisne „u hitnim situacijama i u skladu s transparentnim postupkom koji uključuje žurnu obavijest europskim zakonodavnim tijelima” (14) smatra da je, u nedostatku definiranog okvira, zajedničkog svim državama članicama, za migracijsku politiku Unije i razvojnu pomoć u zemljama iseljavanja, trajno delegiranje ovlasti Komisiji za donošenje samostalnih akata za utvrđivanje prioriteta politika i strateških smjernica za integrirano upravljanje granicama preuranjeno. |
4.7. |
Međutim, Odbor se slaže s mogućnošću da se Komisiji dodijele provedbene ovlasti u pogledu priručnika za sustav EUROSUR i FADO, zajedničkih pravila koja se odnose na slike stanja i upravljanje rizicima te financijsku potporu za stalne snage. |
4.8. |
EGSO smatra da višegodišnji ciklus strateške politike za europsko integrirano upravljanje granicama trebaju utvrditi Europski parlament i Vijeće nakon savjetovanja s Odborom, a godišnje planiranje delegiralo bi se europskoj graničnoj i obalnoj straži na temelju plana koji utvrđuje Upravni odbor Agencije uz obvezu godišnjeg izvješćivanja o provedenim mjerama, utrošenim sredstvima i obavljenim misijama. |
4.9. |
Odbor smatra da je važno jačati savjetodavni forum koji pomaže izvršnom direktoru i Upravnom odboru Agencije u pitanjima koja se odnose na temeljna prava i provedbu višegodišnjeg ciklusa strateške politike uz sudjelovanje Europskog potpornog ureda za azil (EASO), Agencije Europske unije za temeljna prava, Visokog povjerenika UN-a za izbjeglice i drugih relevantnih organizacija te traži da se organizirano civilno društvo putem EGSO-a uključi u aktivnosti foruma. |
5. Posebne napomene
5.1. |
EGSO toplo preporučuje jačanje kontrolnih mehanizama navedenih u Prilogu V., kako u pogledu upotrebe vatrenog oružja tako i u pogledu odbijanja ili odobravanja izdavanja viza na graničnim prijelazima, s obzirom na to da je u oba slučaja riječ o važnim ovlastima uprava nadležnih za javni poredak u državama članicama. |
5.1.1. |
Sličnu bi pozornost trebalo posvetiti Prilogu III. i Prilogu V. kako bi se osigurala usklađenost između nacionalnih i europskih propisa i tako spriječilo različito postupanje osoba koje bi se mogle naći na istom mjestu, s jednakim vještinama i kvalifikacijama, ali s različitim pravilima djelovanja. |
5.2. |
Trebalo bi izričito zajamčiti razinu obveza predviđenu u državama članicama, posebno u pogledu povjerljivosti. |
5.3. |
S obzirom na istovremenu prisutnost različitih tijela graničnih djelatnika – carina, fitosanitarne službe, sigurnost, financije, imigracija i vraćanje, kulturno posredovanje, službenici za temeljna prava, osoblje EASO-a, osoblje ETIAS-a, analitičari EUROSUR-a, službenici za vezu, kao i nacionalno granično osoblje i osoblje Agencije – EGSO smatra da je ključno osigurati pakete EU-a za cjeloživotno osposobljavanje među navedenim tijelima i agencijama (15). |
5.4. |
Također treba osigurati da ne bude diskriminacije u postupanju i radnim uvjetima između tijela Agencije i nacionalnih tijela s jednakom razinom osposobljavanja, vještina i kvalifikacija koja obavljaju iste poslove. |
5.5. |
Kad je riječ o međunarodnoj suradnji, Odbor preporučuje usko povezivanje djelovanjâ predviđenih u Prijedlogu uredbe s drugim relevantnim politikama, kao i s mjerama u sklopu gospodarskih i trgovinskih sporazuma, a posebno sa Sporazumom iz Cotonoua, u okviru dijaloga između EU-a i zemalja AKP-a. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Strateški odbor za imigraciju, granice i azil (SCIFA)
(2) Uspostavljen Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (SL L 349, 25.11.2004., str. 1.) te izmijenjen Uredbama Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 863/2007 (SL L 199, 31.7.2007., str. 30.), (EU) br. 1168/2011 (SL L 304, 22.11.2011., str. 1.) i (EU) br. 1052/2013 (SL L 295, 6.11.2013., str. 11.).
(3) Uredbom (EU) 2016/1624 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 251, 16.9.2016., str. 1.), koja je stupila je na snagu 6. listopada 2016.
(4) Dosad je EU sklopio 17 sporazuma o ponovnom prihvatu. Sporazum iz Cotonoua, koji je okvir za odnose EU-a sa 79 afričkih, karipskih i pacifičkih zemalja, sadržava i odredbe o vraćanju nezakonitih migranata u njihove zemlje podrijetla.
(5) Uredba (EU) br. 656/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 189, 27.6.2014., str. 93.).
(6) SL C 133, 14.4.2016., str. 1.
(7) SL C 303, 19.8.2016., str. 109.
(8) Vidjeti bilješku 7.
(9) Ibid.
(10) Https:// www.iom.int/global-compact-migration.
(11) Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu.
(12) Među ostalim, Europska agencija za pomorsku sigurnost (EMSA), Europska agencija za kontrolu ribarstva (EFCA) i Satelitski centar EU-a, Europol ili Europska agencija za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (eu-LISA).
(13) SL C 128, 18.5.2010., str. 29.; SL C 303, 19.8.2016., str. 109.; mišljenje EGSO-a „Fond za azil i migracije (FAM) i Fond za integrirano upravljanje granicama” (SOC/600, SL C 62, 15.2.2019., str. 184.).
(14) Vidjeti bilješku 7.
(15) Člankom 69. predviđa se suradnja EBCG-a s drugih 12 agencija i službi EU-a.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/67 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o sprečavanju širenja terorističkih sadržaja na internetu
Doprinos Europske komisije sastanku čelnika u Salzburgu, održanom 19. i 20. rujna 2018.
(COM(2018) 640 final – 2018-0331 (COD))
(2019/C 110/13)
Izvjestitelj: |
José Antonio MORENO DÍAZ |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europsko vijeće, 24.10.2018. Europski parlament, 22.10.2018. |
Pravni temelj: |
članak 114. stavak 1. i članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Odluka Predsjedništva Odbora: |
11.12.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
126/0/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja inicijativu za veću sigurnost stanovnika EU-a: međutim, kada je riječ o raspravi o sigurnosti i slobodi, ovaj Odbor oduvijek preporučuje potrebnu zaštitu sloboda, među kojima i slobodu izražavanja, pristupa informacijama i komunikacijama te povjerljivosti poruka. Naposljetku, to se također odnosi na pristup djelotvornoj sudskoj zaštiti i pravičnom postupku bez odgode. |
1.2. |
Nedavni teroristički napadi na području EU-a pokazali su kako teroristi zloupotrebljavaju društvene mreže kako bi regrutirali i pripremali svoje sljedbenike. Teroristi se služe oblicima šifrirane komunikacije za pripremu i olakšavanje terorističkih aktivnosti, a internetom se služe za veličanje svojih nedjela, poticanje drugih da idu njihovim stopama i pobuđivanje straha u javnosti. |
1.3. |
EGSO poziva da se što preciznije odrede kriteriji za definiranje neodređenih pravnih koncepata, kao što su „terorističke informacije, teroristička djela, terorističke skupine ili veličanje terorizma”. |
1.4. |
Teroristički sadržaji koji se u takve svrhe dijele na internetu šire se preko pružatelja usluga smještaja na poslužitelju koji omogućuju postavljanje sadržaja trećih strana. U nekoliko nedavnih terorističkih napada u Europi pokazalo se da su teroristički sadržaji na internetu bili ključni u radikalizaciji i inspiriranju napada, koje su izvršili takozvani „vukovi samotnjaci”. |
1.5. |
Također su vrlo korisni tehnološki oblici prevencije (automatizirani parametri, algoritmi, tražilice itd.), ali ljudski je čimbenik od presudne važnosti kao posrednik u pravilnom ocjenjivanju tih sadržaja. |
1.6. |
EGSO naglašava potrebu za suzbijanjem širenja terorističkih informacija i digitalnog regrutiranja na društvenim mrežama. Jednako tako, moramo se boriti protiv nametnute cenzure ili autocenzure na internetu. Odbor podsjeća kako je u internetskom okruženju od temeljne važnosti da se svim stanovnicima EU-a zajamči stvarno pravo na informacije i pravo na slobodu mišljenja. |
1.7. |
Zaštita interneta i borba protiv radikalnih skupina trebale bi doprinijeti povećanju povjerenja u internet i time zajamčiti gospodarski razvoj te grane gospodarstva. |
1.8. |
EGSO želi naglasiti potrebu za procjenom učinaka provedbe ovog prijedloga na mala i srednja poduzeća, kao i mogućnost prijelazne primjene, što bi olakšalo njihovu prilagodbu i ne bi utjecalo na slobodno tržišno natjecanje u korist velikih operatora. |
1.9. |
Regulatorne mjere predložene za zaštitu interneta i jamčenje zaštite mladih i stanovništva moraju biti strogo uređene zakonom i svima osigurati pravo na informacije i pravni lijek protiv upravnih odluka. |
1.10. |
EGSO ustraje na potrebi da se ocjenjuju i dobavljači pristupa te da upravitelji društvenih mreža donose proaktivne mjere za promicanje prijavljivanja i izravnog djelovanja udruga, nevladinih organizacija i korisnika protiv tih sadržaja: ovaj „protudiskurs” mora uključivati vrednovanje kako bi djelovao preventivno. |
1.11. |
U kontekstu prilagodbe uvjeta malim poduzećima iz Prijedloga, u obzir treba uzeti velik broj digitalnih platformi na europskoj razini, kao i razlike u veličini tih poduzeća. |
1.12. |
EGSO ustraje na tome da se korisnicima pruži jasan uvid u nacionalne propise o upotrebi ili proizvodnji terorističkog sadržaja. Također traži da se zajamči pravo na žalbu na upravnu odluku u vidu jasnog objašnjenja tog prava i s pomoću internetskih alata za njegovo ostvarivanje. |
2. Kontekst prijedloga
2.1. |
Sveprisutnost interneta omogućuje korisnicima da komuniciraju, rade, socijaliziraju se, stvaraju i razmjenjuju informacije i sadržaje sa stotinama milijuna pojedinaca širom svijeta; stoga Komisija predlaže uspostavljanje mehanizama za sprječavanje priopćavanja i širenja terorističkog sadržaja (1). |
2.2. |
Važno je razlikovati koncepte, a riječ „internet” preopćenita je. Internet istodobno obuhvaća mrežu i društvene mreže kao što je DarkNet. Također je mreža predmeta koji predstavljaju jasne sigurnosne slabosti u elektroničkom ratu. Na primjer, pripadnici ISIS-a zaduženi za regrutiranje sada lakše komuniciraju putem internetskih igraćih konzola nego preko mreže. Izraz „za pripremu i olakšavanje terorističkih aktivnosti” ne odnosi se na internet niti na društvene mreže već na DarkNet. Osim toga, velika internetska poduzeća GAFAM nemaju aktivnosti na mreži DarkNet niti unutar šifriranih mreža. |
2.3. |
Međutim, mogućnost da se uz minimalne troškove dopre do tako brojne publike privlačna je i kriminalcima koji žele zloupotrijebiti internet u nezakonite svrhe. Nedavni teroristički napadi na tlu EU-a pokazali su kako teroristi zloupotrebljavaju internet za obučavanje i regrutiranje pobornika, pripremu i olakšavanje terorističkih aktivnosti, veličanje svojih nedjela, poticanje drugih da slijede njihovim stopama i za pobuđivanje straha u javnosti. |
2.4. |
Istina je da je internetski forum EU-a okupio razne dionike, ali nisu svi pružatelji usluga smještaja na poslužitelju sudjelovali u forumu, a osim toga razmjer i brzina napretka koje su općenito pokazali pružatelji usluga smještaja na poslužitelju nisu dovoljni da se taj problem riješi na odgovarajući način. Potrebno je uložiti poseban napor kako bi se moderatorima na društvenim mrežama omogućilo odgovarajuće osposobljavanje. |
2.5. |
Teroristički sadržaji koji se u takve svrhe dijele na internetu šire se preko pružatelja usluga smještaja na poslužitelju koji omogućuju postavljanje sadržaja trećih strana. U nekoliko terorističkih napada u Europi pokazalo se da su teroristički sadržaji na internetu bili ključni u radikalizaciji i inspiriranju napada, koje su izvršili takozvani „vukovi samotnjaci”. Osim toga, veći utjecaj zabilježen je među mlađim skupinama stanovništva. |
3. Sažetak prijedloga Uredbe i opće napomene o njemu
3.1. |
EGSO je već iznio svoje stajalište (2) o nezakonitom sadržaju na internetu: ta nova inicijativa Komisije posebno se odnosi na teroristički sadržaj na internetu. |
3.2. |
Osobno područje primjene ovog prijedloga odnosi se na pružatelje usluga smještaja na poslužitelju koji nude svoje usluge unutar EU-a, bez obzira na mjesto njihova poslovnog nastana ili njihovu veličinu. |
3.3. |
Shvaćamo da bi trebalo uključiti pružatelje informacija i pretraživače kao i stranice ili mreže za smještaj. |
3.4. |
Mala i srednja internetska poduzeća nemaju ljudske i financijske tehničke kapacitete kako bi se učinkovito suočavala s terorističkim sadržajem. EGSO smatra da se rokovi i postupci trebaju moći prilagoditi toj vrsti poduzeća. Za mala i srednja poduzeća može se odobriti rok za provedbu Uredbe. |
3.5. |
Moraju se ocijeniti preventivne i proaktivne mjere nevladinih organizacija, sindikata i civilnog društva općenito. |
3.6. |
Kako bi se osiguralo uklanjanje terorističkog sadržaja, Uredbom se uvodi nalog za uklanjanje koji nadležno tijelo države članice može izdati kao upravnu ili sudsku odluku. U takvim je slučajevima pružatelj usluga smještaja na poslužitelju obvezan ukloniti sadržaj ili mu onemogućiti pristup u roku od jednog sata. |
3.7. |
Definicija terorističkog sadržaja može se razlikovati u svakoj zemlji i to je važno pojasniti kako bi se spriječila arbitrarnost i pravna nesigurnost. |
3.8. |
Rok od jednog sata nije realističan jer, primjerice u Francuskoj, vrijeme koje stvarno protekne od prijave i uklanjanja izvora iznosi 16 sati za pedofile i 21 sat za terorističke stranice zbog vremena potrebnog za utvrđivanje naravi stranice koje je vrlo dugačko. EGSO smatra da bi trebalo odrediti realističniji i djelotvorniji rok. |
3.9. |
Na temelju Uredbe pružatelji usluga smještaja na poslužitelju moraju, prema potrebi, poduzeti proaktivne mjere razmjerne stupnju rizika i ukloniti teroristički materijal sa svojih poslužitelja, među ostalim uvođenjem automatiziranih alata za otkrivanje. To je od temeljne važnosti i moramo naglasiti i poduprijeti napore usmjerene na tehnološke inovacije kako bismo mogli izraditi tehnološke alate. |
3.10. |
Među ostalim sredstvima, Komisija predlaže upotrebu automatiziranih alata za otkrivanje te poziva poduzeća da ulože znatne napore u potporu istraživanjima radi izrade odgovarajućih tehnoloških alata. |
3.11. |
U okviru mjera kojima se sadržaj koji nije teroristički sadržaj štiti od pogrešnog uklanjanja ovim se prijedlogom utvrđuju obveze za uspostavu pravnih lijekova i mehanizama za podnošenje pritužbi kako bi korisnici mogli osporavati uklanjanje svojeg sadržaja. Povrh toga, Uredbom se uvodi obveza transparentnosti u pogledu mjera koje pružatelji usluga smještaja na poslužitelju poduzmu protiv terorističkih sadržaja, čime se osigurava odgovornost prema korisnicima, građanima i javnim tijelima. |
3.12. |
Nije potrebno ustrajati samo na naporima u pogledu kontrole i revizije sadržaja, već i na naporima u kontekstu ljudskog i tehnološkog posredovanja. Pitanje cenzure koju provode ljudski posrednici može biti vrlo zabrinjavajuće kada je riječ o poštovanju prava radnika i propisa o pravima na informacije, kao i poštovanju privatnog života svih stanovnika EU-a. |
3.13. |
EGSO smatra da pružatelj usluge mora obavijestiti osobu koja je vlasnik stranice ili informacije koju želi cenzurirati. Valja podsjetiti na to da osobe imaju pravo na to da ih se obavijesti o upravnoj odluci. |
3.14. |
Kako bi se ljudima zajamčilo pravo na upravnu odluku, EGSO poziva pružatelje pristupa da u svojim politika sadržaja navedu prava i obveze korisnika, kao što je informiranje proizvođača o odlukama o povlačenju i pravnim aranžmanima koji su dostupni potrošačima. |
4. Objašnjenje pojedinih odredbi prijedloga
4.1. |
Terorističkom propagandom na internetu potiče se pojedince na izvršenje terorističkih napada, među ostalim tako što im se daju detaljne upute o tome kako nanijeti najveću moguću štetu. Nakon takvih nedjela obično se objavljuje nova propaganda kojom se takva djela veličaju, a druge potiče da učine isto. Ovom Uredbom doprinosi se zaštiti javne sigurnosti tako što se smanjuje dostupnost terorističkih sadržaja kojima se promiče i potiče kršenje temeljnih prava. |
4.2. |
U pogledu definicija, u prijedlogu se navodi da se, za potrebe ove Uredbe, podrazumijeva sljedeće:
„pružatelj usluga smještaja na poslužitelju” znači pružatelj usluga informacijskog društva koje se sastoje od pohranjivanja informacija koje je dostavio pružatelj sadržaja, a koje se pruža na zahtjev tog pružatelja sadržaja, te od stavljanja pohranjenih informacija na raspolaganje trećim stranama (3); „pružatelj sadržaja” znači korisnik koji je pružio informacije koje je pružatelj usluga smještaja na poslužitelju pohranio ili bio pohranio na zahtjev korisnika (4); EGSO predlaže uvođenje nove točke sljedećeg sadržaja:
|
4.3. |
U pogledu definicije „terorističkog sadržaja” kao informacije kojom se nastoji postići barem jedno od sljedećega:
|
4.4. |
Definicija sadržaja koji će se cenzurirati vrlo je kratka jer ima mnogo tekstova, slika, videozapisa i drugih sadržaja i formata koji terorizam ne veličaju poticanjem na konkretna djela, već omogućavanjem i uvažavanjem ekstremističkog nauka koji vodi do nasilja. |
4.5. |
Uredbom se također doprinosi borbi protiv poduzeća koja svojim aktivnostima olakšavaju i uvažavaju ekstremistički nauk koji vodi do nasilja. Uredbom se također treba doprinijeti borbi protiv aktivnosti regrutiranja osoba na društvenim mrežama. |
4.6. |
U članku 1. utvrđuje se predmet Uredbe i navodi da se Uredbom utvrđuju pravila za sprečavanje zloupotrebe usluga smještaja na poslužitelju za širenje terorističkih sadržaja na internetu, uključujući obvezu dužne pažnje za pružatelje usluga smještaja na poslužitelju i mjere koje trebaju uspostaviti države članice. |
4.7. |
Zloupotreba usluga smještaja za širenje terorističkog sadržaja na internetu treba se zamijeniti dodavanjem širenja sadržaja, poruka ili propagandnih sredstava i također se mora uključiti naznaka adresa URL i informacija za pristup sadržaju ili terorističkim porukama, s obzirom da to podrazumijeva pretraživače. |
4.8. |
S druge strane, u članku 5. utvrđuje se zahtjev prema kojem su pružatelji usluga smještaja na poslužitelju dužni uspostaviti mjere za brzu procjenu sadržaja iz prijave koju je uputilo nadležno tijelo države članice ili tijelo EU-a, pri čemu se ne nameće zahtjev za uklanjanje predmetnog sadržaja niti se utvrđuju konkretni rokovi za djelovanje. |
4.9. |
EGSO smatra da ako želimo biti učinkoviti, mora se početi raditi na popisu kriterija – numerus clausus – za utvrđivanje vrsta sadržaja i terorističkih poruka ili veličanja terorizma u interesu pravne sigurnosti, a radi sprečavanja arbitrarnosti u odlukama o uklanjanju sadržaja te radi zaštite prava na informiranje i slobodu mišljenja. Isto tako, Uredba bi trebala obuhvaćati i propisane kriterije koji na europskoj razini omogućuju utvrđivanje sadržaja, ali i informacija o identificiranim terorističkim skupinama, informacija koje veličaju terorizam ili opravdavaju prethodna teroristička djela i tehničke ili metodološke informacije koje olakšavaju proizvodnju oružja kojim se može izvršiti napad ili pozive s ciljem regrutiranja. |
4.10. |
Člankom 14. predviđa se da pružatelji usluga smještaja na poslužitelju i države članice uspostave točke za kontakt radi lakše međusobne komunikacije, osobito u vezi s prijavama i nalozima za uklanjanje. U interesu sigurnosti ljudskih prava koja su u pitanju, EGSO smatra da na tim točkama za kontakt moraju biti specijalizirani suci za utvrđivanje problema koji nisu obučeni samo za utvrđivanje stavova, ponašanja i terorističkih djelovanja, već i tehnoloških vještina. Navedene bi osobine trebalo zahtijevati kako od pružatelja usluga smještaja podataka tako i od pružatelja koje odrede države članice, i to radi olakšavanja njihove međusobne komunikacije, osobito u pogledu zahtjevâ i nalogâ za uklanjanje. |
4.11. |
Uredbom se mora propisati obveza za pružatelje usluge smještaja na poslužitelju da pružaju informacije dostupne svima za odgovarajuće funkcioniranje točaka za kontakt i utvrditi sadržaj i oblik komunikacije s članovima tih točaka. |
4.12. |
Na temelju članka 16. pružatelji usluga smještaja na poslužitelju koji nemaju poslovni nastan u nekoj od država članica, ali nude usluge unutar EU-a, moraju imenovati pravnog zastupnika u EU-u: EGSO smatra da ovaj zahtjev treba proširiti na pružatelje pristupa i internetske sektore kako bi se obuhvatili pretraživači, društvene mreže, telefonske internetske aplikacije i industrije računalnih igara. |
4.13. |
Pružatelji usluga smještaja na poslužitelju koji su aktivni na internetu imaju ključnu ulogu u digitalnom gospodarstvu tako što povezuju poduzeća i građane te olakšavaju javnu raspravu i distribuciju i primanje informacija, mišljenja i ideja, čime znatno doprinose inovacijama, gospodarskom rastu i stvaranju radnih mjesta u EU-u. EGSO smatra da bi se prijedlog također trebao proširiti na pružatelje internetskih usluga, usluge smještaja sadržaja, digitalne društvene mreže i poduzeća koja pružaju usluge digitalne telefonije. |
4.14. |
Prijedlogom uredbe uvodi se niz mjera koje su države članice dužne uvesti u cilju identificiranja terorističkog sadržaja, u cilju omogućavanja pružateljima usluga smještaja na poslužitelju da brzo uklone taj sadržaj te u cilju olakšavanja suradnje s nadležnim tijelima u drugim državama članicama, pružateljima usluga smještaja na poslužitelju i, prema potrebi, odgovarajućim tijelima EU-a. EGSO smatra da je namjera svega toga ograničavanje sadržaja povezanog s terorizmom, njegovo brzo uklanjanje koje provode pružatelji usluga smještaja i za smanjivanje propagandnih aktivnosti i regrutiranja terorista na internetu. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) COM(2018) 640 final.
(2) SL C 237 od 6.7.2018., str. 19.
(3) COM(2018) 640 final, članak 2. stavak 1.
(4) COM(2018) 640 final, članak 2. stavak 2.
(5) COM(2018) 640 final, članak 2. stavak 5.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/72 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014 u pogledu postupka provjere povezanog s kršenjima pravila o zaštiti osobnih podataka u kontekstu izbora za Europski parlament
(COM(2018) 636 final – 2018/0328 (COD))
(2019/C 110/14)
Glavna izvjestiteljica: |
Marina YANNAKOUDAKIS |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 1.10.2018. Vijeće, 24.10.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo |
Odluka Predsjedništva: |
16.10.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
109/2/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO podržava stajalište Europske komisije koja smatra da je ova Uredba potrebna zbog nedavnih događaja u vezi sa slučajem Facebook/Cambridge Analytica koji se odnosi na navodnu nezakonitu obradu osobnih podataka. |
1.2. |
EGSO uviđa da su u današnjem svijetu tehnološkog napretka društveni mediji i pohranjivanje osobnih podataka od strane poduzeća u cijelom EU-u nezaobilazna činjenica. Za nas koji se krećemo u svijetu globalne visoke tehnologije potreba za takvim alatima je neupitna, ali izazov leži u tome da u tom području građane EU-a treba zaštititi te im omogućiti transparentnost i slobodu temeljnih ljudskih prava. |
1.3. |
Korištenje podataka i društveni mediji iz temelja su promijenili način na koji političke stranke vode svoje izborne kampanje jer im je omogućeno izravno usmjeravanje na potencijalne glasače. To je, pak, dovelo do porasta u korištenju društvenih medija kao sredstva kojim se utječe na to za koga građani namjeravaju glasati. EGSO od Tijela za europske političke stranke i europske političke zaklade (1) (dalje u tekstu: „Tijelo”) očekuje da ispita područja u kojima bi moglo doći do povrede podataka, predloži načine na koje se to može zaustaviti te uspostavi sustav provjere i ravnoteže kako bi se osiguralo da se zaštita i korištenje podataka odvijaju unutar jasno određenih parametara. |
1.4. |
EGSO podržava ciljeve Prijedloga, pri čemu se slaže da je demokracija jedna od temeljnih vrijednosti na kojima se EU zasniva, a da bi se osiguralo funkcioniranje predstavničke demokracije na europskoj razini, Ugovorima je određeno da građane EU-a izravno predstavlja Europski parlament (EP). |
1.5. |
Građane predstavljaju ili izabrani članovi političkih stranaka ili pojedinci iz država članica koji se kandidiraju na izborima. Posljednjih deset godina razvija se izborna platforma, a uloga društvenih medija sve je veća. Europska komisija trebala bi se sada posvetiti tom pitanju, a jedan od načina na koji može osigurati da osobni podaci budu zaštićeni i da se ne zloupotrebljavaju u političke svrhe jest da to učini putem Tijela s većim brojem zaposlenih, Pritom bi na prvom mjestu trebalo osigurati da se izbori odvijaju pod jednakim uvjetima za sve i da nijedna skupina ne može podatke upotrijebiti za stjecanje prednosti. |
1.6. |
Kako bi se osiguralo pravilno funkcioniranje Tijela, moraju se odrediti sigurni parametri njegovih ovlasti i nadležnosti. Trenutno u državama članicama postoje tijela za zaštitu podataka (DPA) koja nastoje spriječiti da političke stranke zloupotrebljavaju podatke. Stoga uvjete suradnje Tijela i nacionalnih DPA-ova treba pravilno definirati. Pored toga, budući da su resursi DPA-ova u mnogim državama članicama ograničeni, Komisija bi trebala razmotriti mogućnost njihovog financiranja kako bi im omogućila suradnju s Tijelom. |
1.7. |
U svom mišljenju o zaštiti osobnih podataka (2) EGSO je naveo probleme do kojih bi moglo doći u vezi sa zloupotrebom podataka te obradio problematična područja. |
1.8. |
EGSO podupire povećanje broja zaposlenih u Tijelu jer smatra da će takvo osoblje biti u boljem položaju da surađuje s državama članicama putem DPA-ova kako bi osiguralo da se povrede povezane sa zaštitom podataka pravilno istraže i po potrebi sankcioniraju. |
1.9. |
EGSO uviđa da postupcima izbora za Europski parlament upravljaju države članice pridržavajući se okvira EU-a. Također očekuje da će Tijelo o povredama pravila o zaštiti podataka obavještavati ili DPA-ovi ili pojedinačne stranke. |
2. Kontekst mišljenja
2.1. |
Nedavni događaji otkrili su da građanima prijeti opasnosti od toga da postanu meta masovnih internetskih kampanja dezinformiranja čiji je cilj diskreditirati izbore i oduzeti im legitimitet. Smatra se i da su osobni podaci građana nezakonito upotrijebljeni kako bi se utjecalo na demokratske rasprave i slobodne izbore. |
2.2. |
U svibnju 2018. na snagu je stupila Opća uredba o zaštiti podataka (GDPR), kojom su utvrđena stroga pravila o obradi i zaštiti osobnih podataka. Ona obuhvaća sve europske i nacionalne političke stranke i druge dionike u izbornom kontekstu, uključujući posrednike za podatke i platforme društvenih medija. |
2.3. |
Uoči izbora za Europski parlament 2019. godine, Europska komisija je predložila da se u Uredbu br. 1141/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. o statutu i financiranju europskih političkih stranaka i europskih političkih zaklada (3) unesu ciljane promjene kojima se želi osigurati da se izbori održavaju u skladu sa strogim pravilima demokracije i uz puno poštovanje europskih demokratskih vrijednosti, temeljnih prava i vladavine prava. |
2.4. |
Konkretno, predloženim izmjenama omogućilo bi se sankcioniranje europskih političkih stranaka ili zaklada koje povredama pravila o zaštiti podataka utječu ili pokušavaju utjecati na izbore. Sankcije bi iznosile 5 % godišnjeg proračuna dotične europske političke stranke ili zaklade, a provodilo bi ih Tijelo. Pored toga, stranke ili zaklade za koje se utvrdi da su počinile povredu ne bi se smjele prijaviti za financiranje iz općeg proračuna Europske unije u godini u kojoj je sankcija izrečena. |
2.5. |
Prijedlogom se također utvrđuje postupak kojim se provjerava je li do povrede pravila o zaštiti podataka (koju je utvrdio nacionalno nadzorno tijelo za zaštitu podataka) došlo radi utjecanja na ishod izbora za Europski parlament. Taj postupak uključuje „odbor neovisnih uglednih osoba” koji djeluje na zahtjev Tijela. Odbor neovisnih uglednih osoba uspostavljen je člankom 11. Uredbe i sastoji se od šest stručnjaka koje su imenovali, ali ih ne zapošljavaju, Europska komisija, Europski parlament i Vijeće. |
2.6. |
Kako bi se Tijelu osigurao dovoljan broj zaposlenika da svoje dužnosti može izvršavati na neovisan i učinkovit način, predlaže se da se trenutnom broju od troje zaposlenih (uključujući direktora) doda još sedam. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO podupire ciljeve prijedloga i slaže se da je demokracija jedna od temeljnih vrijednosti na kojima se zasniva EU. Kako bi se osiguralo funkcioniranje predstavničke demokracije na europskoj razini, Ugovorima je utvrđeno da građane Europske unije neposredno predstavlja Europski parlament. Stoga je od ključne važnosti da građani svoja demokratska prava mogu ostvarivati bez dopuštenja ili smetnji. Svako zadiranje u slobodu izbora tijekom izbornog procesa nedemokratsko je i neprihvatljivo. |
3.2. |
EGSO uviđa da se u izbornim kampanjama sve više koriste osobni podaci. Za vrijeme izbora 2017. godine u Ujedinjenoj Kraljevini, više od 40 % sredstava izdvojenih za oglašavanje u okviru izbornih kampanja potrošeno je na digitalne kampanje. Stoga je razumljiva privlačnost osobnih podataka koji omogućavaju usmjeravanje na određene ciljne skupine. Međutim, širenje osobnih podataka bez znanja dotičnih osoba nije prihvatljivo jer se time krše njihova temeljna ljudska prava. |
3.3. |
Razvoj interneta i brzina prenošenja informacija te globalne implikacije tih pojava zahtijevaju da se sigurnosti pohranjenih podataka pristupi vrlo odlučno. Opća uredba o zaštiti podataka u tom pogledu utvrđuje čvrsta pravila. Prije svega, osobni podaci moraju se obrađivati zakonito i pošteno. Kako sada stoje stvari, političke stranke podatke mogu legitimno upotrebljavati u skladu s pravilima Opće uredbe o zaštiti podataka, u okviru određenih parametara. Prikupljanje političkih glasova sve se više oslanja na društvene medije. Pokušaji da se to spriječi ne bi nužno pomogli demokratskom procesu jer bi ograničili mogućnosti političkih stranaka da potencijalne glasače obavještavaju o svom programu. |
3.4. |
EGSO priznaje suverenost država članica u izbornom procesu i to da Komisija mora djelovati ne zadirući u nju. EU ne može donositi zakone o sankcioniranju nacionalnih političkih stranaka jer to spada u nadležnost država članica. On može predlagati samo mjere za sankcioniranje europskih političkih stranaka. Kako bi se to postiglo, Komisija predlaže izmjenu uredbe kojom se uređuju njihov status i financiranje. To bi Tijelu dalo odgovarajuće instrumente za djelovanje u slučaju dokazanog kršenja. |
4. Posebne napomene i preporuke
4.1. |
EGSO uviđa da u Tijelu trenutačno nema dovoljno zaposlenih. Direktor i dva člana osoblja već su pod velikim radnim opterećenjem, a pritisak će se dodatno povećati zbog predstojećih europskih izbora. EGSO stoga podržava prijedlog da osoblje Tijela bude stalno zaposleno i da se njegovom direktoru dodijele ovlasti tijela za imenovanje jer je od ključne važnosti da se brojem zaposlenih omogući odgovarajuće praćenje izbora. |
4.2. |
Korištenje podataka i društveni mediji iz temelja su promijenili način na koji političke stranke vode svoje izborne kampanje jer im je omogućeno izravno usmjeravanje na potencijalne glasače. To je, pak, dovelo do porasta u korištenju društvenih medija kao sredstva kojim se utječe na to za koga građani namjeravaju glasati. EGSO od Tijela očekuje da ispita područja u kojim bi moglo doći do povrede podataka, predloži načine na koje se to može zaustaviti te da uspostavi sustav provjere i ravnoteže kako bi se osiguralo da se zaštita i korištenje podataka odvijaju unutar jasno određenih parametara. |
4.3. |
EGSO napominje da je potrebno pojasniti što se točno podrazumijeva pod pokušajem utjecanja na izbore povredom pravila o zaštiti podataka. Treba razmotriti osnivanje radne skupine sastavljene od predstavnika Tijela i DPA-ova država članica kako bi se utvrdile najbolje radne prakse između Tijela i DPA-ova jer zaštita podataka ne podliježe granicama unutar EU-a. |
4.4. |
Direktor Tijela imenuje se u skladu s postupkom definiranim člankom 6. stavkom 3. Uredbe. On je u svom radu neovisan i ne odgovara institucijama EU-a. Budući da Europskoj komisiji i Europskom parlamentu mora dostavljati godišnje izvješće, trebalo bi EP ovlastiti da to izvješće preispita i o njemu glasuje. Time bi se osigurao određeni stupanj odgovornosti Tijela i veća transparentnost postupka. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) http://www.appf.europa.eu/appf/hr/authority/welcome.html
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/75 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Europskog fonda za obranu
(COM(2018) 476 final)
(2019/C 110/15)
Izvjestitelj: |
Aurel Laurenţiu PLOSCEANU |
Suizvjestitelj: |
Eric BRUNE |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 2.7.2018. Vijeće, 4.7.2018. |
Odluka Predsjedništva Odbora: |
10.7.2018. |
Pravni temelj: |
čl. 173. st. 3. i čl. 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležno tijelo: |
Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) |
Datum usvajanja u CCMI-ju: |
22.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
200/1/6 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Prema stajalištu EGSO-a, nužno je da se globalna strategija EU-a i provedbeni plan za sigurnost i obranu provedu dosljedno i u skladu s odredbama zajedničke izjave EU-a i NATO-a iz srpnja 2016. i načelom kolektivne sigurnosti Ujedinjenih naroda. |
1.2. |
EGSO se od 2017. zalaže za stvaranje europske obrambene unije (EDU) te podupire europski akcijski plan obrane, uključujući uspostavljanje zajedničkog Europskog fonda za obranu. Smatramo da svrha takvog jačanja europske obrane nije oslabljivanje, nego osnaživanje NATO-a i transatlantskih odnosa. |
1.3. |
EGSO snažno podupire Prijedlog uredbe o osnivanju Europskog fonda za obranu u okviru VFO-a za razdoblje 2021. – 2027. koji je Komisija objavila 13. lipnja 2018. |
1.4. |
EGSO poziva na znatan kvalitativni napredak europske suradnje u području obrane. Naime, ograničena suradnja između država članica u području obrane stvara udvostručavanja i dovodi do toga da je obrambena industrija i dalje izrazito rascjepkana. Zbog nedostatka integracije u okviru tržišne potražnje ne potiče se transnacionalna suradnja između poduzeća ni daljnja integracija industrije. To dovodi do nedjelotvorne dodjele sredstava, preklapanja industrijskih sposobnosti, tehnoloških nedostataka i manjka novih programa, osobito onih suradničkih. |
1.5. |
EGSO podupire cilj da se uspostavi strateška autonomija, uz razvoj ključnih tehnologija u kritičnim područjima i strateških sposobnosti. Taj je cilj usko povezan s potrebom za pouzdanom procjenom i koordinacijom kako bi se osiguralo da se te tehnologije mogu savladati, zadržati i proizvesti na europskoj razini, čime bi se omogućilo da EU prema potrebi samostalno odlučuje i djeluje. |
1.6. |
EGSO smatra da je za razvoj zajedničkih obrambenih kapaciteta neophodan uvjet jačanje industrijske i tehnološke baze europske obrane. |
1.7. |
EGSO naglašava da Europska unija treba raditi na razvoju, očuvanju i obnavljanju visokokvalificirane radne snage i osigurati radnike s takvim vještinama. |
1.8. |
EGSO predlaže da Europska unija uloži dodatne napore u usklađivanje izvoznih pravila unutar Unije. |
1.9. |
EGSO snažno podupire posvećivanje posebne pozornosti MSP-ovima, kao i novoosnovanim poduzećima, uključujući u području istraživanja i razvoja u obrambene svrhe. |
1.10. |
EGSO smatra da proračun EU-a za obrambene aktivnosti ne bi trebao biti zamjena za nacionalnu potrošnju za obranu, nego da bi njime trebalo potaknuti i ubrzati veću i bolju suradnju u području obrane. U istom smislu, proračunska sredstva EU-a za obranu ne bi trebalo dodjeljivati nauštrb civilnih istraživanja u drugim sektorima. Čak i ako odluke o ulaganju u obranu i razvojnim programima u području obrane ostanu u isključivoj nadležnosti država članica, Europski fond za obranu mogao bi EU-u donijeti dodanu vrijednost poticanjem zajedničkih istraživanja i razvoja proizvoda i tehnologija u području obrane. |
1.11. |
EGSO čvrsto vjeruje da bi usklađenija i racionalnija europska obrambena politika mogla dovesti do veće učinkovitosti povećanjem tržišnog udjela industrijske i tehnološke baze europskog obrambenog sektora te boljom raspodjelom proizvoda među državama, regijama i poduzećima. |
1.12. |
Europski fond za obranu dat će svoj doprinos samo ako se u okviru njega podupiru aktivnosti koje su zaista važne. Stoga bi njegovi programi rada trebali biti uspostavljeni na temelju stabilnog procesa planiranja europske obrane kojim se utvrđuju ključni prioriteti u pogledu sposobnosti Europe. |
1.13. |
EGSO podržava politiku suradnje kojom će se poticati uključivanje MSP-ova te zemalja koje nisu potpisnice pisma namjere, ali da se pritom ne zanemare vještine kojima oni mogu doprinijeti industrijskoj i tehnološkoj bazi obrambene industrije. |
1.14. |
EGSO podupire prijedlog o ograničavanju koristi europskih fondova u slučaju europskih poduzeća koje kontrolira isti subjekt i o zahtijevanju jamstava u slučaju kada treća zemlja sudjeluje u razvoju koji se podupire Europskim fondom za obranu. |
1.15. |
EGSO podržava ideju da bi Europska komisija trebala upravljati europskim fondovima, ali smatra da Europska obrambena agencija može korisno intervenirati u utvrđivanju potreba za obrambenom opremom i u Organizaciji za zajedničku suradnju u području naoružanja (OCCAR) iskorištavanjem iskustva koje nije uvijek bilo pozitivno, i sudjelovati u upravljanju programima s obzirom na to da bi udvostručavanje vještina na terenu štetilo djelotvornosti sustava. |
1.16. |
EGSO podupire ideju da se rezultati istraživanja i razvoja moraju podnositi etičkom povjerenstvu. Etički uvjeti moraju biti jasno navedeni i ocijenjeni već u evaluaciji prijedloga kako bi se osigurala pravna sigurnost i jasnoća. |
1.17. |
EGSO je zabrinut zbog budućnosti suradnje s UK-om nakon Brexita i zalaže se za snažnu sigurnost i obranu, što uključuje povezanost UK-a s Europskim fondom za obranu. |
1.18. |
EGSO smatra da se naš kontinent koji stari osjeća ugroženim jer pokazuje sklonost okrivljavanju i ponekad miješa probleme kao što su terorizam i migracije, uz nedovoljnu solidarnost unutar država članica i među njima te uz ponovno javljanje nacionalizma i autoritarnih režima diljem Europske unije, čime se vrši pritisak na našu demokraciju. Alat industrijske politike koji je zanimljiv kao Europski fond za obranu neće nas osloboditi od daljnjeg promišljanja o europskoj obrambenoj politici. |
2. Predstavljanje prijedloga
2.1. |
U prethodnom desetljeću došlo je do nestabilnosti u geopolitičkom pogledu: suočavamo se sa složenim i izazovnim okruženjem u kojem se pojavljuju nove prijetnje, kao što su hibridne prijetnje i kibernapadi, i u kojem su iznova prisutni već poznati izazovi. |
2.2. |
U zajedničkoj izjavi od 25. ožujka 2017. iz Rima, čelnici 27 država članica te Europskog vijeća, Europskog parlamenta i Europske komisije istaknuli su da će Unija ojačati zajedničku sigurnost i obranu te promicati razvoj konkurentnije i integriranije obrambene industrije. |
2.3. |
Europska obrana suočava se sa znatnim tržišnim nedostacima povezanima s neiskorištenim potencijalima ekonomije razmjera (rascjepkanost nacionalnih tržišta s jednim kupcem) i udvostručivanjem resursa na europskoj razini. |
2.4. |
Potražnja dolazi gotovo isključivo od država članica, no tijekom posljednjih deset godina došlo je do znatnih rezova u njihovim proračunima za obranu, a posebno za istraživanje i razvoj. |
2.5. |
U okviru europske zajedničke nabave 2015. godine nabavljeno je samo 16 % opreme za obranu, što je daleko manje od zajedničkog referentnog udjela od 35 % koji je dogovoren u okviru Europske obrambene agencije. |
2.6. |
Obrambeni sektor vrlo je rascjepkan uzduž nacionalnih granica, sa znatnim udvostručavanjima i posljedičnim neučinkovitostima zbog neiskorištavanja mogućnosti ekonomije razmjera i učenja. |
2.7. |
Postojeća situacija nije održiva i razvoj velikih obrambenih sustava sljedeće generacije sve je više izvan dosega pojedinih država članica. |
2.8. |
Nedostatak suradnje među državama članicama dodatno oslabljuje sposobnost obrambene industrije EU-a za održavanje industrijskih i tehnoloških kapaciteta koji su nužni za održavanje strateške autonomije EU-a i ispunjavanje trenutačnih i budućih sigurnosnih potreba. |
2.9. |
Komisija je 7. lipnja 2017. donijela Komunikaciju o pokretanju Europskog fonda za obranu koji se sastoji od „okvira” za istraživanja i kapaciteta, popraćenu zakonodavnim prijedlogom Uredbe o uspostavi europskog programa industrijskog razvoja u području obrane u sklopu okvira kapaciteta. |
2.10. |
Komisija je 13. lipnja 2018. objavila Prijedlog uredbe o uspostavi Europskog fonda za obranu u okviru VFO-a za razdoblje 2021. – 2027. |
2.11. |
Europski fond za obranu trebao bi biti instrument za poticanje konkurentnosti i inovativnosti obrambene tehnološke i industrijske baze EU-a, čime se doprinosi strateškoj autonomiji EU-a. Taj instrument osmišljen je za poticanje programa suradnje koji ne bi bili mogući bez doprinosa EU-a te za osiguravanje potrebnih poticaja za razvoj suradnje u svakoj fazi industrijskog ciklusa. |
2.12. |
Osobito će se poticati suradnički projekti sa znatnim prekograničnim sudjelovanjem malih i srednjih poduzeća. Time će se zajamčiti da Europski fond za obranu ostane otvoren korisnicima iz svih država članica, neovisno o njihovoj veličini i lokaciji. |
2.13. |
Prijedlogom se predviđa njegova primjena od 1. siječnja 2021. te se on predstavlja uniji od 27 država članica. |
2.14. |
Iako su istraživanja u području obrane obuhvaćena područjem primjene Okvirnog programa za istraživanja i inovacije („Obzor Europa”), odgovarajuće posebne odredbe o istraživanju u području obrane, kao što su odredbe o ciljevima, pravilima za sudjelovanje i mehanizmima provedbe, navedene su u ovom prijedlogu. |
2.15. |
U okviru prijedloga nastoje se zajamčiti sinergije s ostalim inicijativama EU-a u području civilnog istraživanja i razvoja, kao što su sigurnost i kibersigurnost, nadzor granica, obalna straža, pomorski promet i svemir. |
2.16. |
Postojat će snažne veze između Fonda i projekata koji se provode u okviru stalne strukturirane suradnje u području obrane (PESCO). |
2.17. |
U okviru Fonda uzimat će se u obzir Plan za razvoj sposobnosti EU-a, kojim se utvrđuju prioriteti u pogledu obrambene sposobnosti, te koordinirano godišnje preispitivanje u području obrane (CARD). |
2.18. |
U tom se kontekstu može voditi računa i o relevantnim aktivnostima Organizacije sjevernoatlantskog ugovora (NATO) i drugih partnera ako služe interesima Unije u području sigurnosti i obrane. |
2.19. |
U okviru Fonda također se vodi računa o obrambenim aktivnostima koje se provode s pomoću Europskog instrumenta mirovne pomoći, izvanproračunskog instrumenta koji je predložen izvan VFO-a. |
2.20. |
Ovim se prijedlogom predviđa mogućnost kombiniranja potpore iz Fonda s financiranjem uz potporu fonda InvestEU. |
2.21. |
Fond bi trebalo upotrebljavati za rješavanje tržišnih nedostataka ili neoptimalnih ulaganja, na razmjeran način i bez udvostručavanja ili istiskivanja privatnog financiranja te bi on trebao imati jasnu europsku dodanu vrijednost. |
2.22. |
Uz postojeće sudjelovanje i suradnju u okviru NATO-a Unija će trebati preuzeti veću odgovornost za zaštitu svojih interesa, vrijednosti i europskog načina života. |
2.23. |
Unija treba poboljšati svoju stratešku autonomiju kako bi se mogla suočavati s budućim prijetnjama i štititi svoje građane. Zbog toga je nužno razviti ključne tehnologije u kritičnim područjima i strateške sposobnosti kako bi se zajamčilo tehnološko vodstvo. |
2.24. |
Odluke o ulaganjima u obranu i razvojnim programima u području obrane ostaju isključivo pravo i odgovornost država članica. |
2.25. |
Predloženi pristup u okviru politika razmjeran je opsegu i ozbiljnosti utvrđenih problema. Inicijativa je ograničena na ciljeve koje države članice ne mogu same zadovoljavajuće ostvariti, već ih bolje može ostvariti EU. |
2.26. |
Pripremno djelovanje u pogledu istraživanja u području obrane pokrenuto je u travnju 2017. s ukupnim proračunom od 90 milijuna EUR tijekom tri godine. Počelo je davati prve konkretne rezultate i prvi su sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava potpisani 2018., no svi su projekti još u tijeku. |
2.27. |
Uredbom predloženi europski program industrijskog razvoja u području obrane za razdoblje 2019. – 2020. raspolagat će proračunom od 500 milijuna EUR i trebao bi postati operativan od 1. siječnja 2019. |
2.28. |
Otvoreno javno savjetovanje o Europskom fondu za obranu za sve dionike provedeno je od 13. siječnja do 9. ožujka 2018. Iskazane su određene kritike iz etičke perspektive, no dionici na koje se inicijativa izravno odnosi podržavaju je. Pravila o intelektualnom vlasništvu treba prilagoditi području obrane. |
2.29. |
Predložena proračunska sredstva za razdoblje 2021. – 2027. iznose 13 milijardi EUR (u tekućim cijenama), od čega je 4,1 milijarda EUR namijenjena za aktivnosti istraživanja, a 8,9 milijardi EUR za razvojne aktivnosti. |
2.30. |
Podložno potvrdi troškovne učinkovitosti u analizi troškova, Fondom može upravljati izvršna agencija Komisije. |
2.31. |
Predložen je program praćenja za potporu izvješćivanju o rezultatima i njihovoj evaluaciji. Rezultati će postupno postati dostupni. |
2.32. |
U prijedlogu Komisije za VFO za razdoblje 2021. – 2027. utvrđen je ambiciozniji cilj u pogledu uključivanja klimatskih pitanja u sve programe EU-a, s ciljem da se 25 % rashoda EU-a namijeni ostvarenju klimatskih ciljeva. Doprinos Europskog fonda za obranu ostvarenju tog općeg cilja pratit će se u okviru sustava klimatskih pokazatelja EU-a na odgovarajućoj razini disagregacije, uključujući korištenje preciznijih metodologija ako su dostupne. |
2.33. |
Prijedlogom se predviđa njegova primjena od 1. siječnja 2021. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO podsjeća na svoje zahtjeve koje je već iznio u mišljenjima CCMI/149 (2017), CCMI/116 (2013) i CCMI/100 (2012). U globalnoj strategiji EU-a i provedbenom planu za sigurnost i obranu također se navode važni pristupi u tu svrhu. Prema stajalištu EGSO-a, nužno je da se te inicijative provedu dosljedno i u skladu s odredbama zajedničke izjave EU-a i NATO-a iz srpnja 2016. i načelom kolektivne sigurnosti Ujedinjenih naroda. |
3.2. |
S obzirom na postojeće geostrateške okolnosti i razvoj situacije u pogledu sigurnosti, Europa mora osnažiti svoje sigurnosne i obrambene kapacitete. Ključno je da se zajednički strateški ciljevi Unije jasno razumiju, a to još uvijek nije ostvareno te se tome treba hitno posvetiti. To je preduvjet za utvrđivanje nužnih obrambenih sposobnosti koje je potrebno poduprijeti održivom europskom obrambenom tehnološkom i industrijskom bazom. |
3.3. |
S obzirom na povlačenje Sjedinjenih Američkih Država iz nuklearnog sporazuma potpisanog 2015. s Iranom, krizu u Ukrajini, zabrinjavajuće ponašanje Rusije na granicama baltičkih država i istočnoj granici EU-a, eskalaciju sukoba u Libiji, Iraku i Siriji, stalnu nestabilnost u Sahelu, potencijalni politički i vojni sukob između američko-izraelsko-saudijske osovine i iransko-sirijsko-ruske osovine, sve u kontekstu kiberprijetnji, porasta autoritarizma u Europi i veće nepredvidljivosti američke diplomacije, strateško balansiranje EU-a rijetko je kada bilo tako složeno i zabrinjavajuće. |
3.4. |
Sigurnosna pitanja, kako unutar EU-a tako i oko njega, jedan su od glavnih razloga za zabrinutost građana i čelnika država. |
3.5. |
EU treba, uz što veći konsenzus, riješiti najmanje četiri izazova: pitanje autonomije u donošenju odluka, predviđanje kriza, pitanje političkog utjecaja i usklađenost između naših interesa i naših demokratskih načela. |
3.6. |
EGSO se tijekom 2017. zalagao za stvaranje europske obrambene unije te je podupirao europski obrambeni akcijski plan, uključujući uspostavljanje zajedničkog Europskog fonda za obranu. |
3.7. |
EGSO je pozvao na znatan kvalitativni napredak europske suradnje u području obrane. Naime, ograničena suradnja između država članica u području obrane stvara udvostručavanja i dovodi do toga da je obrambena industrija i dalje izrazito rascjepkana. Zbog nedostatka integracije u okviru tržišne potražnje ne potiče se transnacionalna suradnja između poduzeća i daljnja integracija industrije. To dovodi do nedjelotvorne dodjele sredstava, preklapanja industrijskih sposobnosti, tehnoloških nedostataka i manjka novih programa, osobito onih suradničkih. |
3.8. |
EGSO podupire cilj da se uspostavi strateška autonomija u utvrđenim kritičnim područjima kapaciteta i tehnologije. Taj je cilj usko povezan s potrebom za pouzdanom procjenom i koordinacijom kako bi se osiguralo da se te tehnologije mogu savladati, zadržati i proizvesti na europskoj razini, čime bi se omogućilo da EU prema potrebi samostalno odlučuje i djeluje. |
3.9. |
EGSO podržava odluku o podupiranju obrambenog sektora u okviru industrijske politike koja se temelji na potražnji. |
3.10. |
EGSO se slaže da bi se većom učinkovitošću nacionalnih proračuna trebale moći zadovoljiti sve europske potrebe za obrambenom opremom. |
3.11. |
EGSO se slaže da bi se usklađenošću programa na europskoj razini trebao moći povećati opseg europskog tržišta za europsku obrambenu industriju. |
3.12. |
EGSO je naveo da je neophodan uvjet za razvoj zajedničkih obrambenih kapaciteta jačanje europske obrambene industrijske i tehnološke baze. |
3.13. |
EGSO naglašava da Europska unija treba raditi na razvoju visokokvalificirane radne snage i osigurati radnike s takvim vještinama. |
3.14. |
EGSO predlaže da Europska unija uloži dodatne napore u usklađivanje izvoznih pravila unutar Unije. |
3.15. |
EGSO snažno podupire posvećivanje posebne pozornosti MSP-ovima, uključujući u području istraživanja i razvoja u obrambene svrhe. |
3.16. |
EGSO se usprotivio otvaranju postojećih fondova, namijenjenih gospodarskim ili socijalnim ciljevima, za obrambene svrhe. |
3.17. |
EGSO se usprotivio posebnoj odredbi u pogledu nacionalnih proračunskih sredstava koja se u okviru Pakta o stabilnosti i rastu dodjeljuju za obranu. Troškovi obrane ne bi smjeli destabilizirati javne financije. |
3.18. |
EGSO je podržao uspostavljanje fonda za obranu s dvama okvirima koji obuhvaćaju i istraživanje i razvoj kapaciteta. Time bi se mogla pružiti potpora osmišljavanju integriranog postupka planiranja za ulaganja u okviru cijelog tehnološkog ciklusa. Odluke u pogledu nabave i dalje su u nadležnosti država članica. Međutim, jedan od oblika zajedničke nabave može povećati učinkovitost potražnje i pridonijeti konkurentnosti i učinkovitosti europske obrambene industrije. Proračun EU-a za obrambene aktivnosti ne bi trebao biti zamjena za nacionalnu potrošnju za obranu nego bi njime trebalo poticati i ubrzati veću i bolju suradnju u području obrane. U istom smislu, proračunska sredstva EU-a za obranu ne bi trebalo dodjeljivati nauštrb civilnih istraživanja u drugim sektorima. Cilj Europskog fonda za obranu jest potaknuti programe suradnje i osigurati potrebne poticaje za razvoj suradnje u svakoj fazi industrijskog ciklusa podupiranjem aktivnosti istraživanja i razvoja. Čak i ako odluke o ulaganju u obranu i razvojnim programima u području obrane ostanu u isključivoj nadležnosti država članica, Europski fond za obranu mogao bi EU-u donijeti dodanu vrijednost poticanjem zajedničkih istraživanja i razvoja proizvoda i tehnologija u području obrane. |
3.19. |
Obrambeni industrijski sektor nema samo strateški značaj za sigurnost i obranu europskih građana, nego je i čimbenik koji pruža znatan doprinos europskom gospodarstvu i dobrobiti s ukupnim prometom od oko 100 milijardi EUR godišnje i otprilike 500 000 visokokvalificiranih osoba koje su u njemu izravno i neizravno zaposlene. Taj je sektor izvor najsuvremenijih proizvoda, usluga i tehnologija, a aktivnosti u području inovacija te istraživanja i razvoja koje se u provode u okviru njega ključne su za konkurentnost. |
3.20. |
Europska obrambena industrija te potrošnja u području istraživanja i razvoja prilično su koncentrirane u šest zemalja potpisnica pisma namjere (Francuska, Njemačka, Italija, Španjolska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina), koje osiguravaju 95 % ulaganja i obuhvaćaju većinu MSP-ova i poduzeća središnje tržišne kapitalizacije te vodeća poduzeća. Usklađenija i pojednostavljena europska obrambena politika mogla bi donijeti učinkovitost putem daljnje specijalizacije zemalja, regija ili poduzeća u određenim tehnologijama. |
3.21. |
Zemlje potpisnice pisma namjere prevladavaju na europskom obrambenom tržištu u pogledu broja aktivnih poduzeća i prodaje oružja. Na primjer, u Ujedinjenoj Kraljevini poduzeće BAE Systems najveće je poduzeće u sektoru obrane. Poduzeće SAAB vodeće je švedsko poduzeće u sektoru zrakoplovne i obrambene industrije, dok su u Francuskoj najveća poduzeća Dassault Aviation, Naval Group, Safran i Thales. U Njemačkoj su važna poduzeća Rheinmetall, ThyssenKrupp Marine Systems i Diehl. Poduzeća Leonardo i Fincantieri vodeća su dva poduzeća u Italiji. Transeuropsko poduzeće Airbus na drugome je mjestu vodećih poduzeća u Europi iza poduzeća BAE Systems. Još jedno važno transnacionalno poduzeće jest poduzeće MBDA, zajednički pothvat triju vodećih europskih poduzeća u sektoru zrakoplovne i obrambene industrije (Airbus, BAE Systems i Leonardo), koje proizvodi rakete i raketne sustave. I KNDS, vlasnik Nextera i KMW-a, također postaje transeuropsko poduzeće. Treba napomenuti da ta poduzeća ne djeluju isključivo na obrambenom tržištu, što je razlog različitih omjera prodaje u odnosu na zaposlenike.
U pogledu manjih poduzeća, u najnovijoj studiji IHS-a utvrđeno je da u obrambenom sektoru u Europi djeluje 1 600 MSP-ova te je procijenjeno da u lancu opskrbe u obrambenom sektoru djeluje ukupno 2 000 – 2 500 MSP-ova. Velik broj tih poduzeća ima dvojnu namjenu, odnosno djeluje i u civilnoj i u obrambenoj domeni. U svakom slučaju, MSP-ovi imaju važnu ulogu u obrambenoj industriji i ključan su čimbenik u pogledu omogućivanja konkurentnosti. |
3.22. |
Europska obrambena industrija nije jednakomjerno raspoređena diljem EU-a. To znači da povećana potrošnja država članica EU-a u vojne svrhe možda ne bi jednako zahvatila sve države članice. Ako veća potrošnja u jednoj zemlji utječe na poduzeća u drugim zemljama, to bi moglo dovesti do novih trgovinskih tokova. |
4. Posebne napomene
4.1. |
Europski fond za obranu dat će svoj doprinos samo ako se u okviru njega podupiru aktivnosti koje su zaista važne. Stoga bi njegovi programi rada trebali biti uspostavljeni na temelju stabilnog procesa planiranja europske obrane kojim se utvrđuju ključni prioriteti u pogledu sposobnosti Europe. |
4.2. |
EGSO podržava politiku suradnje kojom će se promicati prekogranična suradnja – sudjelovanje MSP-ova, također iz država koje nisu potpisnice pisma namjere, no bez vraćanja na politike „prava povrata”, kojima se ponekad jačalo udvostručavanje vještina. |
4.3. |
EGSO podupire prijedlog o ograničavanju koristi europskih fondova za europska poduzeća koja kontroliraju europski interesi i o zahtijevanju jamstava u slučaju kada treća zemlja sudjeluje u razvoju koji se podupire Europskim fondom za obranu. |
4.4. |
EGSO podržava ideju da bi Europska komisija trebala upravljati dodjeljivanjem europskih kredita, ali smatra da Europska obrambena agencija može korisno intervenirati u utvrđivanju potreba za obrambenom opremom i u OCCAR-u iskorištavanjem iskustva koje nije uvijek bilo pozitivno, i sudjelovati u upravljanju programima s obzirom na to da bi udvostručavanje vještina na terenu štetilo djelotvornosti sustava. |
4.5. |
EGSO podupire ideju da se rezultati istraživanja i razvoja moraju podnositi etičkom povjerenstvu. Etički uvjeti moraju biti jasno navedeni i ocijenjeni već u evaluaciji prijedloga kako bi se osigurala pravna sigurnost i jasnoća. |
4.6. |
EGSO podupire ideju o europskom industrijskom suverenitetu u Europi, ali još uvijek dovodi u pitanje njegovo političko shvaćanje s obzirom na to da se većina država članica Europske unije smatra dijelom Atlantskog saveza, dok su mnoge države i dalje privržene nacionalnom konceptu suvereniteta. |
4.7. |
EGSO je zabrinut zbog budućnosti suradnje s UK-om nakon Brexita i zalaže se za snažnu sigurnost i partnerstvo, što uključuje povezanost UK-a s Europskim fondom za obranu. |
4.8. |
Pogođeni globalizacijom, koja je disruptivni čimbenik na mnogo načina, Europljani su već sada svjesni nekih svojih grešaka i iluzija. Njihova je najveća greška njihovo nedjelovanje. Politika strateške apstinencije, koja nam je omogućila da se usmjerimo na gospodarstvo i donijela toliko bogatstvo tijekom hladnog rata i do prijelaza u novo stoljeće, sada je postala najveći kamen spoticanja Europe. |
4.9. |
Europa je dugo nametala svoju volju svijetu, prvo samostalno, a kasnije zajedno s SAD-om. U svijetu u kojemu se pojačava globalno zagrijavanje i sve više jačaju autoritarni režimi, nejednakosti između zemalja u pogledu razvoja, ali i nejednakosti unutar samih zemalja, postaju nesnošljive. Naš kontinent koji stari osjeća se ugroženim i pokazuje sklonost okrivljavanju te ponekad miješa probleme kao što su terorizam i migracije, uz nedovoljnu solidarnost unutar država članica i među njima u kontekstu ponovnog javljanja nacionalizma i autoritarizma, što stvara pritisak na europske demokracije. Alat industrijske politike koji je zanimljiv kao Europski fond za obranu neće osloboditi Europsku uniju od političkog promišljanja o tome što i na koji način želimo braniti. |
4.10. |
Europska obrana ne podrazumijeva samo strateške prijetnje, vanjske intervencije, vojne kapacitete, tehnološke inovacije i izvrsnost u području industrije. S obzirom na to da je najveća prijetnja s kojom se Europljani danas suočavaju dovođenje u pitanje same europske demokracije, ta politička dimenzija više se ne može zanemarivati u okviru zajedničke obrambene politike. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/82 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji (EGF)
(COM(2018) 380 final)
(2019/C 110/16)
Izvjestitelj: |
Vladimír NOVOTNÝ |
Suizvjestitelj: |
Pierre GENDRE |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 11.6.2018. Vijeće, 22.6.2018. |
Pravni temelj: |
članak 175. treći stavak i članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležno tijelo: |
Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) |
Datum usvajanja u CCMI-ju: |
22.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
201/1/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Komisije kojim se omogućuje nastavak djelovanja Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (EGF) nakon 31. prosinca 2020. EGSO preporučuje da se u područje primjene EGF-a, koje je prošireno kako bi se obuhvatila otpuštanja uzrokovana ne samo ozbiljnim ekonomskim poremećajima nego i mogućom novom svjetskom financijskom i gospodarskom krizom, uključe znatne promjene u zapošljavanju do kojih dolazi zbog, na primjer, razvoja digitalizacije, umjetne inteligencije, prijelaza na gospodarstvo bez emisija ugljika te eventualnih posljedica smanjenja svjetske trgovine. EGF stoga treba postati stalan instrument za ublažavanje negativnih učinaka izazova 21. stoljeća na tržište rada. |
1.2. |
Nakon što je utvrdio da postoje određene nejasnoće u pogledu uloga različitih europskih fondova, Odbor zagovara širenje jasnih i jednostavnih informacija svim zainteresiranim stranama o opsegu njihovih mjera i o mogućim komplementarnostima (između fondova). EGSO podsjeća na to da cilj EGF-a nije zamijeniti nacionalne pravne mehanizme ili mehanizme koji proizlaze iz kolektivnih ugovora nego, po potrebi, biti njihova korisna nadopuna. |
1.3. |
Odbor zahtijeva od vlada država članica da u suradnji s Komisijom na nacionalnoj razini uspostave mehanizme za jačanje kapaciteta upravnih struktura kako bi se priprema zahtjeva malih i srednjih poduzeća za intervenciju EGF-a i pružanje pomoći radnicima koji su žrtve gubitka zaposlenja učinili jednostavnijima i učinkovitijima. |
1.4. |
EGSO ponavlja svoj zahtjev za sudjelovanje socijalnih partnera i drugih organizacija civilnog društva u postupku traženja financijskih sredstava od početka postupka i tijekom svih faza obrade zahtjeva za potporu u okviru EGF-a, kako na razini poduzeća tako i na razini regija, država članica i EU-a. |
1.5. |
Odbor podupire prijedlog Komisije da radnici koji su proglašeni viškom i samozaposlene osobe koje su prestale sa svojom djelatnošću imaju jednak pristup EGF-u bez obzira na vrstu ugovora o radu ili radnog odnosa. |
1.6. |
Odbor poziva države članice i institucije Unije uključene u postupak donošenja odluka u vezi s EGF-om da poduzmu sve što je moguće kako bi skratile vrijeme obrade i pojednostavile postupke u cilju brzog i neometanog donošenja odluka o mobilizaciji EGF-a. |
1.7. |
EGSO poziva države članice da posebnu pozornost pridaju skupinama u nepovoljnom položaju, uključujući mlade i starije nezaposlene osobe i one kojima prijeti siromaštvo, s obzirom na to da se te skupine suočavaju s posebnim poteškoćama pri ponovnom pronalaženju stabilnog zaposlenja. |
1.8. |
Odbor odlučno ponavlja da bi se u interesu korisnika pomoć trebala omogućiti što prije i što učinkovitije. |
2. Kontekst mišljenja, uključujući predmetni zakonodavni prijedlog
2.1. Podrijetlo i razvoj Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji
2.1.1. |
Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) osnovan je Uredbom (EZ) br. 1927/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (1) za programsko razdoblje 2007.–2013. u cilju olakšavanja povratka radnika u svijet rada na prostorima, u sektorima, područjima ili na tržištima rada pogođenima ozbiljnim ekonomskim poremećajem. EGF podupire osobe, ali nije namijenjen pružanju potpore poduzećima u poteškoćama. |
2.1.2. |
U kontekstu razvoja gospodarske i financijske krize Komisija je 2008. provela reviziju EGF-a kako bi se proširilo njegovo područje primjene od 1. svibnja 2009. do 30. prosinca 2011. i podigla stopa sufinanciranja s 50 % na 65 % u cilju smanjenja troška za države članice. |
2.1.3. |
Područje primjene EGF-a prošireno je 2009. kako bi se mogli obuhvatiti i radnici koji su izgubili posao izravno zbog svjetske financijske i gospodarske krize. |
2.1.4. |
Za višegodišnji financijski okvir 2014. – 2020. područje primjene EGF-a ponovno je prošireno Uredbom (EU) br. 1309/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2). Njegovim proširenjem omogućeno je obuhvaćanje otpuštanja koja su proizašla iz velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine, ali i iz moguće nove svjetske financijske i gospodarske krize. |
2.1.5. |
Europski parlament, Vijeće i Komisija zajednički su 17. studenoga 2017. proglasili uspostavu europskog stupa socijalnih prava. Njegova načela služit će kao opći orijentacijski okvir Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji. |
2.2. Novi prijedlog za EGF nakon 2020.
2.2.1. |
Glavni je cilj novog prijedloga osigurati nastavak djelovanja EGF-a, koji je poseban instrument izvan proračunskih gornjih granica višegodišnjeg financijskog okvira, i nakon 31. prosinca 2020., bez vremenskog ograničenja. |
2.2.2. |
EGF bi također mogao ponuditi potporu u slučaju neočekivanih kriza koje uzrokuju ozbiljne poremećaje lokalnog, regionalnog ili nacionalnoga gospodarstva. Takve neočekivane krize mogu poprimiti oblik ozbiljne recesije kod važnih trgovinskih partnera ili kraha financijskog sustava. |
2.2.3. |
Potpora iz EGF-a dostupna je radnicima, neovisno u njihovu ugovoru o radu ili radnom odnosu. Moguće je uključiti ne samo radnike s ugovorom o radu na neodređeno vrijeme, nego i radnike s ugovorom na određeno vrijeme, radnike koji rade preko agencija za privremeno zapošljavanje, vlasnike-upravitelje mikropoduzeća i samozaposlene osobe. |
2.2.4. |
Zahtjev za potporu iz EGF-a za radnike može se podnijeti kad broj otpuštanja dosegne minimalni prag. Prag od 250 radnika niži je od praga za programsko razdoblje 2014. – 2020. U brojnim državama članicama većina radnika zaposlena je u malim i srednje velikim poduzećima (MSP-ovi). |
2.2.5. |
EGF je usmjeren na aktivne mjere tržišta rada kojima se otpuštenim radnicima želi brzo vratiti stabilna radna mjesta. Iz EGF-a se ne mogu financirati pasivne mjere. Naknade se mogu uključiti samo ako su osmišljene kao poticaj za lakše sudjelovanje otpuštenih radnika u aktivnim mjerama tržišta rada; udio naknada u usklađenom paketu aktivnih mjera tržišta rada ograničen je. |
2.2.6. |
Države članice traže intervenciju Fonda samo kad su situacije zaista krizne. EGF ne može zamijeniti mjere koje su već obuhvaćene fondovima i programima Unije uključenima u VFO, niti nacionalne mjere ili mjere za koje su odgovorna poduzeća u kojima se provode otpuštanja na temelju nacionalnog zakonodavstva ili kolektivnih ugovora. |
2.2.7. |
Zahtjev za potporu trebao bi se podnositi kad veliko restrukturiranje ima znatan utjecaj na lokalno ili regionalno gospodarstvo. |
2.2.8. |
Ex post evaluacija postojeće uredbe mora se provesti do 31. prosinca 2021. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Komisije kojim se omogućuje nastavak djelovanja EGF-a nakon 31. prosinca 2020. Odbor je u prošlosti usvojio brojna mišljenja u kojima je izrazio svoju potporu EGF-u i smatra da su ta mišljenja i dalje aktualna (3) (4) (5) (6). |
3.2. |
EGSO naglašava stalnu važnost uloge EGF-a kao fleksibilnog fonda koji radnicima koji izgube radno mjesto tijekom velikih restrukturiranja pruža potporu i pomaže im da što brže pronađu novi posao. Preporučuje da se u obzir uzme situacija zaposlenika koji su prisiljeni suočiti se s trajnim smanjenjem radnog vremena, bez mehanizma za kompenzaciju smanjenja plaća. |
3.3. |
Odbor smatra kako bi bilo razborito prikupiti detaljnije podatke o praćenju, posebice u pogledu kategorije radnika, njihova osposobljavanja i profesionalnog iskustva, radnog statusa i vrste pronađenog posla. Uzimajući u obzir administrativnu složenost koju predstavlja takav postupak te njegov trošak, Odbor kao alternativu podupire prikupljanje takvih informacija s pomoću internetskih upitnika za korisnike, kako predlaže Komisija. |
3.4. |
Odbor podupire prijedlog Komisije prema kojem bi radnici koji su proglašeni viškom i samozaposlene osobe koje su prestale sa svojom glavnom djelatnošću trebali imati jednak pristup EGF-u bez obzira na vrstu ugovora o radu ili radnog odnosa. |
3.5. |
EGSO smatra da bi financijski doprinos EGF-a ponajprije trebao biti usmjeren na aktivne mjere tržišta rada, čiji je cilj brzo ponovno uključiti korisnike u održivo zapošljavanje. Trebalo bi također promicati potporu profesionalnoj i geografskoj mobilnosti radnika kako bi se olakšala njihova prekvalifikacija. |
3.6. |
EGSO prima na znanje da je najveći iznos sredstava utvrđen na 225 milijuna eura godišnje za razdoblje 2021. – 2027. te smatra da je ta omotnica prilagođena trenutačnoj gospodarskoj situaciji u Uniji. Međutim, napominje da bi se u slučaju pojave još dublje krize, ili u situacijama ubrzanih tehnoloških promjena i energetske transformacije, ta omotnica mogla pokazati nedovoljnom. |
3.7. |
Odbor preporučuje da se u sredini razdoblja višegodišnjeg financijskog okvira preispita EGF i u pogledu izvršenja odobrenih sredstava i u pogledu minimalnog praga od 250 otpuštenih radnika te poziva Komisiju da prema tome, u suradnji s proračunskim tijelom EU-a, pripremi prilagodbu financiranja EGF-a. |
3.8. |
Komisija bi u skladu s time trebala razmotriti povećanje odgovarajućih financijskih sredstava na oko 1 milijardu eura. Imajući na umu da je EGF osmišljen kao krizni fond, potrebno je osigurati i da se postupci odlučivanja koji se odnose na takvo povećanje omotnice odvijaju u najkraćem mogućem roku. |
3.9. |
EGSO poziva države članice da posebnu pozornost pridaju skupinama u nepovoljnom položaju, uključujući mlade i starije nezaposlene osobe i one kojima prijeti siromaštvo, s obzirom na to da se te skupine suočavaju s posebnim poteškoćama pri ponovnom pronalaženju stabilnog zaposlenja. |
3.10. |
Države članice i institucije Unije uključene u postupak donošenja odluka povezanih s EGF-om trebale bi činiti sve što je u njihovoj moći da smanje vrijeme obrade i pojednostavne postupke kako bi osigurale da se odluke o mobilizaciji EGF-a donose glatko i brzo. Odbor ističe da bi se u interesu korisnika pomoć trebala omogućiti što prije i što učinkovitije. |
3.11. |
EGSO pozdravlja činjenicu da će europski stup socijalnih prava služiti kao opći orijentacijski okvir EGF-a, kojim se Uniji omogućuje primjena relevantnih načela u slučaju velikih restrukturiranja. S obzirom na to da je teško izdvojiti konkretan čimbenik koji uzrokuje otpuštanja, EGSO predlaže da se mobilizacija EGF-a ubuduće ponajprije temelji na kriteriju važnosti učinka restrukturiranja povezanog ne samo s procesom globalizacije već i s drugim velikim promjenama, kao što su dekarbonizacija, digitalizacija i industrija 4.0 te tehnološke promjene i s njima povezani procesi transformacije, kao i promjene uzrokovane širokim rasponom čimbenika poput preseljenja ili velikih otpuštanja te financijskih ili gospodarskih kriza. U tom kontekstu EGSO posebice pozdravlja proširenje područja primjene EGF-a na rizike na tržištu rada uzrokovane strukturnim promjenama zbog digitalizacije i kretanja u području dekarbonizacije. |
3.12. |
EGSO je uvjeren da EGF treba bolje uskladiti s drugim politikama EU-a te da je potrebno unaprijed iznijeti više detalja o načinima zajedničkog djelovanja EGF-a i drugih fondova i programa (npr. FEAD-a, ESF-a, EaSI-ja, Zdravstvenog programa EU-a), kao i njihovoj interakciji. |
3.13. |
Uzimajući u obzir aktualni naziv fonda i proturječne ciljeve koji su mu dodijeljeni te u interesu zadržavanja engleske kratice EGF, EGSO predlaže izmjenu naziva „Europski fond za prilagodbu globalizaciji” u „Europski fond za prilagodbu i globalizaciju” ili drugi sličan naziv koji odgovara kratici EGF. |
3.14. |
Odbor smatra da bi bilo korisno u predstojećem razdoblju proširiti područje djelovanja EGF-a na potporu programima kao što su programi na nacionalnoj razini koji se odnose na kratkotrajno zapošljavanje (njem. Kurzarbeit) ili djelomičnu nezaposlenost (eng. short time). |
4. Mala i srednja poduzeća
4.1. |
Mala i srednja poduzeća osiguravaju otprilike 80 % radnih mjesta u EU-u, a istodobno su među najranjivijima kada dođe do krize ili transformacije. Stoga Odbor zahtijeva od vlada država članica da u suradnji s Komisijom na nacionalnoj razini uspostave mehanizme i ojačaju kapacitete upravnih struktura kako bi se priprema zahtjeva malih i srednjih poduzeća za intervenciju EGF-a i pružanje pomoći radnicima koji su žrtve gubitka zaposlenja učinili jednostavnijima i učinkovitijima. |
4.2 |
EGSO podupire prijedlog koji se odnosi na izjednačavanje zaposlenih radnika i samozaposlenih radnika (članak 7.), pod uvjetom da ne postoji kombinacija samozapošljavanja i plaćenog rada te u slučaju prestanka glavne djelatnosti. |
4.3. |
Odbor odobrava zaštitu vlasnika veoma malih poduzeća koji bi mogli ostati bez posla zbog financijske i gospodarske krize ili zbog tehnoloških promjena, kao i mogućnost da i te osobe dobiju potporu iz EGF-a. To ne bi trebalo značiti da je „samozaposlena osoba” definirana kao „osoba koja je zapošljavala manje od 10 radnika”, kao što je navedeno u članku 4. Prijedloga uredbe koji je podnijela Komisija. Ta bi definicija mogla imati brojne različite učinke na zakonodavne akte EU-a, s obzirom na to da se njome jednako kvalificiraju različite kategorije profesionalnih i gospodarskih aktivnosti. Pozivamo Komisiju da pronađe drugo rješenje za postizanje cilja zaštite vlasnika vrlo malih poduzeća, koji Odbor podržava. |
4.4. |
EGSO Komisiji predlaže da u suradnji s državama članicama poboljša rezultate EGF-a s pomoću kampanje za informiranje također namijenjene malim i srednjim poduzećima, kako bi se njihovim zaposlenicima omogućilo da lakše iskoriste mogućnosti potpore iz EGF-a. |
4.5. |
EGSO pozdravlja novu konfiguraciju intervencijskih kriterija (članak 5.), koja posebnu pozornost posvećuje situaciji u malim i srednjim poduzećima koja predstavljaju veliki dio plaćenog rada. Bez obzira na prag od 250 zaposlenika potrebno je osobito uzeti u obzir pojam grupe i/ili teritorijalne jedinice jer mnogo poduzeća kćeri iste grupe, koja su suočena s otpuštanjima, pojedinačno ne dosežu taj prag. |
5. Posebne napomene
5.1. |
EGSO predlaže da se razmotri uvođenje veće fleksibilnosti u izračunu broja otpuštanja i prestanaka djelatnosti (članak 6.), prihvatljivih korisnika (članak 7.) i prihvatljivih mjera (članak 8.), kako bi potpora što brže stigla do dotičnih radnika. |
5.2. |
Odbor također predlaže maksimalno pojednostavljenje administrativnih koraka povezanih s podnošenjem zahtjeva (članak 9.) te tako i ubrzanje cijelog postupka. Pojednostavljenje dokumentacije i uspostava tehničke pomoći za države članice, kada je potrebna, elementi su kojima se proširuje opseg djelovanja Fonda. |
5.3. |
Odbor je uvjeren da je neophodno pojednostaviti administrativne mjere (točka 2. Priloga Prijedlogu uredbe), a posebice odredbe koje se odnose na praćenje i izvješćivanje, sustave upravljanja i nadzora i mjere sprečavanja prijevara i nepravilnosti. |
5.4. |
EGSO odobrava ograničavanje prihvatljivosti za financijski doprinos iz EGF-a iz članka 8. stavka 2. točke (b), gdje se navodi da pomoć iz EGF-a ne smije zamijeniti odgovornost koju snose poduzeća na temelju nacionalnog prava ili kolektivnih ugovora. Tom odredbom ne bi se trebale općenito isključiti tržišne mjere temeljene na kolektivnim ugovorima iz mogućeg područja potpore iz EGF-a. |
5.5. |
Odbor se nada da će Komisija, u okviru predviđene ex post evaluacije EGF-a, veliku pozornost posvetiti analizi uzroka nejednake uporabe EGF-a među državama članicama EU-a, a posebice uzroka koji su doveli do toga da ga se slabo upotrebljava ili se to uopće ne čini u sljedećim državama: Bugarska, Češka, Estonija, Hrvatska, Cipar, Latvija, Luksemburg, Mađarska, Malta, Slovačka i Ujedinjena Kraljevina. |
5.6. |
EGSO ponavlja svoj zahtjev za sudjelovanje socijalnih partnera i drugih organizacija civilnog društva u postupku traženja financijskih sredstava od početka postupka i tijekom svih faza obrade zahtjeva za potporu u okviru EGF-a, kako na razini poduzeća tako i na razini regija, država članica i EU-a. Regionalne strukture i općine mogle bi također imati važnu ulogu, s obzirom na njihovo detaljno poznavanje situacije i lokalnih posebnosti. |
5.7. |
EGSO preporučuje Komisiji da u uredbi izričito navede da pojam „zaposlenici” obuhvaća i zaposlenike koji su članovi zadruga. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL L 406, 30.12.2006., str. 1.
(2) Uredba (EU) br. 1309/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji (2014.–2020.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1927/2006.
(3) SL C 318, 23.12.2006., str. 38.
(4) SL C 228, 22.9.2009., str. 141.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/87 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi programa Kreativna Europa (2021.–2027.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 1295/2013
(COM(2018) 366 final)
(2019/C 110/17)
Izvjestiteljica: |
Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |
Suizvjestitelj: |
Zbigniew KOTOWSKI |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 14.6.2018. Vijeće, 21.6.2018. |
Odluka Predsjedništva Odbora: |
19.6.2018. |
Pravni temelj: |
članak 173. stavak 3. i članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Nadležna stručna skupina: |
Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) |
Datum usvajanja u CCMI-ju: |
22.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
207/2/2 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi programa Kreativna Europa (2021.–2027.) (COM(2018) 366 final) i njegovih pokazatelja utvrđenih u Prilogu II. Izgradnja snažne i ujedinjene Europe mora se temeljiti na raznolikosti kulturnih korijena koje bi trebalo prenositi obrazovanjem. Nastavak tog programa trebalo bi smatrati vrlo korisnim za razvoj europske kulture i kultura pojedinačnih država članica koje su temelj našeg društva i prijelomna točka za naše demokratske vrijednosti. |
1.2. |
EGSO je dugi niz godina promicao znatne doprinose kreativnih i kulturnih sektora i industrija u stvaranju vrijednosti i radnih mjesta, uključivosti i rasta u EU-u (1). Prema podacima OECD-a, u 2012. su industrije u EU-u koje se intenzivno koriste autorskim pravima (2) ostvarile 4,2 % BDP-a i 3,2 % radnih mjesta. U skladu s člankom 2. Prijedloga uredbe (COM(2018) 366), ti sektori obuhvaćaju „arhitekturu, arhive, knjižnice i muzeje, umjetničke zanate, audiovizualni sektor (uključujući film, televiziju, videoigre i multimediju), materijalnu i nematerijalnu kulturnu baštinu, dizajn (uključujući modni dizajn), festivale, glazbu, književnost, izvedbene umjetnosti, knjige i izdavaštvo, radio i vizualne umjetnosti”. |
1.3. |
Imajući u vidu posebnu narav kreativnih djela i postupaka koji se ne uklapaju uvijek lako u opći okvir zakona o radu, EGSO je potpuno svjestan društvenih izazova koje treba riješiti u nekim državama članicama, a to su: poboljšanje radnih uvjeta, uklanjanje neplaćenih sati, borba protiv rodne nejednakosti, promicanje dostojanstvenog rada, bolji zdravstveni i sigurnosni uvjeti, olakšavanje mobilnosti, uključivanje osoba s invaliditetom i onih koji su isključeni, politike protiv spolnog uznemiravanja i tako dalje. |
1.4. |
EGSO smatra da planirani proračun od 1,8 milijardi EUR nije dovoljan kako bi se ispunili ambiciozni ciljevi programa Kreativna Europa za razdoblje 2021.–2027. EGSO iz tog razloga poziva na veći proračun. To znatno ulaganje u kreativnost Europe, njezine umjetnike, stvaratelje, glazbenike, pisce, fotografe, arhitekte, izumitelje videoigara, tvorce filmova itd., pomoći će EU-u da se na nacionalnoj razini i unutar međunarodnih organizacija uspješno natječe s velikim zemljama koje namjenski provode strategije „meke sile” (SAD, Japan, Južna Koreja). Ta sredstva EU-a trebala bi biti dopunjena nacionalnim i regionalnim javnim financiranjem. Posebni porezni poticaji također bi mogli privući aktivnosti filantropije (na primjer obnovu baštine) i olakšati skupno financiranje za stvaranje novih poslovnih modela. |
1.5. |
EGSO također smatra da je potrebno ulagati u pravne i tehničke alate radi učinkovitije borbe protiv svih oblika promicanja nasilja i diskriminacije, posebno u proizvodnji internetskih videoigara za djecu i mlade. |
1.6. |
EGSO podupire uključivanje kreativne i kulturne dimenzije u vanjsku politiku EU-a (trgovinska politika, međunarodni odnosi itd.) (3). |
1.7. |
Ta dosad nezabilježena financijska ulaganja trebalo bi postići trima kanalima:
|
1.8 |
Ta obnovljena težnja za kulturnijom i kreativnijom Europom ujedno će pogodovati raznim sektorima i industrijskim vrijednosnim lancima EU-a, kao što su tekstil, odjeća, koža, namještaj, keramika, igračke, turizam, umjetnost i obrt, zatim automobili, izgradnja, zdravlje i dobrobit, zelena energija itd., i to zahvaljujući integraciji kreativnosti, dizajna i najsuvremenijih tehnologija. U Europi postoji mnogo primjera uspješnog prelaska nekih industrijskih regija ili gradova prema kreativnim industrijama koje stvaraju veću dodanu vrijednost (Torino). |
1.9 |
Mogućnosti koje pruža „digitalna revolucija” u tim industrijama s intenzivnom uporabom autorskih prava osobito su važne te treba promicati dovoljno ulaganja u opremu i softver (npr. umjetna inteligencija, lanci blokova, 3D ispis, digitalizacija arhiva) kao i u osposobljavanje. |
1.10 |
Inovacijski potencijal tih industrija je neograničen jer se uglavnom oslanjanju na individualnu kreativnost, vještine i maštu. Zbog toga bi kulturne i kreativne industrije (KKI) trebale imati poseban proračun u okviru programa „Obzor 2020.” (najmanje 3 milijarde EUR, što je malo manje od njihova udjela u BDP-u EU-a (4,2 %)). |
1.11 |
Na američkom tržištu provode se velike operacije spajanja koje će imati utjecaja na KKI EU-a. EGSO u tom kontekstu traži od Europske komisije da otvori natječaj za izradu poslovnog obavještajnog izvješća o glavnim gospodarskim i tehnološkim trendovima u SAD-u koji utječu na medije, filmsku industriju i audiovizualni sektor i njihovim vjerojatnim posljedicama na istovjetne subjekte u EU-u u području proizvodnje, potrošnje i distribucije koje bi trebalo dostaviti 2019. godine. |
1.12 |
S obzirom na činjenicu da bi EU 27 mogao imati značajne koristi od neprekinutog dijaloga s Ujedinjenom Kraljevinom koja je ključni akter u tim industrijama, EGSO traži od Europske komisije da podrži sve bilateralne dijaloge između vlada i mreža kojima bi se mogao utrti put bilateralnom sporazumu radi provedbe ambicioznih bilateralnih programa u okviru programa Kreativna Europa za razdoblje 2021.–2027. Slični bilateralni sporazumi već su sklopljeni u razdoblju 2014.–2020. i to s trećim zemljama kao što su Gruzija, Srbija i Ukrajina. |
2. Opće napomene
2.1. Nova razina ambicije
2.2. |
Prijedlog uredbe (COM(2018) 366) temelji se na članku 3. Ugovora o Europskoj uniji u kojemu se navodi da je cilj Europske unije „promicanje mira, njezinih vrijednosti i dobrobiti njezinih naroda” te da „ona poštuje svoju bogatu kulturnu i jezičnu raznolikost te osigurava očuvanje i unapređenje kulturnog nasljeđa Europe”. No postoji jasan dojam da je broj izazova veći, osobito konkurencija internetskih platformi i tražilica, koncentracija sektora oko ograničenog broja velikih aktera i sve veća prisutnost „dezinformacija”. |
2.3. |
Europska komisija tim novim programom želi gospodarskim subjektima ponuditi mogućnosti za razvoj tehnološki i umjetnički inovativnih europskih prekograničnih inicijativa za razmjenu, zajedničko stvaranje, koprodukciju i distribuciju europskih djela. Svrha je također osnažiti položaj aktera iz EU-a na tržištima EU-a te na svjetskim tržištima. Primjeri najboljih praksi u tom području mogu se pronaći u aktivnostima fonda Vijeća Europe „Eurimages”. |
2.4. Veći proračun koji i dalje nije dostatan
2.4.1. |
Predloženi proračun od 1,85 milijardi EUR za 27 država članica veći je od trenutačnog, no predstavlja samo 1/1 000 ukupnog višegodišnjeg financijskog okvira EU-a za razdoblje 2021.–2027. koji iznosi 1 135 milijardi EUR. |
2.5. |
Proračun koji je predložila Europska komisija podijeljen je u tri dijela:
|
2.5.1. |
EGSO traži dodatni proračun od 80 milijuna EUR za MEĐUSEKTORSKI potprogram kojim će se doprinijeti ostvarivanju punog potencijala projekata za uzajamno obogaćivanje (5) (digitalno gospodarstvo, turizam, umjetnost, luksuz, kultura, digitalni tisak…) i iznalaženju više praktičnih odgovora u području medijske pismenosti. |
2.5.2 |
Cilj da se potpora pruža prioritetnim projektima kojima se cilja na širu publiku prikladan je za audiovizualni sektor (potprogram MEDIA), ali ne i za sve kulturne aktivnosti, osobito u ruralnim područjima. Socijalna kohezija i socijalna uključivost u središtu su europskog projekta. |
2.6 Slučaj Brexita u kontekstu stvaralaštva i kulture
2.6.1. |
Ovaj novi program provodit će se na razini 27 država članica EU-a nakon povlačenja UK-a, jedne od država članica u kojima kreativne i kulturne industrije imaju ključnu ulogu (90 milijardi funti u 2016., 2 milijuna zaposlenih). EGSO smatra da je za dinamiku programa „Kreativna Europa” od ključne važnosti održavanje snažnih kulturnih odnosa s Ujedinjenom Kraljevinom i poticanje, kada je to moguće i potrebno, bilateralne suradnje. Na temelju članka 8. Prijedloga uredbe i u skladu s revidiranom Direktivom o audiovizualnim medijskim uslugama trebalo bi težiti sklapanju posebnog i prilagođenog bilateralnog sporazuma s Ujedinjenom Kraljevinom kako bi se nastavilo s djelovanjem i programima. |
2.7. Iskustva stečena u prethodnom programu Kreativna Europa za razdoblje 2014.–2020.
2.7.1. |
U raznim studijama procjene koje je zatražila Europska komisija utvrđena su sljedeća glavna ograničenja:
|
2.7.2. |
Na savjetovanju koje je 6. listopada 2016. u Parizu organizirala Sylvia Costa, predsjednica Povjerenstva za kulturu i obrazovanje, dionici su utvrdili druge konkretne probleme:
|
Kako bi se te primjedbe uzele u obzir, Europska komisija predlaže određena pojednostavljenja za razdoblje 2021.–2027.:
— |
veća fleksibilnost radi prilagodbe programa nepredviđenim okolnostima; |
— |
veći broj okvirnih sporazuma o partnerstvu i posredovanih bespovratnih sredstava; |
— |
više poticaja za nagrađivanje rezultata povezanih s kapacitetom za dopiranje do šire publike; |
— |
sustavna upotreba e-obrazaca i e-izvješća te blaži zahtjevi u pogledu izvješćivanja. |
2.8. Potprogram Kultura
2.8.1. |
Ukupnim proračunom od 609 milijuna EUR osigurat će se potpora za prekogranični optjecaj djela i mobilnost kreativnih subjekata, poticanje partnerstava, mreža i platformi kojima je cilj dopiranje do šire publike u Europi i šire za europske kulturne i kreativne subjekte i djela te promicanje europskog identiteta, baštine i vrijednosti s pomoću kulturne osviještenosti, umjetničkog obrazovanja i kreativnosti u obrazovanju. Podupirat će se i posebne mjere EU-a kao što su Europske prijestolnice kulture, kulturne nagrade EU-a i Oznaka europske baštine. Još jedan prioritet jest promicanje međunarodne izgradnje kapaciteta kako bi se europskim kulturnim i kreativnim sektorima omogućilo da budu aktivni na međunarodnoj razini.
EGSO bi u predloženu Uredbu želio dodati stavak o folklornoj i „amaterskoj” kreativnosti jer se baš takvim oblikom kreativnosti postavio temelj za razvoj i širenje autentičnog humanističkog i umjetničkog senzibiliteta. |
2.9. Potprogram Media
2.9.1. |
Ovaj program obuhvaća audiovizualne medije, filmsku industriju i videoigre te raspolaže s ukupnim proračunom od 1 081 000 EUR. Povezan je s nekim posebnim zakonodavnim instrumentima: revidiranjem okvira o autorskom pravu i revidiranom Direktivom o audiovizualnim medijskim uslugama. |
2.9.2. |
Direktivu o autorskim pravima (COM (2016) 593 final) usvojio je Europski parlament (12. rujna 2018.) u prvom čitanju.
Ovaj prijedlog ima tri glavna cilja: (a) poboljšati pristup sadržaju na internetu i prekogranični pristup za televizijske i radijske programe na platformama za video na zahtjev; (b) uskladiti i modernizirati izuzeća od autorskog prava u pravu EU-a u području podučavanja, istraživanja i očuvanja kulturne baštine; (c) uspostaviti dobro funkcioniranje tržišta za autorsko pravo za izdavače informativnih publikacija, autore i izvođače koji proizvode sadržaj za internetske platforme. |
2.9.3. |
Posljednje naveden glavni cilj obuhvaća nekoliko ciljeva: pružiti dodatne mogućnosti za promicanje europskih djela unutar (najmanje 30 % djela iz EU-a na internetskim videoplatformama) i izvan EU-a, poticati suradnju u okviru vrijednosnog lanca od ranih faza proizvodnje do distribucije i izlaganja te poboljšati razinu zaštite djece i potrošača. |
2.9.4. |
Proračunom od 1 081 000 EUR koji je namijenjen za europski audiovizualni sektor, uključujući filmsku industriju, TV i videoigre, nastoje se ostvariti sljedeći ciljevi: (a) poticanje suradnje i inovacija u proizvodnji audiovizualnih djela u EU-u; (b) poboljšanje kazališne i internetske distribucije preko granica; (c) podupiranje međunarodnog utjecaja audiovizualnih djela u EU-u boljim međunarodnim promicanjem i distribucijom europskih djela i inovativnog pripovijedanja, uključujući virtualnu stvarnost. |
2.10. Međusektorski potprogram
2.10.1. |
Za podupiranje stvaranja međusektorskih projekata kreativnih i kulturnih aktera (u području glazbe, medija, književnosti, umjetnosti itd.) planira se ukupan proračun od 160 milijuna EUR kako bi se uredima za program Kreativna Europa pomoglo da promiču program u svojoj zemlji te radi poticanja „slobodnog, raznolikog i pluralističkog medijskog okruženja, kvalitetnog novinarstva i medijske pismenosti” (COM (2018) 366 final, članak 6. točka (c)). |
2.10.2. |
Taj posljednji cilj EGSO smatra ključnim: 2017. godine nekoliko je država članica pokazalo zaostajanje u području slobode medija. U tom kontekstu, EGSO traži dodatna financijska sredstva radi pružanja potpore promicanju slobode izražavanja i raznolikog i pluralističkog medijskog okruženja te promicanja visokokvalitetnih medijskih standarda u pogledu sadržaja i programa medijske pismenosti kako bi se omogućilo da građani kritički rasuđuju o medijima. |
3. Posebne napomene
3.1. Autorsko pravo u digitalno doba
3.1.1. |
Studija OECD-a iz 2015. o „autorskom pravu u digitalno doba” potvrđuje da se vode intenzivne pravne i javne rasprave o načinima i sredstvima za prilagodbu nacionalnih okvira o autorskom pravu internetskoj revoluciji.
Glavna pitanja o kojima se raspravlja jesu sljedeća: (a) opseg autorskog prava; (b) djela siročadi; (c) izuzeća i ograničenja u pogledu autorskog prava; (d) registracija autorskog prava; (e) ostvarivanje autorskog prava. |
3.1.2. |
EGSO bi želio stati u obranu novog srodnog autorskog prava za izdavače u pogledu digitalne uporabe njihovih informativnih publikacija kako je predloženo u članku 11. Prijedloga direktive o autorskim pravima na jedinstvenom digitalnom tržištu, zaštite sadržaja internetskim uslugama kako je predloženo u članku 13., mehanizma za prilagodbu ugovora (članak 15.) i mehanizma rješavanja sporova (članak 16.). |
3.2. |
Žestoka konkurencija na međunarodnoj razini koja bi trebala rezultirati jasnom strategijom EU-a za KKI kako za politike u području jedinstvenog tržišta tako i za one izvan njega (međunarodni program za kulturu, kulturna diplomacija, trgovinska politika). |
3.2.1. |
Američka poduzeća kao što su Apple, s programom iTunes, koji je od 2010. najveća internetska trgovina glazbe na svijetu, Netflix, sa 130 milijuna pretplatnika u 2017. godini, i YouTube, s 1 300 000 mjesečnih korisnika i više od 5 milijardi pregleda videa svakog dana, imaju dominantan položaj u području internetskih platformi. |
3.2.2. |
U filmskoj industriji, na primjer, prema informativnom dokumentu Unesco-a (6)„na produkcije i koprodukcije iz SAD-a otpada 90 % filmova s najvišom gledanošću u kinima te godine [2012.]” s posve prirodnim posljedicama: „postoji jasna i gotovo neupitna prevlast engleskog jezika”. |
3.2.3 |
U posljednje vrijeme provode se velika spajanja u SAD-u, što potvrđuje da se u području proizvodnje, distribucije i potrošnje audiovizualnog sadržaja događaju znatne promjene. Kakav će biti utjecaj tih velikih promjena u SAD-u na audiovizualni sektor EU-a, koji je i dalje rascjepkan, koji se u manjoj mjeri financira javnim sredstvima i koji ima stalno nisku razinu prekogranične difuzije zbog ograničenog proračuna i jezičnih prepreka? Neovisna studija s kvantitativnim i kvalitativnim podacima bit će od velike pomoći.
Druge velike države kao što su Kina, Japan, Indija i Kanada uvele su učinkovite i dugoročne poticajne politike kojima se iznutra i izvana podupiru resursi koji su dio njihove „meke sile”; EU bi trebao učiniti isto. |
3.3. Diversifikacija i modernizacija poslovnih modela
3.3.1. |
Trebalo bi poticati da se inovativni poslovni modeli za industrije u EU-u koje se intenzivno koriste autorskim pravima razvijaju u tri smjera:
|
3.3.2. |
„učinak prelijevanja” između KKI-ja i nekoliko gospodarskih sektora koji integriraju „kulturnu i kreativnu komponentu” dokazan je u brojnim studijama. Na sučelju između KKI-ja i digitalnih tehnologija nalazi se snažan izvor napretka i postupnih inovacija. |
3.3.3. |
Naravno, određene kulturne aktivnosti, koje imaju koristi od javnog ili privatnog financiranja, ne smiju se oslanjati isključivo na ostvarivanje dobiti. Novi program trebao bi obuhvatiti i aktivnosti „koje nisu usmjerene na tržište”. |
3.4. Pristup financiranju
3.4.1. |
Europski fond za strateška ulaganja pokrenuo je u lipnju 2016. novi instrument za jamstva kako bi se pogodovalo mikropoduzećima te MSP-ovima u KKI-ju kojima su zajmovi teško dostupni u njihovima zemljama. Za taj novi mehanizam planiran je početni iznos od 121 milijun EUR te se očekuje da će se njime omogućiti 600 milijuna EUR u zajmovima i ostalim financijskim proizvodima. |
3.4.2. |
Nakon sporog početka devet država članica – Španjolska, Francuska, Rumunjska, Belgija, Češka Republika, Finska, Italija, Luksemburg i Ujedinjena Kraljevina – potpisalo je sporazume s Europskim investicijskim fondom (EIF) za globalni kapacitet za moguće zajmove u vrijednosti od više od 300 milijuna EUR. Europski investicijski fond odlučio je 2017. dodati još 70 milijuna EUR. Prema izvješću EIF-a o korištenju jamstva u okviru Instrumenta za konvergenciju i konkurentnost (ožujak 2018. godine), taj je instrument iskoristilo 418 aktera u području kulture i kreativnosti u obliku zajmova u vrijednosti od ukupno 76 milijuna EUR, što znači da je zajam po subjektu u prosjeku iznosio 182 000 EUR. |
3.4.3. |
EGSO snažno potiče nadležna tijela na nacionalnoj i regionalnoj razini, u urbanim i ruralnim područjima, da promiču taj posebni instrument kako bi se poticao rast KKI-ja i privukla ulaganja i nova poduzeća u te sektore. U njihovoj je odgovornosti izbjegavanje rastućeg jaza između „pametnih gradova” u kojima je KKI izrazito koncentriran (7) i ruralnih područja. |
3.5. Socijalna pitanja
3.5.1. |
Podaci dostupni u nekim državama članicama ukazuju na nepravedne i nezadovoljavajuće socijalne radne uvjete: neplaćene sate, redovit prekovremeni rad, ugovore na određeno vrijeme, neželjeno skraćeno radno vrijeme, loše zdravstvene i sigurnosne uvjete, nedovoljno ulaganje u osposobljavanje, rodne razlike (8), nedostatak etničke raznolikosti, spolno uznemiravanje, niske razine socijalne zaštite, nedovoljnu mobilnost zbog dvostrukog oporezivanja i otežani pristup vizama za građane trećih zemalja.
Neke države članice uvele su socijalne zahtjeve koje KKI mora ispuniti za pristupanje financijskim sredstvima EU-a, čime se podupire europski socijalni model u skladu s ulogom koje bi javno financiranje moglo imati. |
3.5.2. |
Trebalo bi poticati socijalni dijalog na nacionalnoj razini kako bi se pronašla odgovarajuća rješenja za poboljšanje stanja. Na razini EU-a nužno je više neovisnih istraživanja o radnim uvjetima u KKI-ju kako bi se potaknulo donošenje obnovljenih politika. Nedavna istraživanja pokazuju, na primjer, da bi kriterij „zanimanja” mogao bi biti učinkovitiji od kriterija „sektora”, jer se samo 30,7 % „kreativnih” radnih mjesta nalazi unutar sektora KKI-ja (9)! |
3.5.3.
Regionalni klasteri imaju ključnu ulogu u promicanju novih modela suradnje i prekograničnih partnerstava. Novim programom treba poticati stvaranje novih regionalnih klastera i mreža za KKI, kao i plodnih partnerstava između postojećih klastera i mreža (Emilija–Romagna, Hamburg, Milano itd.) koja može potaknuti širenje i najbolje prakse.
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL C 13, 15.1.2016., str. 83., NAT/738 (SL L 440,,6.12.2018., str. 22.), SOC/590 (SL L 62, 15.2.2019., str.148.).
(2) Temeljne industrije koje se intenzivno koriste autorskim pravima obuhvaćaju devet sektora: tisak i književnost, glazbu, operu i kazališnu produkciju, film i video, fotografiju, softver i bazu podataka, vizualnu umjetnost i grafički dizajn, oglašavanje i umjetnost, društva za kolektivno ostvarivanje autorskih prava.
(3) „Ususret Strategiji EU-a za međunarodne kulturne odnose”, JOIN (20160) 29 final.
(4) Citirano iz dokumenta za raspravu bugarskog predsjedništva: The way ahead: long term vision for the contribution of culture to the EU after 2020 („Daljnji koraci: dugoročna vizija doprinosa kulture EU-u nakon 2020.”), 27. travnja 2018.
(5) Vidjeti točku 4.6. mišljenja EGSO-a SL C 13, 15.1.2016., str. 83.
(6) Diversity and the film industry: An analysis of the 2014 UIS Survey on Feature Film Statistics („Raznolikost i filmska industrija: analiza istraživanja UIS-a iz 2014. o statistici u pogledu igranih filmova”), ožujak 2016.
(7) 64 % kreativnih radnih mjesta nalazi se u urbanim područjima, J. Vlegels, W. Ysebaert Creativiet, diversiteit en werkomstandigheden: eien analyse van de drieand van culturele en creative arbeid in België, Sociologos 39, str. 241.
(8) Vidjeti Okvir za djelovanje u pogledu ravnopravnosti spolova Odbora za socijalni dijalog u audiovizualnom sektoru.
(9) J. Vlegels, W. Ysebaert, Sociologos 39, str. 210-241.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/94 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o minimalnim zahtjevima za ponovnu uporabu vode (klizni program)
(COM(2018) 337 final)
(2019/C 110/18)
Izvjestitelj: |
Mindaugas MACIULEVIČIUS |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 2.7.2018. Vijeće, 26.6.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
Odluka Predsjedništva: |
19.9.2017. |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i zaštitu okoliša |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
140/1/0 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Ovo je pravovremena i veoma pozitivna inicijativa Europske komisije. Predloženom Uredbom znatno će se potaknuti razvoj sigurnih, dodatnih vodnih resursa za poljoprivredno navodnjavanje – vode koju je moguće preraditi kako bi bila sigurna za upotrebu u poljoprivredi te kako bi, prema potrebi, zadržala vrijedan sadržaj korisnih hranjivih tvari, kao i odgovarajućih organskih tvari koje obogaćuju tlo. |
1.2. |
Dodana vrijednost takve odredbe prvenstveno se sastoji u tome da će se rasteretiti zalihe pitke vode, a ujedno će se potaknuti javna i privatna ulaganja u stvaranje dodatnih vodnih resursa. Ta zasebna i namjenska infrastruktura za pročišćavanje i opskrbu u poljoprivredi bit će dodatak postojećim izvorima i infrastrukturi za opskrbu koji predstavljaju osnovne usluge u nadležnosti državnih, općinskih ili privatnih subjekata, ovisno o državi članici. |
1.3. |
EGSO podržava predloženu Uredbu jer ona predstavlja koristan dodatak u ostvarivanju namjera iz Okvirne direktive o vodama te doprinos Paketu za kružno gospodarstvo. Njome će se pridonijeti održivijoj uporabi postojećih vodnih resursa i povećati povjerenje potrošača u sigurnost obuhvaćenih poljoprivrednih proizvoda. |
1.4. |
Trenutačno potrošači nisu svjesni različitih standarda u pogledu ponovne uporabe vode koji postoje među državama članicama, a mnogi nisu svjesni da pročišćena voda ima široku primjenu u navodnjavanju. S obzirom na to da se Uredbom osigurava dosljedan pristup utemeljen na čvrstim znanstvenim dokazima, možemo je smatrati nužnom temeljnom sastavnicom politike sigurnosti hrane. |
1.5. |
Unatoč dojmu koji ostavlja opći naslov Uredbe, stvarni sadržaj prijedloga snažno je usmjeren na ponovnu uporabu komunalnih otpadnih voda u svrhe navodnjavanja. Preporučuje se da se toj usmjerenosti prida veća važnost kako bi se smanjila zabrinutost u pogledu toga da se zanemaruju prilike za ponovnu uporabu voda u industriji i domaćinstvu, što je navedeno i u obrazloženju Uredbe. |
1.6. |
Iako potencijal ponovne uporabe vode za punjenje vodonosnika nije predmet Uredbe, svejedno je od interesa, pa treba provesti daljnje tehničke analize radi rješavanja složenih problema utvrđenih u procjeni učinka. |
1.7. |
Da bi se Uredbom postigao najveći željeni učinak, Odbor snažno preporučuje da se u svim državama članicama provodi djelotvorna kontrola nad vodnim resursima te da se primjenjuje sustav aktivne odgovornosti i provedbe. Posebno treba dosljednije provoditi zabranu nezakonitog crpljenja vode. |
1.8. |
Postoje dobri ekonomski razlozi za kapitalna ulaganja u uvođenje infrastrukture za ponovnu uporabu vode. Pritom bi se izgradnja takve infrastrukture podupirala sredstvima strukturnih fondova, u prvom redu Fonda za ruralni razvoj i Kohezijskog fonda. |
1.9. |
Iako se očekuje da uvoz iz trećih zemalja neće utjecati na konkurentnost, EGSO odlučno poziva Komisiju da razvoj standarda na razini Europske unije iskoristi kao priliku za to da u suradnji s Europskom agencijom za sigurnost hrane učvrsti svoju poziciju u okviru rasprava o utvrđivanju međunarodnih standarda o ponovnoj uporabi vode kojima bi trebao podlijegati i uvoz iz trećih zemalja. EGSO se u više navrata zalagao za dosljednost međunarodnih poljoprivrednih standarda, a ovom se Uredbom može uspostaviti globalna referentna vrijednost za ponovnu uporabu vode (1). |
2. Uvod
2.1. |
Zbog klimatskih promjena i povećane potražnje mnogi dijelovi Europske unije već se suočavaju s problemom opskrbe vodom (2), pri čemu nestašica vode i problemi u pogledu kvalitete već zahvaćaju trećinu područja Europske unije tijekom cijele godine (3). Ti su problemi već isticani u prethodnim mišljenjima Odbora, u kojima se pozivalo na veća ulaganja u pročišćavanje otpadnih voda za ponovnu uporabu i naglašavalo da se cilj zatvaranja hidrološkog ciklusa više ne doima nedostižnim (4). Velik dio vodnih resursa koristi se za navodnjavanje u poljoprivredi, osobito u južnim državama članicama, u kojima poljoprivredni proizvodi znatno pridonose gospodarstvu. Uredbom se ne namjerava proširiti područje koje se već navodnjava, nego se želi postići sigurnija i učinkovitija uporaba postojećih vodnih resursa. |
2.2. |
Održavanje povjerenja potrošača u opskrbu hranom i regulatorni sustav i sustav inspekcija kojima se jamči sigurnost te opskrbe jest, naravno, jedan od najvažnijih prioriteta Europske unije. Uredbom će se povećati sigurnost u tom području, u kojemu se standardi među državama članicama trenutačno znatno razlikuju. Uredbom bi se količina vode dostupne za navodnjavanje mogla povećati za 4,9 milijardi m3 godišnje, uz smanjenje problema opskrbe vodom za ukupno više od 5 %. Time bi se zajamčila sigurnost pročišćene vode i osigurala visoka razina zaštite zdravlja ljudi i životinja te zaštite okoliša. |
2.3. |
Može se smatrati da će se ovom Uredbom osnažiti kružno gospodarstvo, povećati sigurnost opskrbe hranom Europske unije te pridonijeti javnom zdravlju. Njome se izravno rješava pitanje potrebe za uspostavljanjem usklađenih minimalnih zahtjeva za kvalitetu pročišćene vode, koja se velikom većinom koristi u poljoprivredi. Veća javna transparentnost osigurava se zahtjevima u pogledu pružanja relevantnih i ažuriranih informacija o ponovnoj uporabi vode na internetu. Nadalje, predloženom Uredbom pridonosi se provedbi ciljeva održivog razvoja na razini EU-a, osobito šestog cilja (čista voda i odvodnja). Njome se nadopunjuje prijedlog Komisije o novoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici jer se pridonosi boljem upravljanju vodama u poljoprivredi, a poljoprivrednicima se omogućuje pristup održivijoj opskrbi vodom. |
2.4. |
Treba napomenuti da je Uredba predstavljena u sklopu kliznog programa, a dugoročno gledano namjera je razmatrati ostala područja ponovne uporabe vode. Međutim, Uredba ima vrlo uzak fokus jer je usredotočena gotovo isključivo na preradu već pročišćenih komunalnih otpadnih voda radi omogućivanja njihove uporabe u raznim tipovima poljoprivrednog navodnjavanja. Ponovna uporaba otpadnih voda u domaćinstvu i industriji nije obuhvaćena područjem primjene Prijedloga uredbe, no u određenoj je mjeri već obuhvaćena, primjerice, Direktivom o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, koja je trenutačno u postupku revizije (5). |
3. Sažetak Prijedloga uredbe Komisije
3.1. |
Predložena Uredba dio je integriranog pristupa upravljanju vodnim resursima usmjerenog na rješavanje ozbiljnog i sve većeg problema opskrbe vodom u cijeloj Europskoj uniji. Pročišćena voda iz postrojenja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda može pridonijeti uštedi i učinkovitijoj uporabi, ali i predstavljati pouzdani alternativni izvor opskrbe. |
3.2. |
Ponovna uporaba vode općenito ima manji utjecaj na okoliš od ostalih alternativnih mogućnosti opskrbe vodom i može ponuditi niz koristi za okoliš, gospodarstvo i društvo. Uredba se usredotočuje na ponovnu uporabu vode za poljoprivredno navodnjavanje, na koje trenutačno otpada otprilike jedna četvrtina ukupno zahvaćene slatke vode u EU-u. |
3.3. |
Osim na države članice, Uredba će se izravno primjenjivati i na poslovne subjekte, što bi moglo potaknuti razvoj i primjenu tehnologije zaštite okoliša. Prijedlogom se uspostavljaju minimalni zahtjevi za kvalitetu i praćenje pročišćene vode, uvode ključne zadaće upravljanja rizicima te nudi usklađen pristup ponovnoj uporabi vode za navodnjavanje u cijelom EU-u. Konkretno, Uredbom se uspostavlja sljedeće: |
3.3.1. |
minimalni zahtjevi za kvalitetu i praćenje pročišćene vode kojima su obuhvaćeni mikrobiološki elementi (na primjer razine bakterije E. coli) te zahtjevi za rutinsko i validacijsko praćenje. Tim će se zahtjevima jamčiti da pročišćena voda proizvedena u skladu s predloženom Uredbom bude sigurna za navodnjavanje; |
3.3.2. |
ključne zadaće upravljanja rizikom kojima se dodaje još jedan sloj zaštite na postojeće minimalne zahtjeve, odnosno utvrđivanje svih dodatnih opasnosti koje je potrebno otkloniti kako bi ponovna uporaba vode bila sigurna. To ponajprije znači da operator postrojenja za obnovu mora sastaviti Plan upravljanja rizicima za ponovnu uporabu vode kako bi od nadležnih tijela dobio dozvolu koja će se preispitati barem svakih pet godina; |
3.3.3. |
povećana transparentnost. U skladu s novim pravilima o transparentnosti potrebno je da informacije o praksama ponovne uporabe vode budu javno dostupne na internetu i predstavljene na razumljiv način. Za utvrđivanje detaljnih pravila u pogledu formata i predstavljanja informacija koje se moraju pružiti bit će potreban provedbeni akt. |
3.4. |
Predviđeno je da države članice razviju skupove podataka koji će sadržavati informacije o ponovnoj uporabi vode, pri čemu bi im podršku pružala Europska agencija za okoliš, koja će redovito sastavljati pregled provedbe Uredbe na razini Unije. Prva evaluacija trebala bi se provesti šest godina nakon stupanja na snagu Uredbe. |
3.5. |
Potrebno je napomenuti da se predloženom Uredbom od država članica ne zahtijeva da provode pročišćavanje komunalnih otpadnih voda u svrhu navodnjavanja. Primarna svrha Uredbe jest stvaranje povjerenja kod širokog spektra dionika – tijela nadležnih za vode, poljoprivrednika, ulagača i potrošača – u to da se na opskrbu vodom za potrebe navodnjavanja dosljedno primjenjuju najviši standardi sigurnosti. To će biti znatan napredak u usporedbi s postojećom praksom. |
3.6. |
I procjena učinka i popratna istraživačka dokumentacija sadrže detaljnu analizu tehničkih pitanja, osobito u pogledu otkrivanja, sigurnosnih standarda i graničnih vrijednosti. |
4. Opće napomene
4.1. |
Odbor svakako podržava Uredbu jer ona doprinosi ublažavanju posljedica klimatskih promjena te predstavlja koristan dodatak provedbi Okvirne direktive o vodama i kružnom gospodarstvu općenito. Ističemo pozitivne primjere opsežne ponovne uporabe vode u kombinaciji s poljoprivrednom proizvodnjom, osobito na Cipru i u Izraelu, gdje se trenutačno ponovno upotrebljava gotovo 90 % pročišćenih komunalnih otpadnih voda. EGSO se pita nije li u Uredbi o ponovnoj uporabi vode također trebalo razmotriti pitanje proizvodnje topline iz vode prije prijenosa vode u postrojenje za pročišćavanje. U obiteljskim kućama, višestambenim zgradama, bazenima i hotelima trebalo bi instalirati odgovarajuću opremu. |
4.2. |
U predloženoj Uredbi prepoznaje se da prednosti treba davati uštedi vode i mjerama učinkovitosti u hijerarhiji upravljanja vodnim resursima. Opcija dobrovoljne ponovne uporabe bit će odabrana samo u slučajevima kada je prikladna, sigurna i isplativa. Ponovnu uporabu vode za navodnjavanje moguće je znatno povećati, osobito u nekim južnim državama članicama EU-a, gdje su stope ponovne uporabe skromne; na primjer, stopa ponove uporabe u Italiji i Grčkoj iznosi samo 5 %, a u Španjolskoj 12 %, ali ohrabrujuće je to što se ponovna uporaba vode postojano povećava. |
4.3. |
Odbor napominje da je svrha Uredbe uvođenje jedinstvenog pristupa standardima kvalitete za vodu za ponovnu uporabu koji trenutačno ne postoji. Potrošači općenito nisu svjesni velikih razlika među državama članicama u pogledu kvalitete vode koja se ponovno upotrebljava za navodnjavanje. Jedinstvenim minimalnim standardom potaknut će se prihvaćenost i ulaganja te pružiti veća sigurnosti u pogledu zdravlja potrošača. |
4.4. |
Odbor također napominje da su uvedene odredbe u vezi s patogenima, kontaminantima koji izazivaju novu zabrinutost, nusproizvodima dezinfekcije te antimikrobnom otpornošću (Prilog 2.), i to na temelju tehničkog izvješća „Znanost za politiku” Zajedničkog istraživačkog centra, u kojem se detaljno istražuje upravljanje rizicima za zdravlje i okoliš kod poljoprivrednog navodnjavanja (6). Time bi se trebala zajamčiti zaštita tla, podzemnih voda, vode za piće i prehrambenih proizvoda na razini pojedinačnih projekta. |
4.5. |
Postoji mnogo situacija u kojima je komercijalna vrijednost konvencionalnih izvora vode podcijenjena i ne odražava troškove povezane s okolišem i resursima. Također i dalje postoji znatan problem nezakonitog crpljenja vode iz rijeka i kroz privatne bušotine. Da bi se Uredbom postigao najveći željeni učinak, u svim državama članicama potrebno je provoditi djelotvornu kontrolu nad vodnim resursima te primjenjivati sustav aktivne odgovornosti i provedbe. |
4.6. |
Predloženom Uredbom uvodi se definirani postupak odobravanja projekata ponovne uporabe vode. Time bi se trebalo pridonijeti jasnoj raspodjeli odgovornosti među različitim sudionicima ciklusa ponovne uporabe vode. |
4.7. |
Odbor prepoznaje da iz Uredbe proizlazi dragocjena mogućnost koja se sastoji od pružanja poticaja za to da se postrojenja za pročišćavanje vode za ponovnu uporabu prilagođavaju ili projektiraju tako da omogućuju „fertigaciju”. Pritom se u pročišćenoj vodi, uz poštovanje sigurnosnih aspekata, zadržavaju vodotopiva gnojiva kao što su dušik i fosfor te korisne organske tvari koje obogaćuju tlo, a koje prilikom uporabe u kućanstvu i industriji ulaze u hidrološki ciklus. Te dodatne koristi smatraju se sekundarnima u odnosu na primarnu korist osiguravanja novih vodnih resursa pomoću ponovne uporabe. |
5. Posebne napomene
5.1. |
Važno je napomenuti da se izraz „ponovna uporaba vode” odnosi na uporabu vode koja se proizvodi od (primarno komunalnih) otpadnih voda i koja nakon pročišćavanja postiže kvalitetu prikladnu svojoj namjeni. |
5.2. |
Uredba je ponajprije usredotočena na jamčenje kvalitete i sigurnosti ponovne uporabe vode iz postrojenja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda. Regulacija vode za piće ili izravne mjere učinkovitoga korištenja vode nisu predmet Uredbe. Međutim, Odbor napominje da se učinkovitim pročišćavanjem otpadnih voda i njihovom ponovnom uporabom postižu znatne koristi za okoliš u usporedbi s drugim opcijama. Na primjer, procjenjuje se da je suša 2017. godine talijanskom poljoprivrednom sektoru nanijela gubitak od 2 milijarde EUR, a zbog ekstremnih vremenskih uvjeta u mnogim državama članicama u ljetnim mjesecima 2018. godine šteta za cijeli EU bit će vjerojatno još veća. Međutim, ponovnom uporabom vode moglo bi se zadovoljiti procijenjenih 47 % ukupnih potreba za navodnjavanjem u Italiji, no trenutačno je ponovna uporaba vode vrlo ograničena. |
5.3. |
Iako je potencijal za ponovnu uporabu pročišćene vode u navodnjavanju u poljoprivredi pretežno prisutan u južnim državama članicama, korist od tehničkog i operativnog poticaja koji proizlazi iz Uredbe u budućnosti će se osjetiti u cijeloj Europskoj uniji. |
5.4. |
Odgovornost za jamčenje standarda sigurnosti hrane, koje uglavnom uspostavlja EU pozivajući se na Uredbu o općim propisima o hrani, u nadležnosti je država članica, kao što je i primjereno. Predloženom Uredbom zajamčit će se da u slučajevima gdje se voda ponovno upotrebljava za navodnjavanje usjeva najvažniji aspekt bude sigurnost potrošača. Poljoprivredni uvozi iz trećih zemalja podliježu obvezi usklađivanja sa zakonima o sigurnosti hrane EU-a, iako trenutačno nema posebnih zahtjeva u pogledu prakse navodnjavanja u trećim zemljama. Tvrdi se da bi zajednički standardi EU-a mogli poslužiti kao predložak za treće zemlje, osobito za naše bilateralne trgovinske partnere, iako će o tome tek trebati pregovarati na međunarodnoj razini. Nepročišćene i pročišćene otpadne vode već se uvelike upotrebljavaju diljem svijeta, pored ostalog i u mnogim zemljama iz kojih EU uvozi poljoprivredne proizvode. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenje EGSO-a o ulozi poljoprivrede u trgovinskim pregovorima, točka 4.3 (SL C 173, 31.5.2017., str. 20.).
(2) Do problema opskrbe vodom dolazi kad potražnja vode premaši količinu koja je dostupna tijekom određenog razdoblja ili kada je uporaba vode ograničena zbog loše kvalitete.
(3) COM(2012) 672 final
(4) Mišljenje EGSO-a „Plan za očuvanje voda u Europi”, SL C 327, 12.11.2013., str. 93.
(5) Direktiva Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL L 135, 30.5.1991., str. 40.).
(6) Publikacija JRC-a Towards a legal instrument on water reuse at EU level („Ususret pravnom instrumentu za ponovnu uporabu vode na razini EU-a”).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/99 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju obveza izvješćivanja u području politike o okolišu te o izmjeni direktiva 86/278/EEZ, 2002/49/EZ, 2004/35/EZ, 2007/2/EZ, 2009/147/EZ i 2010/63/EU, uredbi (EZ) br. 166/2006 i (EU) br. 995/2010 te uredbi Vijeća (EZ) br. 338/97 i (EZ) br. 2173/2005
(COM(2018) 381 final – 2018/0205 (COD))
(2019/C 110/19)
Izvjestitelj: |
Vladimír NOVOTNÝ (CZ-I) |
Zahtjev za savjetovanje |
Europski parlament, 11.6.2018. Vijeće, 22.6.2018. |
Pravni temelj |
članak 114., članak 192. stavak 1., članak 207. i članak 304. UFEU-a |
Odluka Predsjedništva |
17.4.2018. (u očekivanju zahtjeva za savjetovanje) |
Nadležna stručna skupina |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i okoliš |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini |
5.10.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br. |
359 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani) |
208/1/2 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Europske komisije za usklađivanje obveza izvješćivanja u području politike o okolišu i očekuje da će se njime povećati transparentnost izvješća i njihove izrade, pružiti empirijska podloga za procjenu učinkovitosti politika o okolišu, pojednostavniti postupci te smanjiti administrativno opterećenje Komisije i država članica. |
1.2. |
EGSO u cijelosti podupire novi pristup Europske komisije izvješćivanju o okolišu, koji se temelji na dubinskoj modernizaciji postupaka za prikupljanje podataka, izvješćivanja i naknadne procjene učinka na okoliš s pomoću sustava INSPIRE i Copernicus te na prijenosu podataka u stvarnom vremenu i njihovoj elektroničkoj obradi. EGSO smatra kako je prijedlog Komisije u skladu s pristupom bolje regulative i programom REFIT. |
1.3. |
EGSO preporučuje uporabu središnje baze podataka Europske agencije za okoliš (EEA) za povezivanje podataka i informacija o okolišu s geografskim, gospodarskim i socijalnim podatcima te za njihovo cjelovito tumačenje. |
1.4. |
EGSO ponovno ističe potrebu da se organizacije civilnog društva u državama članicama uključe u izradu izvješća o okolišu i raspravu o njima. |
1.5. |
EGSO smatra da prilagodba promjenama specifičnih uvjeta za izvješćivanje o okolišu, uz održavanje visoke kvalitete podataka i izvješća o okolišu, bolje funkcionira od strogog jedinstvenog univerzalnog pristupa. |
1.6. |
EGSO je uvjeren da će se ažuriranjem izvješćivanja o okolišu i naknadnom obradom i procjenom podataka o okolišu uvelike pridonijeti postizanju ciljeva Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Aarhuška konvencija). |
1.7. |
EGSO poziva vlade država članica EU-a, njihova tijela i agencije, Europsku komisiju i Europsku agenciju za zaštitu okoliša da pojačaju napore koje ulažu za poboljšanje dostupnosti, jasnoće i informativne vrijednosti izvješća o okolišu i informacija za velik dio civilnog društva i njegovih organizacija u tim pitanjima. |
1.8. |
EGSO preporučuje da se ubuduće pravna stečevina Unije u području prikupljanja podataka, informiranja i izvješćivanja o okolišu redovito ocjenjuje i preispituje kako bi se smanjio vremenski razmak između prikupljanja, obrade i objavljivanja podataka te povećala njihova dostupnost, transparentnost i jasnoća. |
1.9. |
EGSO poziva organizacije za zaštitu okoliša da aktivnije podupiru javnu svijest o stanju okoliša u svojim zemljama ili regijama. EGSO poziva Komisiju da te aktivnosti potiče i financira. |
2. Dokument Komisije
2.1. |
Godine 2017. Komisija je objavila sveobuhvatnu evaluaciju u okviru provjere prikladnosti izvješćivanja o okolišu. Tom je evaluacijom bila obuhvaćena 181 obveza izvješćivanja utvrđena u 58 zakonodavnih akata EU-a o okolišu. |
2.2. |
Ta je međusektorska i sveobuhvatna analiza obveza izvješćivanja (1) provedena kako bi se povećala transparentnost, pružila empirijska podloga za buduće evaluacije te pojednostavnilo i smanjilo administrativno opterećenje za države članice i Komisiju. |
2.3. |
Pojedinačna ocjena dotičnih zakonskih akata pokazala je da postoji prostor za poboljšanje izvješćivanja u sljedećim zakonskim aktima:
U tijeku je postupak usklađivanja postojećih prijedloga Europske komisije o pitkoj vodi, postojanim organskim onečišćujućim tvarima, ponovnoj uporabi otpadnih voda i plastičnim proizvodima za jednokratnu uporabu, podnesenih 2018. |
2.4. |
Na temelju te evaluacije izrađeni su prijedlog usklađivanja pojedinih zakonskih akata o izvješćima o okolišu i detaljni plan provedbe predloženih izmjena. |
2.5. |
Cilj je prijedloga optimizirati postojeće obveze u vezi s izvješćivanjem, transparentnošću i praćenjem provedbe kako je utvrđeno u pravu EU-a, uz istodobno poštovanje načela nužnosti, supsidijarnosti i proporcionalnosti. Prijedlogom se također nastoje uskladiti zahtjevi relevantnog zakonodavstva i poboljšati empirijska podloga za provedbu politike EU-a. |
2.6. |
U prijedlog su uključene mjere za poboljšanje transparentnosti i supsidijarnosti (u osam zakonskih akata), pojednostavljenje ili isključivanje obveza izvješćivanja (u sedam zakonskih akata), usklađivanje rokova za izvješćivanje (u trima zakonskim aktima), pojednostavljivanje pregleda na razini cijelog EU-a i pojašnjenje uloge institucija EU-a (u osam zakonskih akata) te pripremu za buduće evaluacije (u pet zakonskih akata). |
2.7. |
Prijedlogom se pomaže osigurati da javnost ima pristup jasnim informacijama o okolišu na nacionalnoj razini. Stoga će pridonijeti tome da javnost ima uvid u ono što se događa u području okoliša u Europi kao cjelini te će pomoći nacionalnim javnim tijelima u rješavanju prekograničnih problema. Prijedlogom bi se trebalo i smanjiti opterećenje država članica, ojačati supsidijarnost te učiniti informacije o provedbi dostupnijim javnosti. |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO pozdravlja Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju obveza izvješćivanja o okolišu (19) kao ključni korak prema cjelokupnoj modernizaciji postupka izrade i podnošenja izvješća o okolišu. Njime se podupire korištenje sustava INSPIRE i Copernicus, elektroničkih alata za obradu podataka, prijenos podataka u stvarnom vremenu te, u pogledu komunikacije, prijelaz s formalnih pisanih izvješća na izgradnju dinamičnih središnjih baza podataka na razini Europske komisije i Europske agencije za okoliš. Nadovezujući se na stajalište Komisije i tekst Prijedloga uredbe EGSO primjećuje da se radi o isključivo postupovnim, a ne sadržajnim izmjenama u različitim pravnim dokumentima koji se odnose na odabir okolišnih pokazatelja, popis reguliranih tvari i njihove granične vrijednosti. |
3.2. |
EGSO smatra da će pojednostavljivanjem i usklađivanjem postupaka za izradu i podnošenje izvješća o okolišu ta izvješća postati učinkovitija i transparentnija. EGSO očekuje da će se prijedlogom smanjiti opterećenje i troškovi povezani sa zahtjevima za izvješćivanje kako je utvrđeno zakonodavstvom EU-a području okoliša i znatno smanjiti vremenski razmak između prikupljanja i objavljivanja podataka. |
3.3. |
EESC smatra da treba povećati ne samo dostupnost izvješća, već i njihovu jasnoću te jasnoću informacija za veliki dio civilnog društva. Ponovno naglašava važnu ulogu civilnog društva ne samo kao korisnika informacija o okolišu već i kao aktivnog sudionika prikupljanja tih informacija i sastavljanja tih izvješća te rasprave o njima. U tom kontekstu EGSO ističe važnost procjene utjecaja na okoliš i sudjelovanje civilnog društva u raspravi o njoj. |
3.4. |
Prijedlog revizije brojnih postojećih zakonodavnih akata dio je Programa Komisije za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT (20)). EGSO je usvojio mišljenje o programu REFIT (21), u kojem je izrazio zabrinutost zbog nedostataka utvrđenih u procjenama učinaka na okoliš i naglasio potrebu za integriranom i uravnoteženom procjenom socijalne, gospodarske i ekološke dimenzije. |
3.5. |
U svom mišljenju o preispitivanju provedbe politike EU-a u području okoliša (22) EGSO je istaknuo važnost uključivanja civilnog društva u donošenje odluka i reviziju, a to se također odnosi na preispitivanje zakonodavstva o izvješćivanju o okolišu. |
3.6. |
U prijedlogu Europske komisije sadržana su unakrsna upućivanja na Direktivu 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (23) o javnom pristupu informacijama o okolišu i Direktivu 2007/2/EZ o prostornim informacijama te je osigurana usklađenost sa zahtjevima iz tih direktiva. EGSO je usvojio mišljenje NAT/716 – Pristup pravosuđu na nacionalnoj razini u pogledu mjera kojima se provodi zakonodavstvo EU-a u području okoliša (24), u kojem je istaknuo važnost Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Aarhuška konvencija). |
3.7. |
EGSO upozorava na činjenicu da, iako se prijedlog Europske komisije odnosi samo na izvješćivanje o okolišu kako je to propisano zakonodavstvom EU-a, znatan dio izvješćivanja o okolišu provodi se dobrovoljno na razini poduzeća, sindikata, gradova, općina, drugih organizacija i organizacija civilnog društva. |
3.7.1. |
Primjeri takvih dobrovoljnih aktivnosti, uključujući izvješća o okolišu, su: Globalna inicijativa za izvješćivanje (GRI) koja se provodi na razini poduzeća; izvješća trgovačkih udruženja, kao što je inicijativa „Responsible Care” (CEFIC) u kemijskoj industriji; i izvješća o korporativnoj društvenoj odgovornosti (CSR), u koja je često uključen element zaštite okoliša. |
3.7.2. |
Procjene učinka na okoliš i povezane informacije također se pružaju javnosti kao dio sustava upravljanja okolišem EMS i EMAS. |
3.7.3. |
Aktivna uloga organizacija civilnog društva u ispitivanju izvješća u tim kontekstima odavno je dokazala svoju vrijednost, povećavajući povjerenje civilnog društva s jedne strane i poduzeća s druge strane. Na lokalnoj i međunarodnoj razini postupci procjene učinka na okoliš primjenjuju se i u području informacija o okolišu. |
4. Posebne napomene
4.1. Poboljšanje transparentnosti i supsidijarnosti
EGSO smatra da se prijedlogom Europske komisije poboljšava transparentnost i omogućava lakši pristup javnosti informacijama o okolišu, uz očuvanje supsidijarnosti.
4.2. Pojednostavljivanje ili isključivanje obveza izvješćivanja
EGSO smatra da bi radi smanjenja administrativnog opterećenja bilo korisno pojednostaviti ili pronaći odgovarajuću zamjenu za postupak pružanja informacija temeljenih na tekstu i usredotočiti se na bolji pristup informacijama za javnost. EGSO poziva Europsku komisiju da uspostavi nekoliko glavnih zbirnih ekoloških pokazatelja koji bi bili razumljivi širokom krugu javnosti u državama članicama EU-a. To bi moglo olakšati zauzimanje stajališta o zaštiti okoliša u vlastitoj zemlji ili regiji i pokretanje inicijativa usmjerenih na pozitivne promjene.
4.3. Usklađivanje vremenskog rasporeda izvješćivanja
EGSO podupire racionalizaciju rokova za podnošenje karata buke i akcijskih planova sukladno Direktivi 2002/49/EZ (25), osiguravanje dovoljno vremena za javno savjetovanje i jačanje sudjelovanja civilnog društva prilikom preispitivanja ili revidiranja akcijskih planova. EGSO podržava slične postupke u drugim zakonskim aktima, pod uvjetom da ne dođe do smanjenja kvalitete i dostupnosti podataka i izvješća o okolišu.
4.4. Pojednostavnjenje pregleda na razini cijelog EU-a/pojašnjenje uloga institucija
Prema mišljenju EGSO-a treba pojasniti i dodatno utvrditi ulogu Komisije i Europske agencije za zaštitu okoliša u relevantnim postupcima izvješćivanja.
4.5. Priprema za buduće evaluacije
EGSO pozdravlja činjenicu da su evaluacijom koju je provela Europska komisija otkrivena brojna udvostručavanja zahtjeva, poveznice koje nedostaju i zahtjevi koji nisu ključni, kako u strukturi podataka i izvješćivanja tako i u zahtjevima za učestalost, kao i drugi nedostatci povezani s učinkovitošću tih zahtjeva. EGSO smatra da će se u budućnosti utvrditi i drugi nedostatci. Stoga preporuča redovitu provedbu evaluacije u pogledu funkcioniranja pravne stečevine u tom području. Komisija bi trebala provoditi evaluacije i zahtijevati od država članica da dostave informacije potrebne za te evaluacije. U svom mišljenju SC/045 o zakonodavstvu otpornom na promjene (26) u budućnosti, EGSO je iznio preporuke za daljnje korake u donošenju budućeg zakonodavstva.
4.6. Podatci u kontekstu
EGSO preporučuje da se središnje baze podataka Europske agencije za zaštitu okoliša izrade na takav način da su podatci i informacije o okolišu povezani s geografskim, gospodarskim i socijalnim podatcima kako bi ih se moglo tumačiti na sveobuhvatan i objektivan način. EGSO pozdravlja poteze Europske komisije u pogledu uvođenja bolje regulative radi smanjenja administrativnog opterećenja u vezi s revizijom obveza izvješćivanja u skladu s Uredbom (EZ) br. 166/2006 (Uredba o Europskom registru ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (E-PRTR)) o obvezama ograničene vrijednosti. Istodobno EGSO ukazuje na potrebu poštovanja načela povjerljivosti u pogledu određenih poslovnih tajni, iako to ne bi trebalo stvoriti prepreku za transparentnost i dostupnost izvješća i podataka o okolišu.
4.7. Nekoliko pojedinačnih promjena
EGSO smatra da bi predložene promjene trebale u budućnosti biti prilagođene specifičnostima pojedinih zakonskih odredbi kojima se utvrđuju zahtjevi za izvješćivanje o okolišu, a ne slijediti jedinstveni univerzalni pristupa. EGSO također podržava usklađivanje rokova za izvješćivanje iz Direktive 2009/147/EZ (Direktiva o pticama) i Direktive 92/43/EEZ (Direktiva o staništima).
4.8. Poticanje javnosti na aktivnosti u području zaštite okoliša.
EGSO poziva organizacije za zaštitu okoliša da aktivnije podupiru javnu svijest o stanju okoliša u svojim zemljama ili regijama. EGSO poziva Komisiju da te aktivnosti potiče i financira.
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SWD(2017) 230.
(2) SL L 189, 18.7.2002., str. 12.
(3) SWD(2016) 454.
(4) SL L 143, 30.4.2004., str. 56.
(5) SWD(2016) 121.
(6) SL L 108, 25.4.2007., str. 1.
(7) COM(2016) 478 i SWD(2016) 273.
(8) SL L 20, 26.1.2010., str. 7.
(9) SL L 206, 22.7.1992., str. 7.
(10) SWD(2016) 472 final.
(11) SL L 276, 20.10.2010., str. 3.
(12) COM(2017) 631 i SWD(2017) 353.
(13) SL L 33, 4.2.2006., str. 1.
(14) SWD(2017) 711.
(15) SL L 181, 4.7.1986., str. 6.
(16) SL L 295, 12.11.2010., str. 23.
(17) SL L 61, 3.3.1997., str. 1.
(18) SL L 347, 30.12.2005., str. 1.
(19) COM(2018) 381 final – 2018/0205 (COD).
(20) https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/evaluating-and-improving-existing-laws/refit-making-eu-law-simpler-and-less-costly_hr
(21) Mišljenje EGSO-a o programu REFIT (SL C 230, 14.7.2015., str. 66.).
(22) Mišljenje EGSO-a o pregledu aktivnosti u području okoliša (SL C 345, 13.10.2017., str. 114.).
(23) SL L 41, 14.2.2003., str. 26.
(24) Mišljenje EGSO-a o pristupu pravosuđu na nacionalnoj razini u vezi s mjerama provedbe zakonodavstva EU-a o okolišu (SL C 129, 11.4.2018., str. 65.).
(25) Direktiva 2007/2/EK
(26) Mišljenje EGSO-a „Zakonodavstvo održivo u budućnosti” (SL C 487, 28.12.2016., str. 51.).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/104 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 508/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
(COM(2018) 390 final – 2018/0210 (COD))
(2019/C 110/20)
Izvjestitelj: |
Brian CURTIS (UK-II) |
Zahtjev Vijeća za savjetovanje: |
12.7.2018. |
Zahtjev Europskog parlamenta za savjetovanje: |
2.7.2018. |
Pravni temelj: |
Članci 42, 43(2), 91(1), 100(2), 173(3), 175, 188, 192(1), 194(2), 304 i 349 UFEU-a |
|
|
Odluka Predsjedništva Odbora: |
22.5.2018. (u očekivanju zahtjeva za savjetovanje) |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i okoliš |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
214/1/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Komisije koji državama članicama osigurava fleksibilniji sustav u skladu s njihovim strateškim prioritetima te nastoji podržati održiv poslovni model za ribare i održati konkurentnost sektora ribarstva. EGSO posebice traži brzo odobrenje, pristupačniji mehanizam financiranja te razmjerniji i usklađeniji sustav sankcija. Organizirano civilno društvo i regionalne platforme dionika trebali bi biti uključeni u svaku fazu postupka, od izrade nacionalnih planova do provedbe i konačne procjene. |
1.2. |
EGSO smatra da bi sadašnji proračun za Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR) trebalo održati (6,4 milijarde EUR). To je ključno za postizanje radikalnih promjena i poboljšanja koje Europska unija zahtijeva da se provedu u sektoru ribarstva. Valja posebice napomenuti da sadašnji EFPR iznosi 0,6 % VFO-a za razdoblje 2014.–2020., što znači da bi svako smanjenje njegovih sredstava imalo zanemariv učinak na ukupni proračun EU-a, ali bi moglo imati pogubne posljedice po brojne obalne regije. |
1.3. |
EGSO napominje da se prijedlog Komisije ne temelji na detaljnoj procjeni društveno-gospodarskog učinka. Taj nedostatak dodatno pogoršava činjenica da se sektor ribarstva nalazi u krizi već više od 20 godina. Odbor stoga traži hitno uključivanje Europske komisije (posebice Glavne uprave za zapošljavanje) i pokretanje sektorskog socijalnog dijaloga kako bi se utvrdile najprikladnije mjere za ublažavanje društveno-gospodarskih učinaka. |
1.4. |
EGSO ističe da akvakultura i plavo gospodarstvo nisu ni približno ublažili gubitak poduzeća i radnih mjesta. Odbor potiče Komisiju i države članice da uspostave pojednostavljeni mehanizam za nove projekte u području akvakulture i modernizaciju postojećih projekata. |
1.5. |
U okviru novog EFPR-a, prednost bi se trebala dati socijalnoj dimenziji radi jačanja i financiranja mjera za promicanje i podržavanje socijalnog dijaloga, sigurnosti, radnih uvjeta i izgradnju kapaciteta, kako bi se povećale sposobnosti radnika i „generacijska obnova”. |
1.6. |
Odbor potiče Europsku komisiju i države članice da poduzmu snažnije mjere osiguravanjem provođenja obveze o potpunoj sljedivosti uvezene robe, vodeći računa o nezakonitom, neprijavljenom i nereguliranom ribolovu te zdravstvenoj ispravnosti hrane. Borba protiv svih oblika ropstva i izrabljivanja, bilo na plovilu ili tijekom obrade na kopnu trebao bi biti temelj nove globalne strategije EU-a za ribarstvo i upravljanje oceanima. |
1.7. |
EGSO predlaže da se financira kupovina novih brodova koji bi zamijenili stare, pod uvjetom da dotična flota nema prekomjerne kapacitete i da se ciljane vrste love u skladu s razinama najvišeg održivog prinosa. Ta bi mjera trebala uključivati korištenje održivijih i učinkovitijih motora radi smanjenja emisija CO2 i osiguranja sigurnosti posade. |
1.8. |
Odbor preporučuje da se zadrže postojeći kriteriji pružanja financijske podrške i naknada u slučaju privremenog ili stalnog prestanka ribolovnih aktivnosti. Važno je da od tih financijskih alata koristi imaju i ribari i vlasnici ribarskih plovila. |
1.9. |
Odbor podržava prijedlog posebnih mjera u korist malog priobalnog ribolova koji je ključni pokretač prihoda i kulturnog nasljeđa mnogih obalnih zajednica Međutim, za podržavanje održivog poslovnog modela malog priobalnog ribolova također je važno da se na područjima gdje je on proširen (npr. Sredozemno more) uspostave prilagođene tehničke mjere i mjere očuvanja. Takve mjere trebale bi se prilagoditi različitim oblicima ribolova i biološkim značajkama svakog mora. EGSO smatra da učinkovito prikupljanje podataka, kontrola i provedba ključni su preduvjeti za odgovorno upravljanje ribolovom kojim se potiču društvene i gospodarske koristi za ribare i lokalne zajednice. |
2. Uvod i metodologija
2.1. |
Novi Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR) dio je višegodišnjeg financijskog okvira (VFO) za razdoblje 2021.–2027. EFPR temeljni je alat za pružanje potpore postizanju ciljeva zajedničke ribarstvene politike (ZRP), poticanje provedbe pomorske politike Unije i jačanje međunarodnog upravljanja oceanima, posebice u okviru Programa održivog razvoja do 2030. |
2.2. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) smatra da je novi dugoročni proračun EU-a ključni čimbenik održivog razvoja, rasta i kohezije te općenito budućnosti Europe. Stoga je ovo mišljenje usko povezano s ostalim mišljenjima kojima se analiziraju posebna sredstva u okviru novog VFO-a za razdoblje 2021.–2027 (1). |
3. Sažetak prijedloga
3.1. |
Novi EFPR za razdoblje 2021.–2027. bit će usmjeren na četiri prioriteta:
|
3.2. |
Proračun novog EFPR-a iznosit će 6,14 milijardi EUR u tekućim cijenama. Sredstva se uglavnom dijele na podijeljeno upravljanje i izravno upravljanje. U okviru podijeljenog upravljanja s državama članicama dodjeljuje se 5,31 milijarda EUR, a u okviru izravnog upravljanja Europske komisije 0,83 milijarda EUR. |
3.3. |
Prijedlogom Komisije nastoje se nadvladati ograničenja EFPR-a za razdoblje 2014. – 2020. i uspostaviti sustav financiranja koji će se moći nositi s novim izazovima u okviru ciljeva održivog razvoja. Glavne značajke novog EFPR-a su sljedeće: |
3.3.1. Pojednostavljenje
EFPR za razdoblje 2014.–2020. temeljio se na krutom opisu mogućnosti financiranja i pravila o prihvatljivosti, što je povećalo složenost provedbe za države članice i korisnike. EFPR za razdoblje 2021.–2027. pruža širi raspon mogućnosti, pri čemu države članice mogu usmjeriti potporu na svoje strateške prioritete. Točnije, Uredbom se opisuju razna područja potpore u okviru svakog prioriteta, čime se pruža fleksibilan okvir za provedbu. Države članice izrađuju program u kojem navode najprimjerenije metode za postizanje prioriteta. Omogućit će im se fleksibilnost pri utvrđivanju pravila o prihvatljivosti.
3.3.2. Usklađenost s ostalim fondovima EU-a
U novom VFO-u, pravila koja se primjenjuju na sve fondove navedena su u Uredbi o zajedničkim odredbama. Posebice će se razvijati posebne sinergije s drugim fondovima (EFRR, ESF itd.).
3.3.3. Uvjetovanost
U skladu s Konferencijom UN-a o održivom razvoju (Rio+20) i 14. ciljem održivog razvoja u pogledu očuvanja i održivog iskorištavanja oceana, EU se obvezuje da će promicati održivo plavo gospodarstvo, očuvanje bioloških resursa i postizanje dobrog stanja okoliša, zabraniti određene oblike subvencija za ribarstvo koje pridonose prekoračenju kapaciteta i prelovu, ukloniti subvencije kojima se pridonosi nezakonitom, neprijavljenom i nereguliranom ribolovu te se suzdržati od uvođenja sličnih subvencija. Stoga se Uredbom utvrđuju ograničenja i uvjeti („neprihvatljive operacije”) kako bi se izbjegli negativni učinci za očuvanje ribarstva.
3.3.4. Usmjerenost k uspješnosti
Uspješnost potpore u okviru EFPR-a procjenjivat će se na temelju pokazatelja. Države članice izvješćivat će o napretku s obzirom na utvrđene ključne etape i ciljne vrijednosti. Komisija će provoditi godišnje preglede uspješnosti na temelju godišnjih izvješća o uspješnosti koja izrađuju države članice kako bi mogla rano otkriti moguće probleme s provedbom i uvesti korektivne mjere.
3.3.5. Okolišna, društvena i gospodarska održivost
Održivo ribarstvo i akvakultura među glavnim su ciljevima ZRP-a. U skladu sa širokim konceptom održivosti, gospodarske i društvene koristi te koristi za zapošljavanje trebale bi se ostvarivati zajedno s okolišnim ciljevima. Najviši održivi prinos i dalje će biti ključna metoda za osiguravanje održivog ribarstva. Osigurat će se potpora za prijelaz na održivije aktivnosti. Naknada za izvanredni prestanak ribolovnih aktivnosti dodijelit će se samo ako je učinak tih okolnosti na ribare znatan (2). Novi EFPR bit će osobito usmjeren na mali priobalni ribolov, najudaljenije regije, smjenu generacija, obrazovanje i osposobljavanje te zdravlje i sigurnost na radnom mjestu, a tome će se pružiti i osobita potpora. Obveza iskrcavanja mogla bi i dalje biti kritični aspekt zbog svojih ogromnih financijskih troškova. Stoga će EFPR poduprijeti inovacije i ulaganja kojima se pridonosi provedbi obveze iskrcavanja, kao što su ulaganja u selektivne ribolovne alate, u poboljšanje lučke infrastrukture i u stavljanje na tržište neželjenog ulova. Naposljetku, pružit će se potpora ribarima i lukama za suvremene načine prikupljanja izgubljenih ribolovnih alata i morskog otpada te upravljanje njima.
3.4. |
Više od 60 % ribe koja se konzumira u EU-u uvozi se iz trećih zemalja (3). Kako bi se prevladao taj jaz, potrebno je, pored ribarskih aktivnosti, pružiti potporu i akvakulturi kojom se osigurava riba visoke kvalitete dostupna po povoljnim cijenama. Stoga će EFPR pružiti potporu promicanju i održivom razvoju akvakulture, uključujući slatkovodnu akvakulturu. |
3.5. |
Ukupno 60 % oceana nalazi se izvan granica nacionalne jurisdikcije. To znači da EU treba biti aktivniji i imati veću ulogu u globalnom izazovu upravljanja oceanima. EFPR će poduprijeti obvezu jamčenja sigurnih i čistih oceana kojima se održivo upravlja u okviru izravnog upravljanja. Naposljetku, bolja zaštita granica (suradnja obalnih straža) i pomorski nadzor novonastali su izazovi koji će se financirati u okviru EFPR-a za razdoblje 2021.–2027. |
3.6. |
Ta će se potpora nadopuniti posebnim financijskim sredstvima za Europsku agenciju za kontrolu ribarstva, sporazumima o partnerstvu u održivom ribarstvu (SFPA) i članstvom Unije u regionalnim organizacijama za upravljanje u ribarstvu (RFMO) te drugim međunarodnim organizacijama, čime se ujedno pridonosi izvršenju politika Unije u sektorima ribarstva i pomorstva. |
4. Opće napomene
4.1. |
EGSO pozdravlja prijedlog Komisije koji državama članicama osigurava fleksibilniji sustav u skladu s njihovim strateškim prioritetima te nastoji podržati održiv poslovni model za ribare i održati konkurentnost sektora ribarstva. Odbor osobito ističe da je niska razina provedbe glavni problem postojećeg EFPR-a (4). Dva su glavna uzroka te situacije:
|
4.2. |
Iz navedenih razloga, EGSO traži brzo odobrenje, pristupačniji mehanizam financiranja te razmjerniji i usklađeniji sustav sankcija. Svi bi ribari trebali EFPR doživljavati kao sustav prilagođen korisniku kojim se nastoji unaprijediti njihova aktivnost u pogledu održivosti i kvalitete. Taj će aspekt odigrati ključnu ulogu u provedbi i poštovanju novog sustava za kontrolu ribarstva koji je nedavno predložila Europska komisija (6). Odbor preporučuje da se organizirano civilno društvo i regionalne platforme dionika uključe u svaku fazu postupka, od izrade nacionalnih planova do provedbe i konačne procjene. |
4.3. |
Novi proračun EFPR-a (6,14 milijardi EUR) smanjen je (–4 %) u odnosu na tekući EFPR za razdoblje 2014.–2020. (6,4 milijardi EUR). EGSO je svjestan da je Brexit valjan razlog za taj financijski rez. Međutim, EGSO ističe da je za radikalne promjene koje Europska unija zahtijeva od sektora ribarstva, koji zapošljava 150 000 ribara, a u cijelom lancu vrijednosti 730 000 radnika koji ostvaruju prihod od gotovo 400 milijardi EUR godišnje u plaćama i neto dobiti, potreban veći iznos ili barem održanje trenutačnog proračuna. Valja napomenuti da sadašnji EFPR iznosi 0,6 % VFO-a za razdoblje 2014.–2020., što znači da bi svako smanjenje njegovih sredstava imalo zanemariv učinak na ukupni proračun EU-a, ali bi moglo imati pogubne posljedice po brojne obalne regije. |
4.4. |
EGSO napominje da se prijedlog Komisije ne temelji na detaljnoj procjeni društveno-gospodarskog učinka. Taj je nedostatak dodatno otežan činjenicom da je sektor ribarstva u krizi već više od 20 godina, a mjere predviđene za postizanje održivijeg ribarstva i akvakulture nisu uspjele preokrenuti taj trend (7). Odbor stoga traži hitno uključivanje Europske komisije (posebice Glavne uprave za zapošljavanje) i pokretanje sektorskog socijalnog dijaloga (8) kako bi se utvrdile najprikladnije mjere za ublažavanje društveno-gospodarskih učinaka. |
4.5. |
EGSO ističe da mjere poduzete za razvoj akvakulture i plavog gospodarstva nisu ni približno ublažile gubitak poduzeća i radnih mjesta, uglavnom zbog pretjerano birokratskog sustava. Odbor potiče Komisiju i države članice da olakšaju uspostavu pojednostavljenog mehanizma kako za nove projekte akvakulture tako i za modernizaciju postojećih, s posebnim naglaskom, na regionalnoj razini, na utvrđivanju zona namijenjenih akvakulturi (AZA). |
4.6. |
Održiv ribolov i dalje je glavni cilj te je sektoru ribarstva potrebno omogućiti da se taj cilj ostvari. Međutim, taj prioritet u obliku u kojem ga predlaže Komisija ne pojašnjava jesu li mjere koje se financiraju u okviru postojećeg EFPR-a uzete u obzir za poboljšanje radnih i sigurnosnih uvjeta, npr. za osposobljavanje, savjetodavne usluge, promicanje ljudskog kapitala, socijalni dijalog, mlade ribare te zdravlje i sigurnost. Kao što je utvrđeno u tom sektoru i u upravama, postoji problem manjka kvalificiranih stručnjaka, koji sprečava „generacijsku obnovu”. EGSO potiče suzakonodavce da prednost daju socijalnoj dimenziji radi jačanja i financiranja mjera za promicanje i podržavanje socijalnog dijaloga, sigurnosti, radnih uvjeta i izgradnju kapaciteta, kako bi se povećale sposobnosti radnika. U suprotnom, taj sektor neće biti privlačan mladim stručnjacima. |
4.7. |
Modernizacija plovila radi povećanja sigurnosti na brodu bez povećanja ribolovnog kapaciteta, smjena generacija te odgovarajući radni uvjeti, osposobljavanje i plaće ključni su pokazatelji nedostataka EU-a u pogledu rasta i snage. EFPR bi trebao uključiti ribare u očuvanje morske bioraznolikosti, među ostalim i pružanjem potpore inovativnim alatima kako bi se povećala selektivnost, studijama učinka ili ublažavanjem učinaka ribolova. U tom okviru, pristupom Komisije usmjerenim na ublažavanje učinaka neće se moći riješiti svi problemi u pogledu održivosti i konkurentnosti. |
4.8 |
EGSO napominje da je većina ribe uvezene iz trećih zemalja ulovljena na manje održiv način od usporedivih ulova u EU-u, osobito u pogledu radnih uvjeta na brodu ili pri preradi na kopnu. Posljedične niže cijene predstavljaju nepošteno tržišno natjecanje s ribarima EU-a, pri čemu se narušavaju izgledi za postizanje stabilnih minimalnih cijena „pri prvoj prodaji”, a to je preduvjet njihovog preživljavanja. Odbor potiče Europsku komisiju i države članice da poduzmu energičnije mjere osiguravanjem provođenja obveze o potpunoj sljedivosti uvezene robe, vodeći računa o nezakonitom, neprijavljenom i nereguliranom ribolovu te zdravstvenoj ispravnosti hrane, te da organiziraju kampanje za podizanje svijesti kojima bi se potrošače informiralo o kvaliteti europske ribe. Ujedno je potrebno obuzdati sumnjive maloprodajne prakse, kao što je izlaganje odmrznute ribe na štandovima sa svježom ribom bez jasnog i nedvosmislenog označavanja. |
5. Posebne napomene
5.1. |
Odbor podržava novi pristup Europske komisije usmjeren na uspostavu općeg okvira bez normativnih mjera, čime se državama članicama, provedbenim tijelima i korisnicima pruža veća fleksibilnost. Točnije, tim pojednostavljenim sustavom trebala bi se omogućiti izrada prilagođenih nacionalnih programa. Međutim, pritom je potrebno osigurati jednake uvjete diljem EU-a u pogledu pristupa financiranju. Nadalje, potrebno je olakšati zajedničku primjenu različitih programa financiranja EU-a s pomoću Uredbe o zajedničkim odredbama kojom su obuhvaćena provedbena pravila. Potrebno je uspostaviti jasne mehanizme kako bi se zajamčilo da se javni novac uistinu troši tamo gdje je najpotrebniji te da se dodjeljuje financijska pomoć za održivo upravljanje oceanima. |
5.2. |
EGSO podržava prijedlog za utvrđivanje četiri glavna prioriteta. Točnije, Odbor pozdravlja činjenicu da je, u skladu s njegovim prethodnim mišljenjima, radi postizanja ciljeva održivog razvoja i pružanja potpore malom priobalnom ribolovu stavljen poseban naglasak na upravljanje oceanima i lokalni razvoj (9). Međutim, EGSO ističe da su na europskim plovilima nedavno otkriveni slučajevi ropstva i izrabljivanja (10) i da su, nažalost, takve prakse (uključujući i dječje ropstvo) još rasprostranjenije u trećim zemljama. Odbor smatra da bi trebalo razmotriti da se kao kamen temeljac nove globalne strategije koju poduzima Komisija postavi borba protiv svih oblika izrabljivanja ljudi. |
5.3. |
Odbor zamjenu flota smatra jednim od ključnih problema jer su europska plovila u prosjeku starija od 30 godina pa jednostavna poboljšanja često nisu dovoljna. EGSO stoga predlaže da se potiče financiranje kupovine novih brodova koji bi zamijenili stare, pod uvjetom da dotična flota nema prekomjerne kapacitete i da se ciljane vrste love u skladu s razinama najvišeg održivog prinosa. Pored toga, s obzirom na strategiju IMO-a o smanjenju emisija stakleničkih plinova iz brodova, kojom se ukupne godišnje emisije nastoje smanjiti za barem 50 % do 2050., veći brodovi moraju promijeniti svoje motore kako bi se prilagodili i bili u skladu s tim međunarodnim ciljem. Stoga je nužno uključiti nabavu održivijih i učinkovitijih motora radi smanjenja emisija CO2 i osiguranja sigurnosti posade. U skladu s procjenama FAO-a, ribolov je potencijalno opasna aktivnost te je potrebno odgovarajuće osposobljavanje u području zdravlja i sigurnosti na radu kako bi se smanjio broj smrtnih slučajeva, ozljeda i bolesti povezanih s radom (11). Zbog svih tih razloga bilo bi važno pitanja koja se odnose na ribolovni kapacitet i zaštitu bioraznolikosti odvojiti od onih koja se odnose na obnovu flote i motora. |
5.4 |
Podrška u slučaju privremenog prestanka aktivnosti odigrala je ključnu ulogu u poboljšanju stanja stokova, posebice u sezoni zabrane ribolova, a istodobno je ribarima djelomično nadoknadila gubitak prihoda. Komisija u novom financijskom okviru zadržava tu mjeru, ali predlaže nove uvjete koji u prethodnoj uredbi nisu postojali. S obzirom na to da ne postoje izvještaji o zlouporabi sredstava za privremeni prestanak aktivnosti, Komisija bi trebala poštovati i zadržati prethodne kriterije kako bi tu pomoć mogla osigurati najvećem broju ribara koji bi je mogli trebati. Isto bi se načelo trebalo primijeniti i na trajni prestanak aktivnosti. U oba slučaja je važno da od te financijske podrške korist imaju i ribari, a ne samo vlasnici ribarskih plovila, kao što je slučaj u sadašnjem EFPR-u. |
5.5 |
Ribarenje je sezonska aktivnost, a ulov može biti nesiguran i ponekad premašiti potrebe tržišta. Stoga je nužno imati sredstva za pravilno upravljanje proizvodnim viškovima, pomažući da se stabilizira dio proizvodnje prije nego što ga se stavi na prodaju, posebice u slučaju manjeg ulova. Da bi se to postiglo, EFPR-om bi se trebalo i dalje podržavati organizacije proizvođača koje trebaju privremeni mehanizam za skladištenje ribarskih proizvoda namijenjenih ljudskoj prehrani. Kako bi ta potpora u potpunosti funkcionirala trebala bi biti smjesta dostupna. U tom pogledu EGSO podržava da se održi mehanizam nadoknađivanja cijene skladištenja. |
5.6. |
Smjena generacija još je jedno kritično pitanje za budućnost tog sektora. Nove inicijative koje olakšavaju kupnju rabljenih plovila, strukovno osposobljavanje i bolje radne uvjete mogu biti korisne, ali ne rješavaju glavni problem, a to je nizak povrat ulaganja. To je posebice očito u pogledu malog priobalnog ribolova s plovilima manjima od 12 m kojima se upravlja na razini obitelji. EGSO napominje da stalni gubitak plovila i radnih mjesta proturječi prognozi Komisije o udvostručenju proizvodnje u sektoru ribarstva EU-a do 2030., što je u skladu s procijenjenim globalnim rastom (12). |
5.7. |
Odbor podržava prijedlog posebnih mjera u korist malog priobalnog ribolova koji je ključni pokretač prihoda i kulturnog nasljeđa mnogih obalnih zajednica i na koji otpada 75 % svih ribarskih plovila registriranih u EU-u i gotovo polovina svih radnih mjesta. Tijekom posljednjih desetljeća posljedice krize najviše su pogodile tradicionalni i mali priobalni ribolov te je stoga potrebna posebna strategija kako bi se ponovno učvrstio njihov položaj na tržištu. Ta će inicijativa ujedno imati pozitivne učinke na lokalne zajednice u depresiji. |
5.8. |
Odbor smatra da su potrebni inovativni pristupi za upravljanje pravima malog priobalnog ribolova, a daljnja je suradnja ključna kako bi se sektoru pružila pomoć u upravljanju kvotama/danima na moru, povezivanju proizvodnje sa stavljanjem na tržište ili rješavanju problema vrsta koje ograničavaju ribolov. Obalne zajednice i morski okoliš najviše će koristi imati kad se ribolovne mogućnosti rasporede na temelju transparentnih okolišnih, društvenih i gospodarskih kriterija. Sredstva kojima se promiču održivost i participativni procesi mogu pridonijeti rješavanju tih izazova te podrazumijevaju radnje kao što su organiziranje radionica ili osmišljavanje participativnih procesa za interakciju sa znanstvenicima i drugim dionicima. |
5.9. |
Lokalni razvoj pod vodstvom zajednice bio je vrlo koristan alat tijekom programskog razdoblja 2014.–2020. Ta je strategija imala važnu ulogu u jačanju gospodarske diversifikacije u lokalnim zajednicama. Stoga Odbor podržava prijedlog za proširenje te strategije na sve sektore plavog gospodarstva. Dodjelom sredstava za održivo plavo gospodarstvo trebalo bi osigurati društvene i gospodarske koristi za sadašnje i buduće generacije, obnoviti i zaštititi raznolikost, produktivnost, otpornost i svojstvenu vrijednost morskih ekosustava te promicati čiste tehnologije, obnovljive izvore energije i kružne tokove materijala. |
5.10. |
Odbor smatra da je deklaracija iz Malte „MedFish4Ever” iz 2017. temelj djelovanja EU-a. Međutim, EGSO smatra da bi se posebne mjere očuvanja i tehničke mjere trebale prilagoditi različitim oblicima ribolova i biološkim značajkama Sredozemlja. Točnije, EGSO napominje da je uspješan model iz višegodišnjeg plana za ribolov usmjeren na jednu vrstu (npr. na Baltičkom moru) manje djelotvoran kad je posrijedi mješoviti ribolov (npr. na Sredozemlju) (13). Nadalje, načini ribolova u sjevernoj i južnoj Europi potpuno su različiti. Za Sredozemlje je karakterističan mali i tradicionalni ribolov (14). Odbor stoga preporučuje promicanje istraživanja o procjeni stokova i prikupljanje podataka kako bi se pripremili prilagođeni i učinkovitiji sustavi zaštite bioraznolikosti. Učinkovito prikupljanje podataka, kontrola i provedba ključni su preduvjeti za odgovorno upravljanje ribolovom kojima se potiču društvene i gospodarske koristi za ribare i lokalne zajednice. |
5.11. |
Kao što je EGSO već predvidio (15), zbog svoje složenosti i visokih troškova prijelaza na održiviji ribolov (tj. uporabe posebnih selektivnih alata) obveza iskrcavanja jedan je od glavnih sektorskih problema za ribarska poduzeća i nacionalne vlasti. Novi prijedlog Komisije o kontroli ribarstva (16) trebao bi proširiti važeće obveze za mala plovila i općenito će uspostaviti nove obveze i zadaće za cijeli sektor (npr. obavezne nadzorne kamere na plovilima). EGSO smatra da je potrebno uspostaviti jednostavniji, fleksibilniji i pragmatičniji sustav kontrole, a na nacionalnoj razini osigurati odgovarajuću podršku velikom broju plovila. Zato je uspješna provedba novog sustava kontrole usko povezana s brzom i potpunom provedbom EFPR-a za razdoblje 2021.–2027. kako bi se svim ribarima pomoglo da se usklade s novim propisima (17). |
5.12. |
EGSO ističe da se novom direktivom EU-a o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda (18) (tj. ribolovnih alata koji se upotrebljavaju) i novom direktivom o lučkim uređajima za prihvat (19) otvaraju novi scenariji i mogućnosti za održiv ribolov i kružno gospodarstvo. Mjere kojima se ribari potiču na vraćanje ribolovnog alata trebale bi se proširiti na vraćanje svog morskog i ostalog otpada prikupljenog tijekom ribolovnih aktivnosti. |
5.13. |
Ta bi inicijativa trebala biti od ključne važnosti za sektor, s obzirom na to da su, u skladu važećim zakonima, ribari obvezni platiti njihovo odlaganje u lukama. To znači da ribari danas plaćaju čišćenje oceana i odlaganje otpada koji nisu sami proizveli, nego prikupili. EGSO smatra da bi ribari mogli pružiti važnu dodanu vrijednost te da bi, uz odgovarajuće osposobljavanje, aktivnost čišćenja mogla postati još jedna profitabilna gospodarska aktivnost po uzoru na ribolovni turizam (plavo gospodarstvo) (20). |
5.14. |
U skladu s prijedlogom Komisije da 25 % ukupnog proračuna EU-a dodijeli mjerama u pogledu klimatskih promjena, EGSO predlaže da se znatan dio tog novca dodijeli obnovi luka kako bi se „zatvorio krug” upravljanja morskim otpadom i poticalo kružno gospodarstvo. U okviru šire strategije sprečavanja nastanka morskog otpada, posebna financijska sredstva trebala bi se dodijeliti za čišćenje rijeka (21). EGSO smatra da bi se modeli otvorenog upravljanja u koje su uključena javna tijela i organizirano civilno društvo na lokalnoj razini, primjerice „riječni ugovori”, mogli replicirati strukturiranim pristupom čime bi se promicalo stvaranje prekograničnih mreža (22). |
5.15. |
Mnogi su dionici utvrdili teškoće u postizanju jednakih uvjeta u područjima gdje se more koristi u druge svrhe, posebice u područjima koja se dijele s flotama iz trećih zemalja (23). Stoga bi se snažnijom ulogom EU-a u međunarodnom upravljanju oceanima moglo pružiti više mogućnosti u pogledu održivosti okoliša i poštenog tržišnog natjecanja. |
5.16. |
EGSO podupire provedbu kontrola na brodovima iz trećih zemalja. Nadalje, Odbor ističe da bi bolji sustav sljedivosti riba iz trećih zemalja bio koristan za suzbijanje prijevara i jamčenje sigurnosti hrane. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenja EGSO-a: „Višegodišnji financijski okvir nakon 2020.”, SL C 440, 6.12.2018., str. 106.; „Uredba o zajedničkim odredbama za razdoblje 2021.–2027.” (SL C 62, 15.2.2019., str. 83.); „Uredba o Europskom fondu za regionalni razvoj i Kohezijskom fondu za razdoblje 2021. – 2027.” (SL C 52, 15.2.2019., str. 90.); „Uredba o europskoj teritorijalnoj suradnji za razdoblje 2021. – 2027.”, SL C 440, 6.12.2018., str. 116.; „Uredba o prekograničnom mehanizmu za razdoblje 2021. – 2027.”, SL C 440, 6.12.2018., str. 124.; „Europski socijalni fond+” (SL C 62, 15.2.2019., str. 165.); „Prijedlog novog programa Obzor Europa (novi FP9)”, (SL C 62, 15.2.2019., str. 33.).
(2) Ako komercijalne aktivnosti dotičnog plovila budu prekinute tijekom najmanje 90 uzastopnih dana i ako ekonomski gubici zbog prestanka budu iznosili više od 30 % prosječnoga godišnjeg prometa dotičnog poduzetnika tijekom određenog razdoblja.
(3) COM(2018) 390 str. 12.
(4) Provedba tekućeg EFPR-a za razdoblje 2014. – 2020. vrlo je ograničena. Konkretno, 29 % financijskih sredstava izdvojeno je za odabrane projekte, koji su potrošili tek 8 % ukupnog proračuna. Podaci: Europska komisija. https://cohesiondata.ec.europa.eu/funds/emff#
(5) Teški prekršaji se kažnjavaju. Kazna se može razlikovati u odnosu na ozbiljnost prekršaja. Primjerice, u Španjolskoj može iznositi od 601 EUR do 60 000 EUR. To znači da bi ribaru mogla biti određena kazna razmjerna težini prekršaja koja iznosi samo 601 EUR, no u skladu s člankom 10. stavkom 2 mogao bi izgubiti i stotine tisuća eura potpore za ulaganje koje je možda dovršeno i otplaćeno pet godina ranije. Učinak je osobito velik u pogledu malog priobalnog ribolova.
(6) Mišljenje EGSO-a „Kontrola ribarstva”, (vidjeti str. 118. ovoga Službenog lista).
(7) Primjerice, u Italiji se u posljednjih 30 godina broj ribarskih plovila duž 8 000 km obale smanjio za otprilike 33 %. Brodovi su u prosjeku stari 34 godine i potrebno ih je hitno poboljšati ili zamijeniti novima. U navedenom je razdoblju izgubljeno 18 000 radnih mjesta (u talijanskom sektoru ribarstva zaposleno je 25 000 radnika). Podaci: Mipaaf, 2016.
(8) Odbor EU-a za socijalni dijalog za pomorsko ribarstvo (EUSSDC).
(9) Mišljenje EGSO-a „Višegodišnji plan za ribolov malih pelagijskih vrsta u Jadranskom moru” (SL C 288, 31.8.2017., str. 68.).
(10) https://www.theguardian.com/world/2018/may/18/we-thought-slavery-had-gone-away-african-men-exploited-on-irish-boats
(11) FAO procjenjuje da broj smrtnih slučajeva u sektoru ribarstva na globalnoj razini iznosi 32 000 godišnje (https://safety4sea.com/fishers-fatalities-give-impetus-to-fishing-vessel-safety-work/).
(12) OECD, „Gospodarstvo oceana u 2030.”, 2016.
(13) GFCM, Stanje ribarstva u Sredozemlju i Crnom moru, 2016., str. 26. Kao što navodi GFCM-FAO, u monospecifičnim morima lakše je provoditi ciljani ribolov s obzirom na to da tamo živi mali broj ribljih vrsta te je stoga jednostavnije utvrditi ograničenja ulova. Za razliku od toga, u mješovitim morima na istom području žive brojne vrste riba.
(14) Mišljenje EGSO-a „Reforma zajedničke ribarstvene politike”, točka 1.3. (SL C 181, 21.6.2012., str. 183.) i „Višegodišnji plan za ribolov malih pelagijskih vrsta u Jadranskom moru” (SL C 288, 31.8.2017., str. 68.).
(15) Mišljenje EGSO-a „Obveza iskrcavanja” (SL C 311, 12.9.2014., str. 68.). Točka 1.2 „Smatra da je prijedlog Komisije izrazito složen te da će ribarima stvoriti suvišan i nesrazmjeran dodatan posao u trenutku primjene obveze iskrcavanja. Zbog toga se zalaže za pragmatičnije, jasnije, jednostavnije i fleksibilnije propise, koji bi ribarima zaista omogućili dovoljno vremena za prilagodbu tijekom prijelaznog razdoblja, bez opasnosti od teških kazni.”
(16) COM(2018) 368
(17) Vidjeti bilješku 6.
(18) COM(2018) 340 final.
(19) COM(2018) 33 final.
(20) Mišljenje EGSO-a „Plastika za jednokratnu upotrebu” (SL C 62, 15.2.2019., str.207).
(21) Izvješće UNEP-a, 2016. Ukupno 80 % morskog otpada dolazi iz rijeka.
(22) Vidjeti bilješku 20.
(23) MEDAC, pitanja o financiranju EU-a u sektorima ribarstva i pomorstva nakon 2020., veljača 2018.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/112 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija: Europa koja štiti: Čisti zrak za sve
(COM(2018) 330 final)
(2019/C 110/21)
Izvjestitelj: |
Octavian Cătălin ALBU |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 18/06/2018 |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Odluka Plenarne skupštine: |
19.6.2018. |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivreda, ruralni razvoj i zaštitu okoliša |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
129/0/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Tijekom posljednjih 30 godina kvaliteta zraka u Europskoj uniji (EU) poboljšala se zbog politika koje su u tom pogledu provedene na razini Unije. Međutim, potrebno je učiniti još mnogo toga s obzirom na to da su zabilježena brojna prekoračenja dopuštenih vrijednosti za glavne kategorije onečišćujućih tvari u zraku. EGSO poziva države članice da usko surađuju uzimajući u obzir da je to pitanje od ključne važnosti za zdravlje građana EU-a. EGSO smatra da je važno dići uzbunu zbog kvalitete zraka i uvjeta koji vladaju u okolišu. |
1.2. |
EGSO smatra da je nužno smanjiti onečišćenje u komercijalnom, institucionalnom i prometnom sektoru te u sektoru kućanstava. Institucije i države članice trebaju u tom smislu dati pozitivan primjer, a treba uspostaviti i više programa podrške kako bi se pojedincima pomoglo da prijeđu na čiste, moderne i energetski učinkovitije vrste grijanja. |
1.3. |
Budući da je promet jedan od glavnih izvora onečišćenja zraka, EGSO pozdravlja Paket za čistu mobilnost, koji obuhvaća nekoliko inicijativa koje će pridonijeti ne samo smanjenju emisija CO2 nego i smanjenju onečišćenja na lokalnoj i regionalnoj razini. |
1.4. |
Dodatne zakonodavne mjere koje Europska komisija predlaže za rješavanje određenih problema, kao što je Dieselgate, odnosno mjere poduzete protiv država članica koje nisu poštovale propise o onečišćenju zraka dobar su korak naprijed i EGSO podupire takav pristup. |
1.5. |
EGSO je čvrsto uvjeren da novi propisi o zaštiti okoliša, kao što su propisi iz područja prometa, moraju biti popraćeni mjerama gospodarske potpore za poticanje inovacija i razvoja novih čistih tehnologija kao što su baterije, električni automobili ili alternativni sustavi grijanja i ventilacije. |
1.6. |
EGSO izražava zabrinutost zbog toga što u poljoprivrednom sektoru nije ostvaren dovoljan napredak na smanjenju onečišćenja zraka. EGSO preporučuje da zajednička poljoprivredna politika i drugi financijski i investicijski instrumenti u budućnosti budu više usmjereni na inicijative za smanjenje okolišnog učinka te dosljedniji i usklađeniji u pogledu potpora koje se poljoprivrednicima dodjeljuju radi provedbe programa kojima se to smanjenje nastoji postići. Dobru ideju u tom pogledu predstavljaju zadruge, u okviru kojih poljoprivrednici mogu proizvesti električnu energiju iz bioplina koji nastaje kao rezultat poljoprivrednog otpada. |
1.7 |
Međunarodna suradnja od ključne je važnosti u borbi protiv zagađenja i klimatskih promjena, a EGSO pozdravlja opći konsenzus država članica u pogledu postizanja ciljeva Pariškog sporazuma. Iznimno je bitna razmjena dobrih praksi u tom području, kao i Mreža za zelenu diplomaciju. Također, potrebno je poduzeti posebne mjere kako bi se u državama članicama smanjila količina onečišćujućih tvari i tako ostvarili ciljevi Sporazuma. |
1.8 |
EGSO poziva države članice da usko surađuju uzimajući u obzir da je to pitanje od ključne važnosti za zdravlje građana EU-a. Istodobno, državama članicama i Europskoj komisiji preporučuje da što bliskije surađuju s civilnim društvom i predstavnicima lokalnih i regionalnih građanskih organizacija na razvoju i provedbi programa za zaštitu okoliša te obrazovnim i informativnim kampanjama i kampanjama za podizanje svijesti šire javnosti o kvaliteti zraka. |
2. Uvod
2.1. |
U proteklih 20–30 godina kvaliteta zraka u EU-u znatno se poboljšala zahvaljujući posebnim politikama koje su u tom području provele Unija i države članice. Tim se politikama nastojala postići razina kvalitete zraka koja neće stvarati negativan utjecaj i značajne rizike za ljudsko zdravlje i okoliš. Stoga, iako se BDP Unije povećao, količina onečišćujućih tvari u zraku smanjena je za 8 % u slučaju amonijaka i 72 % u slučaju sumpornih oksida (1). |
2.2. |
Kvaliteta zraka odlučujući je čimbenik u pogledu zdravlja stanovništva. Najveći su izvori onečišćenja zraka lebdeće čestice (PM10 i PM2,5) i prizemni ozon, na koji izravno utječu dušikovi oksidi (NOx) ispušteni u zrak. Prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije, 8 % svih smrti od raka pluća i 3 % svih smrti od kardiovaskularnih bolesti može se pripisati izloženosti onečišćujućim tvarima u obliku lebdećih čestica (2). U Europskoj uniji izloženost tim tvarima prouzročuje više od 400 000 preuranjenih smrti godišnje (3). |
2.3. |
S obzirom na navedeno, građani EU-a sve su zabrinutiji zbog razine onečišćenja zraka (4). Stoga je na razini Unije, ali i na razini država članica, zakonodavstvom utvrđen cilj postizanja razine kvalitete zraka koja neće negativno utjecati na zdravlje stanovništva i okoliš, a potpunim pridržavanjem postojećih zakona Unije o kvaliteti zraka postupno će se smanjiti štetne emisije. |
2.4. |
Politike EU-a u tom području počivaju na tri glavna stupa:
|
2.5. |
Prema Izvješću Europske agencije za okoliš iz 2017. o kvaliteti zraka u Europi, glavni izvori onečišćenja zraka u Europi su: promet (cestovni i necestovni), izgaranje goriva za komercijalnu/institucijsku/kućnu uporabu, proizvodnja energije, industrijski procesi, poljoprivredni sektor i otpad (5). |
2.5.1. |
U ukupnim emisijama onečišćujućih tvari cestovni promet odgovoran je za 39 % dušikovih oksida (NOx), 29 % crnog ugljika, 20 % ugljikovog monoksida (CO) i 11 % lebdećih čestica PM10 i PM2,5. Paketom za čistu mobilnost Komisija stoga želi utvrditi nove standarde emisije CO2 za 2025. i 2030. Revidiranim direktivama (6) i akcijskim planovima (7) promoviraju se nove tehnologije na području gorivih ćelija, alternativnih goriva i pripadajuće infrastrukture. U novom okviru Paketa za čistu mobilnost također se preporučuje integrirano korištenje vlakova i kamiona za poticanje učinkovitosti (8), uključujući energetsku učinkovitost, a promiče se i razvoj dugolinijskog autobusnog prijevoza radi smanjenja emisija i prometnih zagušenja (9). |
2.5.2. |
Izgaranje goriva za komercijalnu/institucijsku/kućnu uporabu u najvećoj je mjeri (42 % i 57 %) doprinijelo onečišćenju lebdećim česticama (PM2,5 i PM10), ugljikovim monoksidom (CO) i česticama crnog ugljika (jedna od glavnih onečišćujućih tvari koja nastaje nepotpunim izgaranjem fosilnih goriva i biomase). Vrijednosti onečišćenja u ovom sektoru ostale su gotovo nepromjenjive tijekom razdoblja 2000.–2015. |
2.5.3. |
Smanjenje emisija onečišćujućih tvari (59 % ukupnih emisija onečišćujućih tvari u slučaju SO2 i 19 % u slučaju NOx) u sektoru proizvodnje električne i toplinske energije ostvareno je razvojem i proširivanjem alternativnih izvora energije i sustava kogeneracije energije, modernizacijom postrojenja za proizvodnju energije i povećanjem njihove učinkovitosti, optimizacijom energetske učinkovitosti energetskih proizvodnih procesa, poboljšanjem energetske učinkovitosti zgrada, postupnim smanjenjem izgaranja fosilnih goriva i zamjene tih goriva metanom. |
2.5.4. |
Kako bi se smanjile emisije iz industrijskih postrojenja (50 % u slučaju nemetanskih hlapljivih organskih spojeva (NMHOS) i 17 % u slučaju čestica PM10), poduzete su mjere u skladu s važećim pravilima na razini Europe. Kako bi se osiguralo sprečavanje i praćenje onečišćenja, svako industrijsko postrojenje mora imati dozvolu za rad i registracijsku dozvolu kojima se utvrđuju granične vrijednosti emisija onečišćujućih tvari i mjere potrebne za zaštitu okoliša. |
2.5.5. |
S obzirom na to da poljoprivredni sektor proizvodi 95 % emisija amonijaka (NH3) i 52 % emisija metana (CH4), njihovo je smanjenje od ključne važnosti. Mjere za smanjenje tih emisija uključuju poljoprivredne mjere (uravnotežena uporaba dušika na poljoprivrednim gospodarstvima, korištenje pokrovnih usjeva i povrća na obradivim površinama radi povećanja plodnosti tla), mjere za stoku (skladištenje stajskog gnojiva u zatvorenim prostorijama, njegovo korištenje u bioplinskim postrojenjima), mjere u području energije (korištenje biomase za grijanje, ugradnja fotonaponske opreme, smanjenje potrošnje klasičnog goriva i električne energije) i agrookolišne mjere (povećanje stručnih kompetencija poljoprivrednika i poticanje da provode postupke kojima se stvaraju manje razine emisija). |
2.6. |
EGSO ističe svoju zabrinutost zbog stanja okoliša. Na to je već upozoravao (10) i naglašavao da je „potrebno uložiti više napora kako bi se spriječilo da uopće dođe do nanošenja štete okolišu te da strategija prevencije uvijek mora imati prednost u odnosu na sanaciju već nastale štete” (11). |
3. Opće napomene
3.1. |
EGSO pozdravlja mjere koje je Unija poduzela radi postizanja ciljeva u pogledu razine kvalitete zraka koja neće biti štetna za ljude i okoliš, no smatra da se to ulaganje napora mora znatno povećati na razini Unije i na nacionalnoj razini s obzirom na to da dosad postignuti rezultati nisu u cijelosti zadovoljavajući. Iako je u smanjenju emisija onečišćujućih tvari postignut napredak, kvaliteta zraka i dalje utječe na zdravlje stanovništva (12). |
3.2. |
EGSO izražava zabrinutost zbog toga što trenutačno u velikom dijelu EU-a koncentracija lebdećih čestica u zraku premašuje granične vrijednosti. Koncentracije čestica PM10 koje prelaze dnevnu graničnu vrijednost zabilježene su u 19 % postaja za praćenje, a čestica PM2,5 u 6 % postaja za praćenje. Godine 2015. gradsko stanovništvo Unije bilo je, nažalost, izloženo razinama čestica koje su prelazile dnevne granične vrijednosti, i to 19 % stanovništva česticama PM10 (u porastu u odnosu na proteklu godinu), a 7 % česticama PM2,5 (u padu u odnosu na proteklu godinu). |
3.3. |
EGSO želi istaknuti da se u milijunima kućanstava u srednjoj i istočnoj Europi za potrebe grijanja koriste drvo i ugljen. Prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije, tom se praksom u srednjoj i istočnoj Europi pridonosi, i nastavit će pridonositi, onečišćenju česticama PM2,5, koje je i dalje na razinama iz razdoblja 2010.–2015 (13). Potrebne su dodatne mjere potpore kako bi se stanovništvo potaknulo na prijelaz na čišće izvore grijanja. |
3.4. |
EGSO također izražava zabrinutost zbog toga što su u 22 države članice i u 10 % postaja za praćenje znatno prekoračene godišnje vrijednosti koncentracije dušikovog dioksida (NO2), pri čemu su u područjima određenih velikih gradova zabilježene razine koje su više od dvostruko veće od dopuštenih vrijednosti. |
3.5. |
EGSO ističe da je kvaliteta zraka od ključne važnosti za stanovništvo i poslovnu zajednicu (14). Donositelji odluka na europskoj i nacionalnoj razini stoga moraju poduzeti praktične korake kako bi uspostavili i proveli zakonodavni okvir na tom području. |
3.6. |
EGSO smatra da je za smanjenje razine onečišćujućih tvari koje ispuštaju komercijalni, institucijski i kućni sektori nužno da države članice, uz potporu Komisije, odlučno podrže i poboljšaju energetsku učinkovitost zgrada, poboljšaju učinkovitost električnih i toplinskih postrojenja, prošire i moderniziraju mreže centraliziranog grijanja u gradovima te podupru alternativne sustave klimatizacije. Primjer toga je sjedište Europske središnje banke, koja koristi inovativni i ekološki sustav grijanja i ventilacije. |
3.7. |
EGSO upozorava da se ne smije zanemariti onečišćenje zraka u zatvorenim prostorijama. Kvaliteta zraka koji udišemo u zatvorenim prostorijama ključna je za naše zdravlje, osobito za ranjive skupine. Pušenje, kuhanje, vlaga, ventilacijski sustavi, gorenje svijeća, korištenje proizvoda za čišćenje kao što su to deterdženti, voskovi ili lakovi, pojedini građevni materijali – svi oni mogu postati važni izvori onečišćenja zraka u zatvorenim prostorijama. Stoga je važno da postoji dosljedna politika u pogledu zdravih zgrada. |
3.8. |
EGSO smatra da države članice i Komisija trebaju osmisliti i provoditi novi koncept urbanističkog razvoja. Pritom trebaju: djelomično se usmjeriti na uspostavu ekološki prihvatljivog sustava javnog prijevoza, koristiti poticaje za promicanje električne ili hibridne mobilnosti i IT aplikacije za upozoravanje stanovnika na prekoračene razine onečišćenja zraka te podržati proširenje zelenih površina u gradovima radi znatnog poboljšanja kvalitete zraka. |
3.9. |
EGSO smatra da je pristup građana informacijama i podacima o kvaliteti zraka važan čimbenik u borbi protiv onečišćenja zraka (15). Informativne i obrazovne kampanje mogu podići razinu svijesti građana o opasnostima koje prijete od onečišćenja zraka i o učinku mjera koje poduzimaju pojedinci. Važno je uvažiti i pozdraviti sve mjere koje u cilju promicanja čistog zraka poduzimaju majke zabrinute zbog posljedica zagađenja po zdravlje njihove djece. Te žene svako ograničenje mogućnosti upotrebe okoliša smatraju ograničavanjem svojih građanskih prava. |
3.10. |
EGSO pozdravlja rad nevladinih organizacija i pojedinaca koji su podnijeli sudske tužbe kojima su od nacionalnih vlasti zatražili uvođenje dodatnih mjera za smanjenje onečišćenja. U zemljama kao što su Češka, Njemačka, Italija ili Ujedinjena Kraljevina sudovi su donijeli presude u korist tih tužitelja (16). |
3.11. |
EGSO smatra da strategije dekarbonizacije i ciljeve u području obnovljivih izvora energije, treba razvijati tako da imaju stvarni utjecaj na okoliš a da pritom ne guše gospodarski razvoj država članica. |
4. Posebne napomene
4.1. |
Komisija pridaje veliku važnost poštovanju standarda za emisije onečišćujućih tvari iz vozila, osobito nakon skandala „Dieselgate”, te provjerava poštuju li se obveze koje u tom području propisuje zakonodavstvo EU-a. |
4.2. |
EGSO podržava Komisiju, koja je pozvala države članice da analiziraju sve moguće promjene i poboljšanja kojima bi se emisije tih vozila svele na razine dopuštene važećim propisima te da, ako te uvjete ne zadovoljavaju, predlože obvezno i/ili dobrovoljno povlačenje vozila obuhvaćenih tim skandalom. |
4.3. |
EGSO pozdravlja inicijativu Komisije da se protiv 16 država članica pokrene postupak zbog neispunjavanja obveza u pogledu onečišćenja česticama PM10, a protiv 13 država članica u pogledu onečišćenja dušikovim dioksidom (NO2) te preporučuje da dotične države što prije poduzmu mjere za skraćenje ili uklanjanje razdoblja prekoračenja dopuštenih razina onečišćenja. |
4.4. |
EGSO također pozdravlja odluku Komisije da na Sudu Europske unije pokrene postupak protiv tri države članice (Mađarske, Italije i Rumunjske) zbog nepoštovanja graničnih vrijednosti onečišćenja lebdećim česticama PM10, a protiv druge tri države članice (Francuske, Njemačke i Velike Britanije) zbog nepoštovanja graničnih vrijednosti onečišćenja s NO2. Tih šest država članica nije pravovremeno predložilo konkretne i učinkovite mjere za smanjenje onečišćenja na dopuštene razine. |
4.5. |
S obzirom na visok stupanj onečišćenja prouzročenog motornim vozilima EGSO pozdravlja mjere koje je u okviru paketa za mobilnost Komisija predložila za smanjenje emisija, a to su, pored ostalih, Direktiva o čistim vozilima, nove standardne vrijednosti emisija CO2 za automobile i teška vozila, akcijski plan za infrastrukturu za alternativna goriva te inicijativa za baterije. Te će mjere zasigurno pridonijeti i smanjenju emisija o kojima je riječ u ovom mišljenju. |
4.6. |
EGSO pozdravlja nove propise koje je Komisija predložila u pogledu znatnog povećanja kvalitete i neovisnosti postupaka za homologaciju tipa i ispitivanje vozila prije stavljanja na tržište, kao i za učinkovitiju provjeru vozila koja se već nalaze na tržištu. U uredbi kojom se utvrđuju ti propisi, koja bi trebala stupiti na snagu u rujnu 2020. godine, zadržava se zabrana poremećajnih uređaja, nastoje se smanjiti vrijednosti emisija onečišćujućih tvari iz vozila te se uspostavlja okvir za prijelaz na vozila s niskim i nultim emisijama. |
4.7. |
S obzirom na visoke razine emisija onečišćenja amonijakom (NH3) i metanom (CH4) u poljoprivrednom sektoru (17), potrebno je poduzeti aktivne mjere za njihovo smanjenje. EGSO smatra da bi se zajednička poljoprivredna politika ubuduće trebala više usmjeriti na potporu pojedinačnim poljoprivrednicima i poljoprivrednim zadrugama radi smanjenja emisija, olakšavajući im pristup financijskim sredstvima europskih bankarskih institucija za provedbu programa koji mogu dovesti do smanjenja emisija onečišćujućih tvari. Osim toga, budući programi ruralnog razvoja u okviru ZPP-a trebaju obuhvaćati i poljoprivredno-okolišne mjere čiji je cilj smanjenje tih emisija. |
4.8. |
EGSO izražava zabrinutost zbog toga što su između 2000. i 2015. godine, usprkos naporima poljoprivrednika i mjerama provedenima u poljoprivrednom sektoru, emisije NH3 i CH4 pale tek za 7 %. Iako je količina emisija po kilogramu mesa pala, povećanje broja životinja na poljoprivrednim gospodarstvima dovelo je do šestpostotnog povećanja nemetanskih hlapljivih organskih spojeva u cijeloj Europi (uglavnom iz gnoja). |
4.9. |
Budući da je pitanje onečišćenja zraka prekograničan problem, EGSO smatra da države članice moraju djelovati koordinirano, na temelju dogovorenih ciljeva i načela na razini cijele Unije, uz istodobno poštovanje načela supsidijarnosti. U tom pogledu postoji presedan i trebamo podržati što više takvih inicijativa. |
4.10. |
Odbor smatra da za bolje usklađivanje europskih i nacionalnih politika Komisija i države članice trebaju usko surađivati s civilnim društvom radi informiranja stanovništva i razvijanja programa na lokalnoj i regionalnoj razini. |
4.11. |
EGSO pozdravlja opći konsenzus koji je Europska unija izrazila u pogledu Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama i smatra da napori Unije trebaju odražavati duh tog konsenzusa i da EU mora poduzimati mjere u cilju postizanja zadanih ciljeva, čime će se također poboljšati kvaliteta zraka. |
4.12. |
EGSO poziva države članice koje još nisu razvile strategije za uklanjanje ugljena kao izvora energije da to učine. Već je sedam država članica uklonilo ugljen iz energetske mješavine, a još ih devet to namjerava učiniti (18). |
4.13. |
EGSO smatra da Europska unija ujedno treba razmjenjivati dobre prakse s međunarodnim partnerima. Ne možemo zanemariti učinke onečišćenja zraka iz drugih dijelova svijeta, koji na nas mogu utjecati izravno i neizravno. Mreža za zelenu diplomaciju i dosljednost u razvojnoj politici nikad nisu bile važnije. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Air quality in Europe – 2017 report („Kvaliteta zraka u Europi – Izvješće za 2017.”).
(2) Devet od deset osoba u svijetu udiše onečišćeni zrak, ali sve više zemalja u tom pogledu poduzima mjere.
(3) Air quality in Europe – 2017 report („Kvaliteta zraka u Europi – Izvješće za 2017.”).
(4) Posebna anketa Eurobarometra br. 468 – „Stavovi europskih građana u odnosu na okoliš”
(5) Air quality in Europe – 2017 report
(6) COM/2017/0653 final – 2017/0291 (COD)
(7) COM/2017/0652 final
(8) COM/2017/0648 final – 2017/0290 (COD)
(9) COM/2017/0647 final – 2017/0288 (COD)
(10) SL C 451, 16.12.2014., str. 134.
(11) SL C 283, 10.8.2018., str. 83.
(12) Europski revizorski sud, Tematsko izvješće br. 23/2018.
(13) Svjetska zdravstvena organizacija: Residential heating with wood and coal: health impacts and policy options in Europe and North America („Grijanje drvom i ugljenom u kućanstvima: utjecaj na zdravlje i opcije politika u Europi i Sjevernoj Americi”).
(14) Posebna anketa Eurobarometra br. 468 – „Stavovi europskih građana u odnosu na okoliš”.
(15) Air quality in Europe – 2017 report
(16) Europski revizorski sud, Tematsko izvješće br. 23/2018.
(17) Markus Amann, Measures to address air pollution from agricultural sources („Mjere za rješavanje problema onečišćujućih tvari iz poljoprivrednih izvora”).
(18) Overview: National coal phase-out announcements in Europe. Europe Beyond Coal („Pregled: najave za postupno ukidanje uporabe ugljena na nacionalnoj razini u Europi. Europa nakon ugljena”)
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/118 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 i o izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 1967/2006, (EZ) br. 1005/2008 i Uredbe (EU) 2016/1139 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu kontrole ribarstva
(COM(2018) 368 final – 2018/0193 (COD))
(2019/C 110/22)
Izvjestitelj: |
Emilio FATOVIC |
Zahtjev za savjetovanje: |
Parlament, 10.9.2018. Vijeće, 5.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 43. stavak 2. i članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Odluka Plenarne skupštine: |
19.6.2018. i 18.9.2018. |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i okoliš |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
27.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
219/1/2 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) općenito se slaže s Komisijinim zakonodavnim prijedlogom o kontroli ribarstva. Međutim, njime nisu ponuđeni odgovarajući odgovori niti jasna rješenja u pogledu nekih problema koje su već dionici sektora već istaknuli. |
1.2. |
EGSO ponovno ističe načelo na temelju kojeg koncept održivosti treba poštovati s gospodarskog, socijalnog i ekološkog stajališta. U tom kontekstu treba napomenuti da se prijedlog Komisije ne temelji na jasnoj procjeni gospodarskih i društvenih učinaka koja bi, naprotiv, bila primjerena u svjetlu duboke krize u ribarstvu u nekoliko europskih zemalja, s jakim utjecajem na zapošljavanje i gospodarstvo priobalnih zajednica. |
1.3. |
U prijedlogu Komisije ne uzimaju se u obzir dva ozbiljna i značajna problema, a to su Brexit i klimatske promjene. Očekuje se da će ta dva čimbenika na različite načine donijeti promjene u pogledu ribolovnih metoda i lokacija te stoga zahtijevaju odgovarajuću analizu i mjere kako bi se izbjegle neravnoteže u sektoru ribarstva. |
1.4. |
Sustav praćenja i sankcioniranja, koji se temelji na takozvanom „sustavu kaznenih bodova”, mora se provesti na jedinstven i ujednačen način u cijeloj Europskoj uniji kako bi se zajamčili pošteno tržišno natjecanje među subjektima te kvaliteta i sljedivost proizvoda ribarstva, što je u interesu svih europskih građana i pridonosi njihovu zdravlju. Istodobno se sankcije moraju temeljiti na kriterijima za upravljanje rizikom i moraju biti istinski proporcionalne i odvraćajuće. |
1.5. |
EGSO smatra da je digitalizacija svakako važan instrument kojim se jamči učinkovito i djelotvorno praćenje. Međutim, Odbor ističe da obveze ribara nisu znatno smanjene (osobito u pogledu malih plovila) niti dovoljno pojednostavljene u odnosu na prethodne propise kako je najavila Komisija. Preporučuje se provođenje dodatne istrage o stvarnoj primjenjivosti određenih normi, s posebnim naglaskom na plovila čija je duljina preko svega manja od 10 metara. |
1.6. |
EGSO se protivi horizontalnoj obvezi ugradnje televizijskih kamera zatvorenog kruga (CCTV) na plovilima jer je to u suprotnosti s temeljnim standardima radnog prava, pravom na privatnost i povjerljivošću poslovnih podataka. EGSO stoga predlaže da države članice provode procjene rizika na određenim segmentima flote koje karakterizira visok stupanj čestih teških povreda i, ovisno o njihovoj povijesti prekršaja, da nadzorna tijela od tih plovila zahtijevaju ugradnju CCTV-a. Radi provjere sukladnosti s obvezom iskrcavanja EGSO predlaže promicanje uporabe promatrača na plovilu i preporučuje da se uspostavi dobrovoljni mehanizam uvođenja CCTV-a, uz poticaje za one brodovlasnike koji se odluče priključiti toj inicijativi. Istodobno se preporučuje nametanje privremene obveze ugradnje CCTV-a na plovilima kojima su počinjeni višestruki teški prekršaji. |
1.7. |
Novi EFPR za razdoblje 2021. – 2027. imat će ključnu ulogu u postupku prilagodbe europskih plovila novim pravnim propisima. Ključno je da su fondovi lako dostupni na nacionalnoj razini svima koji podnesu zahtjev za sredstvima. Konkretno, Odbor se protivi uvođenju retroaktivnih normi kojima bi se, u slučaju jedinstvenog teškog prekršaja, brodovlasnika obvezalo vratiti prethodno primljena i ispravno prijavljena sredstva. |
1.8. |
EGSO podsjeća da se u trećim zemljama pojavljuju najozbiljniji slučajevi prijevare i nepoštovanja temeljnih propisa u području rada i okoliša. Unatoč tome, riba koja je rezultat ovih nezakonitih praksi i dalje relativno jednostavno stiže na stolove europskih građana. Važno je da novi sustavi praćenja uključuju rješavanje i tih problema duž cijelog opskrbnog lanca. Također treba napomenuti da se slučajevi iskorištavanja radnika još uvijek utvrđuju na nekim europskim plovilima. Preporučuje se, dakle, da nadzorna tijela tom fenomenu posvete posebnu pozornost i da se uvedu jake sankcije kako bi ga se konačno iskorijenilo. |
1.9. |
EGSO napominje da je uspješne modele predložene u višegodišnjim planovima za monospecifično ribarstvo teško primijeniti na mješovito ribarstvo te da bi to imalo ozbiljan utjecaj na okoliš i gospodarstvo. Iz tog razloga Odbor preporučuje uspostavu detaljnijeg sustava za prikupljanje podataka o stokovima u cilju izrade ad hoc strategija kojima bi se pružila bolja zaštita biološkoj raznolikosti, a da se pritom ne nanese pretjerana šteta ribarstvu. |
1.10 |
EGSO smatra da bi sustav poticaja za ribare za koje je predviđena obveza isporuke mreža na kopno trebalo proširiti na sve ostatke sakupljene u moru tijekom ribolova. Ta bi inicijativa bila od temeljne važnosti za čišćenje mora s obzirom na to da su dosad ribari morali plaćati čišćenje mora od zagađenja koje nisu prouzročili. EGSO smatra da bi ribari mogli pružiti važnu dodanu vrijednost s pomoću odgovarajućeg osposobljavanja, s jedne strane pridonoseći čišćenju mora, a s druge strane stvarajući uspješan mehanizam u kojem je njihova aktivnost gospodarski integrirana. |
2. Uvod
2.1. |
Uspjeh zajedničke ribarstvene politike (ZRP) uvelike ovisi o provedbi djelotvornog sustava kontrole i izvršenja. Te su mjere predviđene četirima različitim pravnim aktima: 1. Uredbom o kontroli ribarstva; 2. Uredbom o osnivanju Europske agencije za kontrolu ribarstva (EFCA); 3. Uredbom o uspostavi sustava za suzbijanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova (Uredba o ribolovu NNN) i 4. Uredbom o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama (SMEF). |
2.2. |
Izuzev Uredbe o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama, koja je nedavno revidirana, postojeći sustav Unije za kontrolu ribarstva uspostavljen je prije reforme zajedničke ribarstvene politike (ZRP) te stoga nije u potpunosti s njome usklađen. Osim toga, navedene mjere donesene su prije više od 10 godina i njima nisu uzete u obzir trenutačne i buduće potrebe u pogledu podataka o ribarstvu i kontrole flota i nisu primjerene za nove ribolovne prakse i tehnike te nove tehnologije kontrole i sustava razmjene podataka. Pored toga, njima nisu obuhvaćene važne inicijative Unije, kao što su strategija za plastiku, strategija jedinstvenog digitalnog tržišta i strategija za međunarodno upravljanje oceanima. |
2.3. |
Stoga je, iako je aktualni sustav kontrole ribarstva poboljšalo prethodno stanje, evaluacijom koju je Komisija provela u okviru programa REFIT, tematskim izvješćem Europskog revizorskog suda i rezolucijom Europskog parlamenta potvrđeno da sustav kontrole ribarstva ima određenih nedostataka. Dionici su potvrdili ograničenost postojećeg sustava. Na temelju ovog opažanja nastala je potreba za revizijom cjelokupnog regulatornog okvira koji je na snazi. |
3. Sažetak prijedloga Komisije
3.1. |
Prijedlog Komisije obuhvaća izmjenu pet uredaba, a njegovi su ciljevi sljedeći: 1. ispraviti nedostatke u odnosu na ZRP i druge politike EU-a; 2. pojednostavniti zakonodavni okvir i smanjiti nepotrebno administrativno opterećenje; 3. poboljšati dostupnost, pouzdanost i cjelovitost podataka i informacija o ribarstvu, posebno podataka o ulovu, te omogućiti razmjenu i dijeljenje informacija i 4. ukloniti prepreke koje ometaju razvoj kulture sukladnosti s pravilima i jednako postupanje prema gospodarskim subjektima unutar država članica i među njima. |
3.2. Izmjene Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (1) o uspostavi sustava kontrole Unije za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike
3.2.1. |
Inspekcija i nadzor. Dato je pojašnjenje inspekcijskog postupka i zadaće inspektora, zapovjednika plovila i subjekata. Izvješća o inspekcijskom pregledu bit će digitalizirana, čime će se olakšati upotreba podataka i njihova razmjena između relevantnih tijela i država članica. |
3.2.2. |
Sankcije. Uvodi se popis zajedničkih kriterija kojima se utvrđuju vrste teških prekršaja. Utvrđuju se obvezne administrativne sankcije i minimalni iznosi novčanih kazni za teške prekršaje kako bi se povećali odvraćajući učinak i djelotvornost sustava sankcioniranja u svim državama članicama te zajamčili jednaki uvjeti za sve. Također, jača se i pojašnjava „sustav kaznenih bodova” za plovila s dozvolom za ribolov. |
3.2.3. |
Podaci. Uvode se obvezni digitalizirani sustavi praćenja i izvješća o ulovu koji se primjenjuju na sva ribarska plovila Unije, uključujući ona čija je duljina preko svega manja od 12 metara. Za mala plovila predviđen je pojednostavljeni sustav putem mobilnog telefona. Rekreacijski ribolov također će biti podvrgnut strožoj kontroli. Upotrebom digitalnih alata nastoji se zajamčiti potpuna sljedivost lanca opskrbe (uključujući proizvode uvezene iz trećih zemalja) i sustavno praćenje aktivnosti koje se obavljaju na plovilima, ujedno i s pomoću sustava videonadzora (CCTV) za kontrolu obveze iskrcavanja. |
3.2.4. |
Usklađivanje s drugim politikama EU-a. Olakšava se prijavljivanje izgubljenog ribolovnog alata točnijim ispunjavanjem (elektroničkih) očevidnika o ribolovu. Obveza na temelju koje plovila moraju imati potrebnu opremu za pronalaženje i izvlačenje ribolovnog alata proširuje se i na plovila manja od 12 m. Uvode se odredbe o označivanju i kontroli ribolovnog alata za rekreacijski ribolov. |
3.3. Izmjene Uredbe Vijeća (EZ) br. 768/2005 (2) o osnivanju Europske agencije za kontrolu ribarstva
3.3.1. |
Prijedlogom se proširuje zemljopisno područje primjene inspekcijskih ovlasti Europske agencije za kontrolu ribarstva koje nije više ograničeno na međunarodne vode. Uvode se izmjene kojima se pojednostavljuje upravljanje podacima i njihova razmjena, ali i pravila kojima se pojednostavljuju postupci financiranja Agencije. |
3.3.2. |
U srpnju 2018. Europska komisija unijela je ove mjere u prijedlog COM(2018) 499 kojim se kodificira Uredba (EZ) br. 768/2005 o Europskoj agenciji za kontrolu ribarstva te se zamjenjuju i objedinjuju razni akti koji su u nju ugrađeni. EGSO je već prihvatio ovaj prijedlog u okviru posebnog mišljenja (3). |
3.4. Izmjena Uredbe Vijeća (EZ) br. 1005/2008 (4) o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova
3.4.1. |
Izmjenama Unijina programa certificiranja ulova predviđena je uspostava baze podataka za upravljanje certifikatima o ulovu (CATCH), čime se omogućuju kontrole koje se temelje na procjeni rizika, smanjuju se prilike za prijevaru pri uvozu te se smanjuje administrativno opterećenje država članica. Operativne funkcije sustava CATCH razvijat će se u više faza. Komisiji se dodjeljuju provedbene i delegirane ovlasti povezane s funkcioniranjem i daljnjim razvojem sustava CATCH. Inspekcijski pregledi i sankcije usklađuju se s novim zakonodavnim kontekstom. |
4. Opće primjedbe
4.1. |
Odbor se u općenitom smislu slaže sa zakonodavnom inicijativom Komisije koja je u skladu sa stajalištima država članica, regionalnih i lokalnih tijela te dionika. Cilj je ove inicijative pojasniti regulatorni okvir u pogledu kontrola njegovim pojednostavljenjem, osuvremenjivanjem i usklađivanjem s političkim i regulatornim kretanjima, pri čemu se jamči pravna sigurnost i omogućuje njegova učinkovita i ujednačena provedba u cijeloj Europskoj uniji. |
4.2. |
Na temelju detaljne analize prijedloga jasno je da, unatoč opsežnom postupku savjetovanja koji je predvidjela Komisija, određenim problemima koje su naveli dionici u području ribarstva (npr. obveza iskrcavanja, prekomjerna birokracija, proporcionalnost sustava sankcioniranja) nisu pruženi odgovarajući odgovor i/ili jasna rješenja u novom zakonodavnom prijedlogu (5). |
4.3. |
EGSO ponovno ističe načelo na temelju kojeg koncept održivosti treba poštovati s gospodarskog, socijalnog i ekološkog stajališta. U tom je pogledu održivo ribarstvo i dalje glavni cilj, ali je sektoru ribarstva potrebno omogućiti uvjete za postizanje tog cilja. Iz tog se razloga mjere u području okoliša ne mogu odvojiti od potrebe za poboljšanjem ostalih ključnih aspekata kao što su radni uvjeti i sigurnost na radu, generacijska obnova, profitabilnost poduzeća, osposobljavanje stručnog osoblja i održivost priobalnih zajednica. |
4.4. |
Napominje se da se u prijedlozima uredbe ne uzimaju u obzir dva ozbiljna i značajna problema, a to su Brexit i klimatske promjene. Prvi bi trebao dovesti do potpune reforme sustava relativne stabilnosti te smanjenja mogućnosti ribolova u vodama koje danas pripadaju Europi. Klimatske promjene, s druge strane, uzrokuju znatne promjene u ponašanju i staništima riba, kod kojih se sve češće bilježe migracije velikog opsega. |
4.5. |
EGSO napominje da se prijedlog Komisije ne temelji na jasnoj procjeni društveno-ekonomskih učinaka. Ovo opažanje otežava činjenica da je područje ribarstva u nekim regijama EU-a u krizi više od 20 godina i da mjerama u vezi s održivošću i akvakulturom koje je Komisija dosad uspostavila nije omogućeno preokretanje tog trenda (6). Iz tog razloga Odbor od Glavne uprave za zapošljavanje, socijalna pitanja i uključivanje zahtijeva hitnu intervenciju radi pokretanja opsežne rasprave u okviru sektorskog socijalnog dijaloga (7) kako bi se utvrdile prikladnije mjere za procjenu i moguću nadoknadu učinaka prijedloga na gospodarstvo i društvo (8). |
4.6. |
U nedavnom kritičkom izvješću Europskog revizorskog suda ističe se važnost potrebe provedbe sustava praćenja i sankcioniranja, koji se temelji na takozvanom „sustavu kaznenih bodova”, na jedinstven i ujednačen način u cijeloj Europskoj uniji kako bi se zajamčili pošteno tržišno natjecanje među subjektima te kvaliteta i sljedivost proizvoda ribarstva, što je u interesu svih europskih građana i pridonosi njihovu zdravlju. |
4.7. |
EGSO smatra da je digitalizacija svakako važan instrument kojim se jamči učinkovito i djelotvorno praćenje. Također je pozitivno to što su predviđeni pojednostavljeni digitalni uređaji za praćenje namijenjeni za plovila čija je duljina preko svega manja od 12 metara (npr. aplikacije za geolokalizaciju na mobilnim telefonima, iako na otvorenom moru postoje velika područja bez mreže u kojima je nemoguće pratiti plovilo). Međutim, Odbor ističe da obveze ribara nisu znatno smanjene (osobito u pogledu malih plovila) niti dovoljno pojednostavljene u odnosu na prethodne propise kako je najavila Komisija. |
4.8. |
S pomoću uređaja za digitalno praćenje trebala bi se omogućiti učinkovita ušteda novca i vremena. Proširenje skupa obveza bilo bi moguće jer bi države članice imale na raspolaganju prijelazno razdoblje od dvije godine koje bi im omogućilo da uzmu u obzir lokalne specifičnosti, iako bi moglo predstavljati i znatno opterećenje kada je riječ o plovilima čija je duljina preko svega manja od 10 metara, koja često nemaju upravljačku kabinu i čija se posada često sastoji od samo jednog člana. U tom se slučaju preporučuje dodatna istraga kako bi se procijenila njegova stvarna izvedivost i postigla ravnoteža između potrebe za praćenjem i stvarne sposobnosti ribara za provedbu svih navedenih praksi. |
4.9. |
U tom pogledu EGSO napominje da bi uvedene mjere za pojašnjenje sustava sankcioniranja sigurno mogle donijeti korist sektoru. Međutim, od ključne je važnosti da se te mjere provedu na ujednačen način u različitim državama članicama, da se temelje na kriterijima upravljanja rizicima i da su uistinu razmjerne i odvraćajuće. Konkretno, analizom prijedloga pojavljuju se određeni proturječni aspekti, na primjer kako povezati iznos novčane kazne s vrijednošću ulovljene ribe na tržištu (u rasponu od dvostruke do peterostruke vrijednosti proizvoda) i koji se, ovisno o zemljopisnom području, u razdoblju u godini te brojnosti ili manjku određene vrste, može u znatnoj mjeri razlikovati te čak djelovati kao poticaj za kršenje zakona. |
4.10. |
EFPR je ključan i nužan instrument za ostvarenje prelaska na novi sustav kontrole koji Komisija planira provesti. Odbor se protivi načelu koje je već obuhvaćeno postojećim sustavom praćenja i EFPR-om na temelju kojeg teški prekršaj dovodi do trenutačnog povrata europskih sredstava primljenih u prethodnih pet godina. Ova stroga retroaktivna mjera jedan je od glavnih razloga kašnjenja u postizanju ciljeva EFPR-a, s obzirom na to da je potaknuo velik broj ribara da ne potražuju europska sredstva, bojeći se da će ih trebati vratiti zbog prekršaja koji se smatraju ozbiljnima i za koje je novčana kazna ponekad veoma niska. Stoga treba zajamčiti veću proporcionalnost kazni kako se iz odvraćajućih ne bi pretvorile u obeshrabrujuće. |
4.11. |
EGSO se u cijelosti protivi obvezi ugradnje sustava televizijskih kamera zatvorenog kruga (CCTV) na ribarskim plovilima radi provjere sukladnosti s obvezom iskrcavanja. EGSO smatra da je ova vrsta mjera u suprotnosti s temeljnim propisima u području radnog prava, prava na privatnost i povjerljivosti poslovnih podataka, osobito zbog toga što je utvrđena horizontalno i ne opravdavaju je mogući rizici nastali zbog prethodnih ponavljajućih kršenja propisa. EGSO stoga predlaže da države članice provode procjene rizika na određenim segmentima flote koje karakterizira visok stupanj čestih teških povreda i, ovisno o njihovoj povijesti prekršaja, da nadzorna tijela od tih plovila zahtijevaju ugradnju CCTV-a. Odbor je uvjeren da se ciljevi ekološke održivosti i revitalizacija sektora ne mogu ostvariti praćenjem i kontrolom ribolovnih aktivnosti u stilu „velikog brata”, nego jasnim, određenim i transparentnim pravilima i sankcijama koje se primjenjuju na djelotvoran i ujednačen način u cijeloj Europskoj uniji. |
4.12. |
Točnije, EGSO predlaže vrednovanje i povećanje upotrebe promatrača na ribarskim plovilima. Osim toga, preporučuje se uspostava dobrovoljnog mehanizma za uvođenje sustava videonadzora potaknutog, na primjer, mogućnošću povećanja vlastite kvote ulova za vrste kod kojih se može ostvariti najviši održivi prinos, korištenjem rezervi kvota države članice ako su one dostupne ili prioritetnim i povlaštenim mehanizmima za kontrolu i iskrcavanje. Istodobno se preporučuje privremena obveza ugradnje sustava videonadzora na plovilima kojima su počinjeni višestruki teški prekršaji. |
4.13. |
EGSO smatra da će novi EFPR za razdoblje 2021. – 2027. imati ključnu ulogu u postupku prilagodbe europskih plovila novim pravnim propisima. Točnije, ključno je da su fondovi lako dostupni na nacionalnoj razini svima koji podnesu zahtjev za sredstvima. |
4.14. |
Kao što je već naveo u drugim mišljenjima (9), EGSO smatra važnim utvrditi ribolovni kapacitet s pomoću prikladnijih parametara s obzirom na veličinu i snagu motora, s obzirom na to da su ti čimbenici ključni za jamčenje sigurnosti posade na plovilu i za postizanje održivijih razina emisija CO2. |
5. Posebne napomene
5.1. |
Prelov je nesumnjivo jedan od temeljnih uzroka smanjenja količina riba u moru. Međutim, Odbor smatra da tu pojavu treba promatrati zajedno s drugim, jednako štetnim pojavama za morske vrste, kao što su onečišćenje, klimatske promjene, pomorski promet, podvodno bušenje (onečišćenje bukom). Otvoreniji pristup od ključne je važnosti u osmišljavanju učinkovitih strategija za zaštitu morskih staništa. |
5.2. |
Primjena djelotvornog sustava sankcioniranja treba biti jednostavna i jasna kako bi sustav imao stvaran odvraćujući učinak. Odbor ističe da sustav kaznenih bodova u određenim slučajevima može štetiti posadi, iako se oodluke i postupanje zapovjednika ribarskog plovila uistinu sankcioniraju, čak i strogim mjerama kao što je ukidanje povlastice za ribolov. U slučaju ukidanja povlastice za ribolov (10) potrebno je uspostaviti mehanizme za zaštitu radnika na ribarskim plovilima koji, s obzirom na to da su sklopili ugovor o „dijelu ulova”, mogu ostati bez plaće, osim ako ne pronađu novo plovilo na kojem se mogu zaposliti ili odmah ne promijene profesiju. Budući da je riječ o sektoru koji je suočen s poteškoćama, stalni odljev ljudskih potencijala, vještina i znanja može dodatno pogoršati mogućnost oporavka. |
5.3. |
EGSO se slaže s prijedlogom o proširenju sustava praćenja na rekreacijski ribolov, u kojem je nedavno zabilježen velik broj slučajeva izbjegavanja poštovanja propisa na snazi u pogledu „klasičnog” ribolova. Osobito se preporučuje da se posebna pozornost posveti rekreacijskom ribolovu koji je izvor prihoda te se razlikuje od rekreacijskog ribolova za osobnu uporabu. Ova je mjera ključna za pružanje zaštite ribarima koji poštuju zakon i za suzbijanje nepoštenog tržišnog natjecanja ili, u težim slučajevima, nezakonitog ribolova. |
5.4. |
Slaže se da je od temeljne važnosti jamčiti sljedivost proizvoda ribarstva, ali ukidanjem izuzeća od obveze prijavljivanja u očevidnik ulova zadržanog na plovilu čija je procijenjena količina manja od 50 kg mogu se stvoriti poteškoće, prije svega za male ribare. Međutim, kako bi riješili sve birokratske postupke koji mogu dugo trajati u pogledu mješovitih mora kao što je Sredozemno more, mali se ribari suočavaju s rizikom od gubitka previše vremena prije iskrcavanja, pri čemu ne uspijevaju prodati ulovljenu ribu po najboljoj cijeni. Stoga se preporučuje zadržavanje postojećeg praga uz pomno praćenje kako to ne bi dovelo do neželjenih učinaka. |
5.5. |
Odbor se slaže s novim mehanizmom sljedivosti koji je predložila Komisija, osobito u pogledu uvezenih proizvoda. Međutim, u trećim se zemljama bilježi sve više slučajeva prijevare i nepoštovanja temeljnih propisa u području rada (konvencije ILO-a) i okoliša, ali unatoč tome riba koja je rezultat ovih nezakonitih praksi i dalje relativno jednostavno stiže na stolove europskih građana. Međutim, važno je napomenuti da se slučajevi iskorištavanja radnika još uvijek utvrđuju na nekim europskim plovilima (11) te zahtijevaju posebnu pozornost nadzornih tijela i jake sankcije kako bi se tu pojavu konačno iskorijenilo. |
5.6. |
Odbor primjećuje da se uspostavljena snažna mreža kontrole sljedivosti ne može prekinuti prilikom „prve prodaje” jer kontrolu treba provesti u cijelom lancu opskrbe, „od mora do stola”. I ovdje se preporučuje aktivno sudjelovanje svih relevantnih dionika, od veleprodaje preko prerade do maloprodaje. |
5.7. |
Deklaracija iz Malte MedFish4Ever iz 2017. temelj je aktivnosti EU-a. Međutim, EGSO smatra da bi posebne tehničke mjere i mjere očuvanja ribljih stokova trebalo prilagoditi različitim ribolovnim tehnikama i biološkim značajkama mora. EGSO posebice primjećuje da je uspješne modele predložene u planovima za monospecifično ribarstvo teško primijeniti na mješovito ribarstvo te da bi to imalo ozbiljan utjecaj na okoliš i gospodarstvo (12). Iz tog razloga Odbor preporučuje uspostavu detaljnijeg sustava za prikupljanje podataka o stokovima u cilju izrade ad hoc strategija kojima bi se pružila bolja zaštita biološkoj raznolikosti, a da se pritom ne nanese pretjerana šteta ribarstvu (13). |
5.8. |
Kao što je već istaknuo u prethodnim mišljenjima (14), EGSO smatra da je kombinacija krutog sustava kvota i nove obveze iskrcavanja jedan od glavnih problema u tom sektoru. Visoki troškovi potrebni za ostvarenje prijelaza na održivije ribarstvo (npr. selektivne mreže) moraju biti potpuno financirani iz EFPR-a. EGSO se nada pojednostavljenom i pragmatičnom sustavu kontrole temeljenom na analizi rizika, uz predviđanje važnog djelovanja na nacionalnoj razini i uz potporu dionika, kako bi se podržao prijelaz velikog broja plovila. |
5.9. |
Komisija predlaže da sve proizvode ribarstva izvažu registrirani subjekti pri iskrcaju, prije skladištenja, prijevoza ili prodaje. EGSO smatra da je važno zadržati postojeću mogućnost provjere uzoraka. Nadalje, ako se proizvodi ribarstva prevoze prije stavljanja na tržište ili se prva prodaja obavlja u trećoj zemlji, preporučuje da se zadrži postojeće ograničenje prosljeđivanja dokumentacije nadležnim tijelima u roku od 48 sati nakon iskrcaja kako bi se izbjegla kašnjenja i posljedični gubitak kvalitete. |
5.10. |
EGSO je pozdravio prijedlog Komisije o plastičnim predmetima za jednokratnu upotrebu (15), a osobito poticajne mjere predviđene za isporuku slomljenog ili oštećenog ribolovnog alata na kopno kako bi se olakšalo njegovo recikliranje (16). Ovom mjerom, zajedno s novom mjerom koja se odnosi na luke (17), otvaraju se novi scenariji i mogućnosti za održivo ribarstvo i kružno gospodarstvo. EGSO smatra da bi sustav poticaja za ribare za koje je predviđena obveza isporuke mreža na kopno trebalo proširiti na sve vrste ostataka sakupljenih u moru tijekom ribolova. Također je važno provjeriti da uvođenje mehanizma povećane odgovornosti proizvođača ne dovede do povećanih troškova za nabavu mreža za poduzeća u sektoru ribarstva. EFPR bi mogao biti najprikladniji financijski instrument za podupiranje ovog postupka. |
5.11. |
Ta bi inicijativa bila od temeljne važnosti za čišćenje mora s obzirom na to da su dosad ribari morali plaćati iskrcavanje na kopno ostataka sakupljenih u moru tijekom ribolova. Ti ostaci, među ostalim, čine 90 % otpada sakupljenog u mrežama, a ribari su obvezni odvajati otpad i, kada ga nije moguće identificirati, kategorizirati ga kao „posebni otpad”, što podrazumijeva posebne načine obrade. U praksi i prema postojećim pravilima ribari moraju plaćati čišćenje mora od onečišćenja koje nisu prouzročili. EGSO smatra da bi ribari mogli pružiti važnu dodanu vrijednost s pomoću odgovarajućeg osposobljavanja, s jedne strane pridonoseći čišćenju mora, a s druge strane stvarajući uspješan mehanizam u kojem je njihova aktivnost gospodarski integrirana (18). |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL L 343, 22.12.2009., str. 1.
(2) SL L 128, 21.5.2005., str.1.
(3) Mišljenje EGSO-a (NAT/756), „Europska agencija za kontrolu ribarstva (kodificirani tekst)” (SL C 62 15.2.2019., str. 310.).
(4) SL L 286, 29.10.2008., str. 1.
(5) MEDAC, LDAC i Europeche nekoliko su puta uputili specifične zahtjeve i prijedloge u vezi s rješavanjem trenutačnih problema u području ribarstva koji nisu razmotreni u zakonodavnom paketu koji predlaže Komisija.
(6) U posljednjih 30 godina se u Italiji, duž 8 000 kilometara obale, broj ribarskih plovila smanjio za otprilike 33 %. Brodovi su u prosjeku stari 34 godine i potrebno ih je hitno obnoviti ili zamijeniti novima, a u posljednjih je 30 godina izgubljeno 18 000 radnih mjesta (sektor ribarstva u Italiji ima 27 000 radnika). Podaci talijanskog Ministarstva za poljoprivrednu, prehrambenu i šumarsku politiku iz 2016. godine.
(7) Odbor EU-a za socijalni dijalog za pomorsko ribarstvo (EUSSDC).
(8) Mišljenje EGSO-a (NAT/749), „Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR)” (vidjeti str. 104 ovoga Službenog lista).
(9) Mišljenje EGSO-a (NAT/749), „Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR)” (vidjeti bilješku 8.).
(10) Na temelju kriterija ponavljanja prekršaja ukidanje povlastice za ribolov može trajati od najmanje četiri mjeseca do najviše jedne godine, dok ne nastupi trajno oduzimanje povlastice.
(11) Vidjeti članak iz novina The Guardian „We thought slavery had gone away”: African men exploited on Irish boats („Mislili smo da je s ropstvom svršeno: Afrikance se iskorištava na irskim plovilima”).
(12) Opća komisija za ribarstvo Sredozemlja (GFCM), The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries („Stanje ribarstva u Sredozemlju i Crnom moru”), 2016., str. 26. Kao što navodi GFCM-FAO, u monospecifičnim morima lakše je provoditi ciljani ribolov s obzirom na to da tamo živi mali broj ribljih vrsta te je stoga jednostavnije utvrditi ograničenja ulova. Za razliku od toga, u mješovitim morima na istom području žive brojne vrste riba.
(13) Mišljenje EGSO-a „Višegodišnji plan za ribolov malih pelagijskih vrsta u Jadranskom moru” (SL C 288, 31.8.2017., str. 68.). Mišljenje EGSO-a (NAT/749), „Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR)” (vidjeti bilješku 8.).
(14) Mišljenje EGSO-a „Obveza iskrcavanja” (SL C 311, 12.9.2014., str. 68.). Točka 1.2 „Međutim, smatra da je prijedlog Komisije izrazito složen te da će ribarima stvoriti suvišan i nesrazmjeran dodatan posao u trenutku primjene obveze iskrcavanja. Zbog toga se zalaže za pragmatičnije, jasnije, jednostavnije i fleksibilnije propise, koji bi ribarima zaista omogućili dovoljno vremena za prilagodbu tijekom prijelaznog razdoblja, bez opasnosti od teških kazni”.
(15) Mišljenje EGSO-a (NAT/742), „Plastični predmeti za jednokratnu upotrebu” (SL C 62, 15.2.2019., str.207.).
(16) COM(2018) 340 final.
(17) COM(2018) 33 final.
(18) Mišljenje EGSO-a „Strategija o plastici u kružnom gospodarstvu (uključujući aktivnosti smanjenja morskog otpada” (SL C 283, 10.8.2018., str. 61.).
Mišljenje EGSO-a (NAT/742), „Plastični predmeti za jednokratnu upotrebu” (vidjeti bilješku 15.).
Mišljenje EGSO-a (NAT/749), „Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR)” (vidjeti bilješku 8.).
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/125 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu direktive Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Direktive 2008/106/EZ o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca i stavljanju izvan snage Direktive 2005/45/EZ
(COM(2018) 315 final – 2018/0162 (COD))
(2019/C 110/23)
Izvjestiteljica: |
Tanja BUZEK |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 11.6.2018. Vijeće, 6.6.2018. |
Pravni temelj: |
članak 100. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za promet, energiju, infrastrukturu i informacijsko društvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
20.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
201/3/6 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO u načelu podržava ciljeve koje je Komisija iznijela u svojem prijedlogu o izmjeni Direktive 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca i stavljanju izvan snage Direktive 2005/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) o uzajamnom priznavanju svjedodžbi pomoraca koje su izdale države članice. EGSO smatra da su izmjene regulatornog okvira potrebne, proporcionalne i isplative. |
1.2. |
EGSO uvažava činjenicu da su obje direktive pridonijele poboljšanju kako pomorskog obrazovanja i osposobljavanja pomoraca koji služe na brodovima koji plove pod zastavom EU-a tako i profesionalne mobilnosti pomoraca čije su svjedodžbe izdane u EU-u, ali smatra da je na tom području uputno poduzeti još jedan korak. Stoga EGSO preporučuje da se revizija Direktive 2008/106/EZ iskoristi za pozivanje na širu europsku raspravu u kojoj bi sudjelovala Komisija, države članice, institucije za osposobljavanje i industrija o tome kako dodatno ulagati u europsku bazu pomorskih vještina kako bi se očuvala konkurentnost europske flote i sposobnost tog sektora da stvara kvalitetna radna mjesta za europske pomorce i druge pomorske djelatnike. |
1.3. |
Konkretno, EGSO preporučuje da se radi na uspostavi foruma EU-a koji bi uključivao institucije za obrazovanje, industriju, širi pomorski klaster i nacionalne pomorske uprave kako bi se poboljšalo pomorsko obrazovanje pomoraca i razvili europski poslijediplomski pomorski studiji koji bi pružali više od međunarodno dogovorene minimalne razine osposobljavanja pomoraca. Takvo napredno osposobljavanje omogućilo bi davanje konkurentne prednosti europskim pomorcima jer bi im se osiguralo stjecanje vještina koje nadmašuju vještine koje se zahtijevaju na međunarodnoj razini, kao i povećanje privlačnosti pomorskih zanimanja u EU-u, posebno kad su posrijedi žene i mladi ljudi. |
1.4. |
EGSO naglašava važnost razvijanja paketa za učenje otpornih na buduće promjene, s posebnim naglaskom na osposobljavanju u pogledu kvalitetnog upravljanja te zelenih i digitalnih vještina te smatra da bi promicanje naprednih vještina trebalo biti popraćeno odgovarajućim svjedodžbama/označivanjem. |
1.5. |
EGSO također preporučuje razvijanje europske mreže institucija za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje (METs) koje bi zadovoljavale kriterije kvalitete kako bi se sustav pomorskog obrazovanja u Europi dodatno unaprijedio. Također preporučuje da se za obrazovanje zapovjednika i časnika po uzoru na „Erasmus” uvede model za razmjenu između institucija za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje u cijelom EU-u, koji bi bio prilagođen posebnim obilježjima tog sektora. |
1.6. |
U vezi s izmijenjenim mehanizmom za priznavanje svjedodžbi pomoraca izdanih u trećim zemljama, EGSO smatra da je od najveće važnosti da se prije podnošenja zahtjeva Komisiji država članica koja podnosi zahtjev savjetuje s nacionalnim udruženjima brodovlasnika i sa sindikatima o poželjnosti priznavanja nove treće zemlje. EGSO želi dodatno pojasniti da će – kad je to moguće – procjena pomoraca koji će vjerojatno biti zaposleni biti samo jedan od kriterija u postupku odlučivanja o priznavanju nove treće zemlje te da je taj postupak potrebno provoditi na transparentan način. |
1.7. |
Kad je riječ o produljenju roka za donošenje odluke o priznavanju nove treće zemlje s 18 mjeseci na 24 mjeseca, te u određenim okolnostima i do 36 mjeseci, EGSO izražava zabrinutost u pogledu prikladnosti tog mehanizma s obzirom na to da bi se postupak mogao nepotrebno produljiti za zemlju koja očigledno ispunjava sve zahtjeve. EGSO stoga traži da se taj postupak dovrši u razumno kratkom roku uz klauzulu da se rok može produljiti koliko god je potrebno ako su nužne korektivne mjere. |
1.8. |
Kako bi se osigurala primjerena uporaba resursa Zajednice, EGSO predlaže da se članak 20. izmjeni tako da se odredbe o povlačenju priznanja trećih zemalja primjenjuju i na one treće zemlje koje ne osiguravaju znatan broj zapovjednika i časnika tijekom najmanje pet godina. EGSO želi pojasniti da će konačnu odluku o povlačenju priznanja donositi države članice prema uobičajenom postupku unutar COSS-a te da u okviru tih postupaka postoji diskrecija za razmatranje relevantnih informacija koje pružaju države članice. |
1.9 |
Budući da se u pogledu pomorske sigurnosti ne mogu raditi kompromisi, EGSO preporučuje da se na treće zemlje iz kojih u flotu EU-a dolazi ograničen broj zapovjednika i časnika ne bi trebao primjenjivati blaži sustav ponovne procjene. |
1.10. |
Osim izmjena koje je predložio u pogledu postupka izmjene (Članak 27.), kojim se Komisija ovlašćuje da putem delegiranih akata mijenja Direktivu 2008/106/EZ, EGSO poziva države članice da pravodobno poduzmu mjere za provedbu izmjena kako ne bi došlo do potrebe za produljenjima i razdobljima pragmatičnog tumačenja koji su bili potrebni zbog nedjelovanja država zastave u prethodnim slučajevima. |
2. Kontekst
2.1. |
Zakonodavstvo EU-a o obrazovanju, osposobljavanju i izdavanju svjedodžbi pomorcima uglavnom se temelji na minimalnim međunarodnim zahtjevima nametnutima Konvencijom Međunarodne pomorske organizacije o standardima osposobljavanja, izdavanja svjedodžbi i straži („Konvencija STCW”), u izmijenjenom obliku. |
2.2. |
Osim integracije Konvencije STCW na razini EU-a s pomoću Direktive 2008/106/EZ, u izmijenjenom obliku, okvirom EU-a predviđa se troškovno učinkovit zajednički mehanizam EU-a za priznavanje sustava obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima iz trećih zemalja. Taj mehanizam osmišljen je tako da se procjena i ponovna procjena usklađenosti trećih zemalja s Konvencijom STCW provodi na centraliziran i usklađen način, izbjegavajući situaciju u kojoj bi ih svaka država članica trebala provoditi pojedinačno. Osobito stoga što trenutačno postoji više od 40 trećih zemalja priznatih u tu svrhu na razini EU-a. |
2.3. |
Regulatorni sustav ujedno sadržava pojednostavljeni postupak za priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju države članice koji je uveden Direktivom 2005/45/EZ. Tom se Direktivom nastojala potaknuti mobilnost pomoraca EU-a na plovilima koja plove pod zastavom EU-a, omogućujući priznavanje svjedodžbi zapovjednika i časnika bez dodatnih kompenzacijskih mjera. |
2.4. |
Prethodno navedenim zakonodavnim okvirom nastoji se zajamčiti visoka razina sigurnosti ljudskih života na moru i zaštita morskog okoliša smanjenjem opasnosti od nezgoda na moru. Kako bi se taj cilj ostvario, sve strane slažu se s time da je poboljšanje obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi za ključno osoblje koje služi na brodovima koji plove pod zastavom EU-a od iznimne važnosti. |
2.5. |
Prijedlog potječe iz Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT) koji je izradila Komisija, u okviru kojeg se procjenjuje u kojoj su mjeri obje direktive postigle svoje ciljeve. EGSO napominje da je predložena revizija rezultat temeljite evaluacije koja je uključivala opširnu studiju Europske agencije za pomorsku sigurnost (EMSA) (Studija za evaluaciju direktiva 2008/106/EZ i 2005/45/EZ u okviru programa REFIT iz rujna 2017 (3).), javno savjetovanje popraćeno ciljanijim savjetovanjem, kao i posebne radionice u kojima su sudjelovale države članice i dvije strane industrije, odnosno brodovlasnici i sindikati koji zastupaju pomorce. |
2.6. |
Rezultati procjene REFIT smatrali su se općenito pozitivnima te je zaključeno da je zakonodavstvo EU-a pridonijelo uklanjanju posada nedovoljne kvalitete, mobilnosti pomoraca u Uniji i ostvarenju jednakih uvjeta između pomoraca osposobljenih u Uniji i pomoraca osposobljenih u trećim zemljama. |
2.7. |
Međutim, utvrđeni su neki nedostaci u pogledu učinkovitosti regulatornog okvira i proporcionalnosti određenih zahtjeva. Prijedlogom Komisije stoga se nastoji ukloniti utvrđene nedostatke pojednostavljivanjem i usklađivanjem postojećeg zakonodavstva. U konkretnijem smislu, dodatna intervencija smatrala se potrebnom osobito radi:
|
3. Sažetak prijedloga
3.1. |
Opći je cilj prijedloga pojednostavniti i uskladiti postojeće zakonodavstvo. To osobito obuhvaća:
|
3.2. |
Centralizirani mehanizam za priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju treće zemlje zahtijeva od Komisije da stavi na raspolaganje znatne ljudske i financijske resurse, u čemu će joj pomoći Europska agencija za pomorsku sigurnost radi, s jedne strane, ocjenjivanja novih zahtjeva država članica za priznavanje i, s druge strane, provedbe redovite ponovne procjene već priznatih trećih zemalja. |
3.3. |
U svrhu bolje uporabe dostupnih resursa Komisija predlaže da se postupak priznavanja učini transparentnijim omogućivanjem državama članicama koje podnose zahtjev da opravdaju razloge za podnošenje zahtjeva za priznavanje. Ta se mjera sastoji od uvođenja rasprave između država članica o potrebi priznavanja novih trećih zemalja. |
3.4. |
Osim toga, Komisija predlaže prioritetne kriterije za ponovnu procjenu priznatih trećih zemalja na temelju mišljenja da se dostupni resursi trebaju preusmjeriti iz zemalja koje floti EU-a pružaju malen broj pomoraca u treće zemlje iz kojih dolazi najveći broj pomoraca. |
4. Opće napomene
4.1. |
EGSO podupire prijedlog Komisije o izmjeni Direktive 2008/106/EZ o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca, uključujući prijedlog da se u područje primjene te Direktive uvrsti pojednostavljeni postupak za uzajamno priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju države članice, stavljajući izvan snage Direktivu 2005/45/EZ. |
4.2. |
EGSO smatra da je to potrebna revizija s obzirom na to da doista postoji prostor za poboljšanje učinkovitosti administrativnog okvira u pogledu sustava uzajamnog priznavanja iz ove Direktive kako bi se omogućila učinkovitija raspodjela financijskih i ljudskih resursa Komisije i EMSA-e. |
4.3. |
EGSO posebno pozdravlja naglasak koji Komisija stavlja na razinu transparentnosti koja treba prevladavati u obradi zahtjeva za priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju treće zemlje. EGSO smatra da je novi postupovni korak kojim se državi članici koja podnosi zahtjev omogućuje da iznese razloge za podnošenje zahtjeva za priznavanje, proporcionalan, transparentan i troškovno učinkovit. Država članica koja podnosi zahtjev i dalje će imati mogućnost jednostrano priznati treću zemlju dok se ne donese zajednička odluka. Stoga će se tijekom postupka odlučivanja koji dovodi do priznavanja treće zemlje uspostaviti ravnoteža između potrebe za transparentnošću u pogledu kontrole i dobrog iskorištavanja javnog novca (troškovi koji nastaju u postupku priznavanja) i cilja održavanja konkurentnosti flote EU-a (konkurentna prednost koju će flota EU-a steći zahvaljujući zapošljavanju pomoraca iz odgovarajuće treće zemlje). |
4.4. |
EGSO smatra da je zakonodavni okvir EU-a o obrazovanju, osposobljavanju i izdavanju svjedodžbi pomorcima pridonio zadovoljavanju potreba pomorskog tržišta rada tako što se njime svim zapovjednicima i časnicima s valjanom svjedodžbom STCW, neovisno o njihovu mjestu boravišta ili nacionalnosti, olakšao pristup zapošljavanju na brodovima koji plove pod zastavom EU-a. Iako je nedvojbeno da se pomorski promet odvija na globaliziranom tržištu rada, EGSO želi podsjetiti na to da je za EU važno da ulaže golema sredstva u svoju bazu pomorskih vještina kako bi se zaštitila kritična masa europskih pomoraca koja održava konkurentnost europske industrije pomorskog prometa i pomorskih klastera u cijelom EU-u. Time bi se stvorila osnova za visokokvalificirana radna mjesta i poželjne karijere na moru ili u povezanim aktivnostima na kopnu, osobito za mlade Europljane, dok bi se istodobno zadržao ili čak povećao udio pomoraca EU-a u pomorskoj radnoj snazi u svijetu (trenutno, 220 000 pomoraca iz EU-a predstavlja 18 % ukupnog broja pomoraca u svijetu) (4). |
4.5. |
S obzirom na prethodno navedeno, EGSO potiče države članice da, kad je riječ o jačanju djelotvornosti i učinkovitosti obrazovnog sustava u sektoru pomorskog prometa, konačno provedu preporuke iz strategije pomorskog prometa EU-a do 2018. (5), kao i preporuke za politiku koje je Radna skupina za zapošljavanje i konkurentnost u plovidbi morem (TFMEC) (6) uputila Europskoj komisiji. EGSO osobito poziva Europsku komisiju i suzakonodavce da razmotre preporuke navedene u nastavku. |
4.6. |
EGSO preporučuje da se radi na uspostavi foruma EU-a koji bi uključivao institucije za obrazovanje, industriju, širi pomorski klaster i nacionalne pomorske uprave kako bi se poboljšalo pomorsko obrazovanje pomoraca, pa tako i njihovo zapošljavanje, razvoj karijere i mobilnost. Jedna od ključnih zadaća te mreže bila bi razvijanje europskih pomorskih poslijediplomskih studija koji pružaju više od međunarodno dogovorene minimalne razine osposobljavanja pomoraca (takozvane „svjedodžbe o pomorskoj izvrsnosti” ili „STCW +”) (7). Takvo napredno osposobljavanje omogućilo bi europskim pomorcima da stjecanjem vještina koje nadmašuju vještine tražene na međunarodnoj razini steknu konkurentnu prednost. |
4.7. |
S obzirom na prethodno navedeno, EGSO naglašava važnost razvijanja paketa za učenje otpornih na buduće promjene, s posebnim naglaskom na osposobljavanju u pogledu kvalitetnog upravljanja te zelenih i digitalnih vještina. Potonje su od velike važnosti s obzirom na brz razvoj brodske tehnologije, sustava za razmjenu informacijskih i komunikacijskih podataka te obalnih sustava za potporu. EGSO smatra da bi promicanje naprednih vještina trebalo biti popraćeno odgovarajućim svjedodžbama/označivanjem kako bi usavršavanje pomorskog obrazovanja postalo vrijedno dobro koje europskim pomorcima pomaže da poboljšaju svoje izglede u karijeri. To će pak povećati privlačnost pomorskih zanimanja u EU-u, posebno kad su posrijedi žene i mladi, dok će istodobno povećati učinkovitost i kvalitetu vođenja brodova, uključujući kontinuirano inoviranje i smanjenje troškova. |
4.8. |
Slično tome, također bi bilo uputno razmotriti razvijanje europske mreže institucija za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje (METs) koje bi zadovoljavale kriterije kvalitete kako bi se sustav pomorskog obrazovanja u Europi dodatno unaprijedio. U tu svrhu, EGSO preporučuje da se za primjer uzme europska mreža škola za unutarnju plovidbu (EDINNA) osnovana 2009. godine u cilju poticanja usklađivanja obrazovanja i osposobljavanja na višoj razini. Ta platforma pokazala se kao izuzetno kvalitetan alat za omogućavanje razmjene znanja i za postizanje usklađenog pristupa razvoju stručnih kompetencija. EGSO nadalje preporučuje da se za obrazovanje zapovjednika i časnika po uzoru na „Erasmus” uvede model za razmjene između institucija za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje u cijelom EU, koji bi bio prilagođen posebnim obilježjima tog sektora. |
4.9. |
Nadalje, EGSO poziva na zajednički politički poticaj EU-a i država članica kako bi se industriji pružila potpora u njezinim naporima da odgovori na izazove digitalizacije, automatizacije i potrebne ekologizacije sektora. EGSO primjećuje da bi se na te izazove moglo lakše odgovoriti kada bi se jamčio visokokvalitetan europski sustav osposobljavanja i obrazovanja pomoraca koji je održiv u budućnosti. U tom pogledu EGSO pozdravlja pokretanje predstojećeg četverogodišnjeg projekta SkillSea. Tim će se projektom potaknuti suradnja između industrije, uključujući europske socijalne partnere u pomorskom prometu, Udruženje brodovlasnika Europske zajednice (ECSA) i Europsku federaciju radnika u prometu (ETF), zatim pružatelja obrazovanja i osposobljavanja te nacionalnih tijela u cilju poboljšanja pomorskog nastavnog plana i programa u Europi. |
5. Posebne napomene
5.1. |
EGSO pozdravlja činjenicu da su se direktive 2005/45/EZ i 2008/106/EZ spojile jer smatra da će takvo spajanje učiniti provedbu učinkovitijom te poboljšati jasnoću i jednostavnost okvira povezanog s osposobljavanjem i izdavanjem svjedodžbi pomorcima. Takvim usklađivanjem osobito će se riješiti problem zastarjele definicije svjedodžbi iz Direktive 2005/45/EZ te osigurati objašnjenje i usklađivanje definicije svjedodžbi pomoraca koje priznaju države članice. Doista se mora zajamčiti da je definicija svjedodžbi pomoraca ažurirana kako bi bila u skladu s novim definicijama koje su uvedene 2012. Takvo ažuriranje vjerojatno će dovesti do povećanja pravne sigurnosti u programu za uzajamno priznavanje među državama članicama. |
5.2. |
Novim člankom 5.b nastoji se uvrstiti uzajamno priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju države članice u područje primjene Direktive 2008/106/EZ. EGSO to dodavanje smatra važnim jer se njime objašnjava koje su svjedodžbe uzajamno priznate u svrhu dopuštanja pomorcima kojima je svjedodžbu izdala jedna država članica da služe na plovilima koja plove pod zastavom druge države članice. |
5.3. |
EGSO u cijelosti podupire i dodatno potiče mobilnost radne snage kako bi se zapovjednicima i časnicima kojima je izdana svjedodžba u EU-u i brodovlasnicima u Europi pomoglo da se međusobno lakše pronađu. U tom pogledu EGSO sa zadovoljstvom napominje da je, prema podacima Komisije (8), samo u 2015. godini u Uniji bilo više od 47 000 valjanih ovjerenih svjedodžbi o osposobljenosti koje je prvotno izdala druga država članica, što predstavlja 25 % od ukupnog broja zapovjednika i časnika dostupnih za rad na brodovima koji plove pod zastavom EU-a. |
5.4. |
Prethodno navedene brojke pokazuju da je program za uzajamno priznavanje svjedodžbi pomoraca koje izdaju države članice dao ohrabrujuće rezultate kad je riječ o poticanju mobilnosti pomoraca EU-a na plovilima koja plove pod zastavom EU-a. Povrh toga, EGSO naglašava važnost stalnog doprinosa zaštiti europskih radnih mjesta na moru, osiguravanja budućnosti pomorskog obrazovanja i osposobljavanja u cijelom EU-u i zaštite europskog pomorskog znanja i iskustva u cjelini. |
5.5. |
EGSO podupire prijedlog za usklađivanje Direktive 2008/106/EZ s posljednjim izmjenama Konvencije STCW kako bi se izbjegle prave nedosljednosti u Direktivi u pogledu međunarodnog regulatornog okvira. Takvim usklađivanjem vjerojatno će se zaštititi usklađena provedba na razini EU-a, pomoći posadama u stjecanju novih vještina i kompetencija – naročito kad su posrijedi zahtjevi u pogledu osposobljavanja i kvalifikacija za pomorce koji služe na putničkim brodovima i brodovima koji podliježu Pravilniku IMO-a o sigurnosti brodova koji koriste plinove ili goriva s niskom točkom zapaljivosti (IGF pravilnik) i Pravilniku IMO-a o sigurnosti brodova koji plove polarnim vodama (Polarni pravilnik) – te istodobno podupirati razvoj karijere. |
5.6. |
EGSO dovodi u pitanje nerazmjernu primjenu financijskih i ljudskih resursa Zajednice za procjenu novih trećih zemalja koje možda neće moći osigurati znatan broj zapovjednika i časnika. Stoga EGSO potpuno podupire prijedlog Komisije da svaki novi zahtjev koji država članica podnese za priznavanje treće zemlje bude popraćen analizom koja obuhvaća procjene broja časnika i zapovjednika iz te treće zemlje koji će se vjerojatno zaposliti. Osim toga, EGSO smatra da je od najveće važnosti da se prije podnošenja zahtjeva Komisiji države članice savjetuju s nacionalnim udruženjima brodovlasnika i sindikatima o poželjnosti priznavanja nove treće zemlje. Međutim, EGSO želi pojasniti da će – kad je to moguće – procjena pomoraca koji će vjerojatno biti zaposleni biti samo jedan od kriterija u postupku odlučivanja o priznavanju nove treće zemlje te da je taj postupak potrebno provoditi na transparentan način. |
5.7. |
U korist daljnje učinkovitosti i bolje uporabe dostupnih resursa, EGSO sa zadovoljstvom primjećuje da će, u skladu s prijedlogom (članak 19.), država članica koja želi podnijeti zahtjev za priznavanje nove treće zemlje morati prethodno iznijeti opravdanje za taj zahtjev i raspraviti ga s drugim državama članicama. EGSO želi pojasniti da će konačnu odluku o priznanju nove treće zemlje donositi države članice prema uobičajenom postupku koji uključuje glasovanje kvalificiranom većinom u Odboru za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS). EGSO nadalje pozdravlja činjenicu da je državi članici dopušteno da jednostrano prizna svjedodžbe treće zemlje dok se čekaju rezultati procjene. EGSO snažno podupire takvo dopuštenje kojim se pruža proporcionalno i troškovno učinkovito rješenje, uz istodobno očuvanje konkurentnosti flote EU-a. |
5.8. |
U pogledu produljenja roka za donošenje odluke o priznavanju nove treće zemlje s 18 na 24 mjeseca, te u određenim okolnostima na 36 mjeseci, EGSO smatra da je predložena mjera opravdana sve dok postoji nepobitna potreba da treća zemlja provede korektivne mjere. Međutim, EGSO izražava sumnju u to je li automatsko produljenje postupka priznavanja ispravan mehanizam s obzirom na to da se može dogoditi da se zemlji koja jasno ispunjava sve zahtjeve nepotrebno produljuje postupak. EGSO stoga predlaže da cilj i dalje bude završiti postupak u što kraćem razumnom roku uz odredbu da se taj rok može produljiti koliko god je potrebno ako su potrebne korektivne mjere. |
5.9. |
Revidiranim člankom 20. uvodi se specifičan razlog za prestanak priznavanja treće zemlje na temelju činjenice da iz nje najmanje pet godina u flotu EU-a nije došao nijedan pomorac. EGSO želi pojasniti da će konačnu odluku o povlačenju priznanja donositi države članice prema uobičajenom postupku unutar COSS-a te da u okviru tog postupka postoji diskrecija za razmatranje relevantnih informacija koje pružaju države članice. EGSO u načelu podržava ovu reviziju i želi istaknuti da u svrhu prikladne uporabe resursa taj argument i dalje vrijedi neovisno o tome je li treća zemlja uspjela dati znatan broj zapovjednika i časnika ili nije uspjela dati nijednog. U tom kontekstu i u potpunosti u skladu s postupcima, EGSO predlaže da se omogući opoziv priznavanja trećih zemalja koje najmanje pet godina nisu uspjele osigurati znatan broj zapovjednika i časnika. |
5.10. |
EGSO dvoji je li obrazloženje za izmjenu članka 21. kojom se zahtjeva da se razdoblje za ponovnu procjenu produlji na 10 godina utemeljeno na prioritetnim kriterijima. EGSO razumije da u teoriji, sa strogo matematičkog stajališta, treće zemlje iz kojih dolazi znatan broj pomoraca predstavljaju veću prijetnju za sigurno vođenje brodova od onih trećih zemalja iz kojih dolazi ograničen broj pomoraca. Iz prethodno navedenih razloga i pretpostavljajući da se ne može pristajati na kompromise u pogledu pomorske sigurnosti, EGSO preporučuje da one treće zemlje iz kojih u flotu EU-a dolazi ograničen broj zapovjednika i časnika ne bi trebale podlijegati manje strogom sustavu procjene. |
5.11. |
EGSO podupire izmjenu članka 25.a koja je potrebna kako bi se omogućila transparentna upotreba informacija koje države članice pružaju o broju ovjera kojima se potvrđuje priznanje svjedodžbi koje izdaju treće zemlje u svrhu prestanka priznavanja i određivanja prioriteta za ponovnu procjenu trećih zemalja, kako je predviđeno u člancima 20. i 21. |
5.12. |
EGSO je potpuno svjestan da, s obzirom na globalnu prirodu pomorskog prometa, cilj mora biti sprječavanje sukoba između međunarodnih obveza država članica i njihovih obveza prema Uniji. Zbog toga je potrebno stalno usklađivanje europskog okvira s Konvencijom STCW, omogućujući uspostavljanje jednakih uvjeta između EU-a i trećih zemalja u provedbi međunarodnog okvira o obrazovanju, osposobljavanju i izdavanju svjedodžbi pomorcima. S obzirom na prethodna razmatranja i u slučaju budućih izmjena Konvencije STCW, EGSO smatra da je važno ovlastiti Komisiju da putem delegiranih akata uvodi izmjene kako bi se zajamčila jednostavnija i brža prilagodba promjenama u Konvenciji i Kodeksu STCW. |
5.13. |
Uzimajući u obzir prethodno navedeno, EGSO poziva države članice da pravodobno poduzmu mjere za provedbu izmjena kako ne bi došlo do potrebe za produljenjima i razdobljima pragmatičnog tumačenja koji su bili potrebni zbog nedjelovanja država zastave u prethodnim slučajevima. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL L 323, 3.12.2008., str. 33.
(2) SL L 255, 30.9.2005., str.160.
(3) https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/legislation/2017-09-stwc-support-study-refit-eval-dirs-20080106-20050045.pdf
(4) SWD (2016) 326 final.
(5) COM(2009) 8 final.
(6) Radna skupina za zapošljavanje i konkurentnost u plovidbi morem, koju je osnovao potpredsjednik Komisije Kallas, predstavila je svoje izvješće 9. lipnja 2011.
(7) COM(2009) 8 final.
(8) SWD(2017) 18 final.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/132 |
Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Vijeća o uspostavljanju Programa za istraživanje i osposobljavanje Europske zajednice za atomsku energiju za razdoblje 2021.–2025. kojim se nadopunjuje Obzor Europa – Okvirni program za istraživanja i inovacije
(COM(2018) 437 final – 2018/0226 (NLE))
(2019/C 110/24)
Izvjestiteljica: |
Giulia BARBUCCI |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 12.7.2018. Vijeće Europske unije, 13.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za promet, energiju, infrastrukturu i informacijsko društvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
20.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
208/3/4 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) pozdravlja Prijedlog uredbe o Programu za istraživanje i osposobljavanje Europske zajednice za atomsku energiju (Euratom) za razdoblje 2021.–2025. te ukazuje na njegov kontinuitet u odnosu na prethodne programe za istraživanje i razvoj fuzije, nuklearne fisije i sigurnosti te programa JRC-a, kao i na nova područja djelovanja kao što su zaštita od zračenja i stavljanje izvan pogona nuklearnih elektrana. |
1.2. |
EGSO smatra da je proračun Euratoma prikladan za postavljene ciljeve te da je od ključne važnosti zadržati tu financijsku omotnicu bez obzira na ishode pregovora o Brexitu. U tom pogledu Odbor smatra da je ključno s iznimnom pozornosti upravljati izlaskom Velike Britanije iz programa Euratom, osobito s obzirom na područja istraživanja koja su već započeta, zajedničke infrastrukture i socijalni učinak na osoblje (npr. radni uvjeti) na britanskom tlu i izvan njega. |
1.3. |
EGSO smatra da je projekt JET ključan čimbenik za razvoj projekta ITER, koji je, sa znanstvenog gledišta, nasljednik spomenutog projekta. Stoga Odbor smatra važnim da projekt JET i dalje bude u funkciji (ili kao projekt EU-a ili kao zajednički projekt EU-a i Ujedinjene Kraljevine) sve dok projekt ITER ne postane operativan. |
1.4. |
EGSO smatra da inovativni aspekti uvedeni programom, kao što su njegovo pojednostavljenje, proširenje ciljeva (ionizirajuće zračenje i razgradnja postrojenja), bolja sinergija s programom Obzor Europa i mogućnost financiranja aktivnosti izobrazbe i osposobljavanja za istraživače (npr. Marie Skłodowska-Curie), zadovoljavaju očekivanja građana i povećavaju učinkovitost i djelotvornost programa. |
1.5. |
Odbor smatra da se nuklearna sigurnost treba shvatiti na temelju dinamičnog koncepta, a to podrazumijeva stalno praćenje i prilagodbu postojećeg zakonodavstva na temelju najnovijih otkrića i inovacija, čime se obuhvaća cijeli životni vijek postrojenja. Posebnu pozornost treba posvetiti postrojenjima koja se nalaze na granici između država članica EU-a te time jačati koordinaciju između nacionalnih i lokalnih tijela te zajamčiti djelotvorno uključivanje građana i radnika. |
1.6. |
EGSO smatra da su obrazovanje, počevši od obveznog školovanja, i osposobljavanje ključni čimbenici u približavanju mladih znanstvenim i tehnološkim predmetima. To je iznimno važno za buduće povećanje broja europskih istraživača u tom području kojih trenutačno nema dovoljno za zadovoljavanje potreba sustava proizvodnje i istraživanja. |
2. Uvod
2.1. |
Prijedlog uredbe o Programu za istraživanje i osposobljavanje Europske zajednice za atomsku energiju (Euratom) za razdoblje 2021.–2025. uvrštava se u zakonodavni paket za „Obzor Europa” – Okvirni program za istraživanja i inovacije za razdoblje 2021.–2027 (1). Predloženi Program provodit će se tijekom pet godina u skladu s člankom 7. Ugovora o Euratomu s mogućnošću dvogodišnjeg produljenja u skladu s trajanjem Obzora Europa i višegodišnjim financijskim okvirom (VFO). |
2.2. |
Program „Obzor Europa” raspolagat će proračunom od 100 milijardi EUR za razdoblje 2021.–2027., od čega će se 2,4 milijarde EUR dodijeliti programu Euratom. Okvirnim programom „Obzor Europa” utvrđuje se i referentni okvir za instrumente i pravila sudjelovanja te za odredbe o provedbi, evaluaciji i upravljanju. Područja istraživanja koja Euratom podržava nisu uključena u „Obzor Europa” zbog zakonskih razloga (odvojeni ugovori) i upravljačkih razloga (izbjegavanje udvostručivanja), čime se jača sinergija među programima. |
2.3. |
EGSO je iznio ad hoc mišljenje o prijedlogu programa „Obzor Europa” (2) s kojim je ovo mišljenje povezano u pogledu vizije i preporuka. EGSO je ujedno izradio još dva s tim povezana mišljenja, odnosno o projektu ITER (3) i rastavljanju nuklearnih elektrana (4). |
3. Sažetak prijedloga
3.1. |
Program Euratoma za istraživanje i osposobljavanje odnosi se na različite primjene nuklearne energije u Europi, kako za proizvodnju električne energije tako i u druge svrhe u drugim područjima (npr. ionizirajuće zračenje u području medicine). Napori Europske unije usmjereni su na poticanje inovacija i razvoja sigurnih tehnologija, čime se ublažavaju rizici i jamči optimalna zaštita od zračenja. Programom Euratoma stoga se omogućuje integracija doprinosa država članica te se procesi inovacija, istraživanja i osposobljavanja stavljaju pod zajednički nazivnik. |
3.2. |
Prijedlogom se određuju proračun i zajednički istraživački ciljevi za izravna djelovanja (koja provodi izravno Komisija putem Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) i neizravna djelovanja (koja provode javni ili privatni subjekti koje financira program) koja će se provesti u skladu s programima rada koje su usuglasile države članice. |
3.3. |
Program Euratoma za razdoblje 2021.–2025. provest će se izravnim upravljanjem. Međutim, ako to smatra potrebnim i djelotvornim, Komisija se može odlučiti za podijeljeno i/ili neizravno upravljanje i povjeriti provedbu određenih dijelova Programa državama članicama, osobama ili poduzećima te trećim zemljama, međunarodnim organizacijama ili državljanima trećih zemalja u skladu s člankom 10. Ugovora o Euratomu. |
3.4. |
Predloženi Program nastavit će s ključnim istraživačkim aktivnostima tekućeg programa Euratoma (zaštita od zračenja, nuklearna sigurnost postrojenja i u okviru međunarodne politike, gospodarenje nuklearnim otpadom i energija fuzije), stavljajući pritom sve veći naglasak na razgradnju i na druge primjene osim za električnu energiju, kao što je ionizirajuće zračenje. Predloženi proračun od 1 675 000 000 EUR za razdoblje 2021.–2025. podijeljen je između istraživanja i razvoja na području nuklearne fuzije (724 563 000 EUR), nuklearne fisije, nuklearne sigurnosti i zaštite od zračenja (330 930 000 EUR) i JRC-a (619 507 000 EUR). |
3.5. |
Proširenjem skupa ciljeva povećava se međusektorski aspekt instrumenta, koji time u većoj mjeri služi građanima. Sve više različitih primjena ionizirajućeg zračenja zahtijeva zaštitu ljudi i okoliša od nepotrebnog izlaganja zračenju. Tehnologije ionizirajućeg zračenja u Europi svakodnevno se upotrebljavaju u brojnim područjima, ponajprije u području medicine. U skladu s tim, istraživanja o zaštiti od zračenja ujedno će se razvijati na međusektorskoj razini u području proizvodnje nuklearne energije i u području medicine, pri čemu se neće isključiti drugi oblici uporabe u području industrije, poljoprivrede, okoliša i sigurnosti. |
3.6. |
Sljedeći je inovativni element istraživanje za razvoj i evaluaciju tehnologija za razgradnju i sanaciju okoliša nuklearnih postrojenja, s obzirom na sve veću potražnju za tim tehnologijama. Taj je aspekt od ključne važnosti za zatvaranje kruga drugim aspektima sigurnosti kojima se trenutačni program već bavi: nuklearnom sigurnošću (odnosno sigurnošću reaktora i gorivnog ciklusa), gospodarenjem istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom, zaštitom od zračenja i pripravnošću na izvanredna stanja (radiološke nesreće i istraživanja o radioekologiji), te mjerama za provedbu politika u području nuklearne sigurnosti, zaštitnim mjerama i neširenjem nuklearnog oružja. |
3.7. |
Navedene inicijative bit će uključene putem posebnog djelovanja usmjerenog na podupiranje razvoja energije fuzije, izvora energije koji je potencijalno neiscrpan i ima manji učinak na okoliš. Prijedlog je osobito usmjeren na jamčenje kontinuiteta provedbe „plana fuzije” koji bi mogao dovesti do izgradnje prve elektrane u drugoj polovini ovog stoljeća. Iz tog će razloga EU i ubuduće nastaviti podupirati projekt ITER s posebnim programom (5) i projekt DEMO. |
3.8. |
Naposljetku, osim istraživačkih aktivnosti, prijedlogom se predviđa mogućnost sudjelovanja u programima izobrazbe i osposobljavanja (npr. aktivnosti Marie Skłodowska-Curie) za istraživače u nuklearnom području kako bi se održala visoka razina stručnog znanja te pruža odgovarajuća financijska potpora za pristup europskim i međunarodnim istraživačkim infrastrukturama (uključujući JRC). |
4. Opće napomene
4.1. |
EGSO pozdravlja Prijedlog uredbe o Programu Euratom-a za razdoblje 2021.–2025. Točnije, Odbor pozdravlja sve više interakcija u okviru programa „Obzor Europa” u cilju osiguravanja zajedničkih mehanizama upravljanja i pristupa sredstvima, kao i integracije istraživačkih aktivnosti i aktivnosti osposobljavanja, čime se izbjegava nepotrebno udvostručivanje. |
4.2. |
EGSO smatra da je proračun dodijeljen Euratomu prikladan za ciljeve koje je Europska unija postavila u području nuklearne energije. Stoga smatra da je od ključne važnosti zadržati tu financijsku omotnicu bez obzira na ishode pregovora o Brexitu. U tom pogledu Odbor smatra da je ključno s iznimnom pozornosti upravljati izlaskom Ujedinjene Kraljevine iz programa Euratoma, osobito s obzirom na područja istraživanja koja su već započeta, zajedničke infrastrukture i socijalni učinak na osoblje (npr. radni uvjeti) na britanskom tlu i izvan njega (6). |
4.3. |
EGSO posebno naglašava da je za provedbu projekta ITER potrebna podrška projekta JET (Zajednički europski Torus), čije se sjedište u Ujedinjenoj Kraljevini financira iz Euratoma. Naime, u okviru projekta JET, među ostalim, ispituju se dijelovi objekata projekta ITER koji su trenutačno u izgradnji, a pritom projekt ITER sa znanstvenog gledišta predstavlja nasljednika projekta JET. Navedeni objekt jedinstven je u svijetu i ne može ga se zamijeniti. Stoga Odbor smatra važnim da projekt JET i dalje bude u funkciji (ili kao projekt EU-a ili kao zajednički projekt EU-a i Ujedinjene Kraljevine) sve dok projekt ITER ne postane operativan. |
4.4. |
Odbor podržava pristup iz Prijedloga uredbe koji je ponajprije usmjeren na nastavak istraživačkih aktivnosti i već postojećih projekata, kao što je projekt ITER koji predstavlja važan cilj u procesima dekarbonizacije (7), opskrbe energijom i industrijskog razvoja (8). Osim toga, novi program sadržava zanimljive novitete i njime se proširuje raspon istraživačkih i inovacijskih aktivnosti koje se mogu financirati i koje su usmjerene na razvoj i rast. |
4.5. |
EGSO osobito pozdravlja prijedlog o uključivanju aktivnosti povezanih s ionizirajućim zračenjem u aktivnosti koje se mogu financirati, čime se proširuje međusektorski aspekt programa u skladu s odrednicama programa „Obzor Europa” u području društvenih izazova. U tom je smislu važno brzo i sustavno širiti rezultate istraživačkih i inovacijskih procesa u pogledu patenata i novih tehnologija s obzirom na njihovo široko područje primjene (9). |
4.6. |
Važno je izvijestiti građane o rezultatima dobivenima financiranjem i o zajedničkim naporima na europskoj razini. Time će se osnažiti povjerenje građana u znanost i istraživanja, kao i svijest o važnosti Europske unije i posebne strategije za poboljšanje kvalitete života svih građana. |
4.7. |
Odbor ujedno pozdravlja proširenje financiranja za istraživanje i širenje znanja u području razgradnje i sanacije okoliša nuklearnih postrojenja kako bi se zadovoljile sve veće potrebe država članica i zatvorio krug u upravljanju procesima proizvodnje nuklearne energije, što se treba završiti sigurnom sanacijom okoliša razgrađenih postrojenja. |
4.8. |
EGSO smatra da je proširenje programa na aktivnosti izobrazbe i osposobljavanja, kao što su aktivnosti Marie Skłodowska-Curie, od ključne važnosti za održavanje visoke razine stručnog znanja u EU-u. Međutim, važno je odrediti ciljeve i u kvantitativnom, a ne samo kvalitativnom smislu, s obzirom na to da europskih istraživača u ovom području trenutačno nema dovoljno za zadovoljavanje svih potreba europskog sustava proizvodnje i istraživanja (10). |
5. Posebne primjedbe
5.1. |
Novim okvirom za nuklearnu sigurnost razvijenim nakon katastrofe u Fukushimi (11) pruža se odgovor na zabrinutost građana. Europska unija uspostavila je sustav za sustavnu kontrolu (eng. peer reviews) te dinamične i višerazinske mehanizme sigurnosti koji su poboljšali standarde sigurnosti postrojenja. Odbor preporučuje praćenje pravilne provedbe te direktive te njezino ažuriranje i prilagođavanje novim izazovima, čime se obuhvaća cijeli životni vijek postrojenja, od projektiranja novih reaktora do stalne prilagodbe postojećih reaktora, sve do njihove razgradnje (12). U tom kontekstu smatramo da se s pomoću aktivnosti praćenja koje provode vanjski i neovisni subjekti može zajamčiti postizanje najviših sigurnosnih standarda. |
5.2. |
Budući da se velik broj reaktora nalazi na granici između dviju ili više država EU-a, važno je razviti pojačani okvir suradnje među državama kako bi se uspostavili mehanizmi za brzu reakciju na nepredvidljive prekogranične nesreće (13), čime se jamči djelotvorna suradnja i koordinacija između predmetnih lokalnih i nacionalnih tijela. Tim se postupkom, u skladu s člankom 8. Direktive 2014/87/Euratom, ujedno treba predvidjeti djelotvorna i temeljita aktivnost informiranja i osposobljavanja usmjerena na radnike i građane za koju su predviđeni oblici potpore putem posebnih linija financiranja. Slične inicijative trebalo bi ostvariti i u pogledu susjednih trećih zemalja koje su suočene s istim rizicima (14). |
5.3. |
Odbor smatra da bi podugovaranje moglo dovesti do nesigurnosti u održavanju nuklearnih elektrana te stoga preporučuje da ono bude „ograničeno i strogo kontrolirano” (15). |
5.4. |
EGSO smatra ključnim održati i podupirati interes mladih za znanstvene i tehnološke predmete, a za to je potrebno aktivno i informirano sudjelovanje školskih nastavnika koji bi, s pomoću trajnog osposobljavanja i usavršavanja, trebali imati ulogu pozitivnih prenositelja znanja i poticati otvorene rasprave s učenicima o toj temi, bez predrasuda i stereotipa. |
5.5. |
Konkretno, EGSO i putem programa Erasmus+ podržava inicijative za širenje skupa predmeta STEAM (kojim su obuhvaćeni znanost, tehnologija, inženjerstvo, matematika i umjetnost) u školama. Tim se pristupom učenike potiče na zauzimanje sustavnog i eksperimentalnog stava jer im se pruža mogućnost kreativnog rješavanja problema stvarnog svijeta. Rezultati istraživanja i projekata koje je Europska unija financirala posljednjih godina vrlo su pozitivni, što ukazuje na činjenicu da se tim pristupom potiče interes za tehničke predmete, matematiku i znanost koji zatim postaju prvi izbor učenika pri odabiru fakultetskog obrazovanja (16). |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) COM(2018) 435 final.
(2) INT/858, Obzor Europa (SL C 62, 15.2.2019., str. 33.).
(3) TEN/680, VFO i ITER (vidjeti stranicu 136 ovoga Službenog lista).
(4) TEN/681, VFO i nuklearna razgradnja i radioaktivni otpad (vidjeti stranicu 141 ovoga Službenog lista).
(5) TEN/680, VFO i ITER (vidjeti bilješku 3.).
(6) https://www.nature.com/articles/d41586-018-06826-y.
(7) SL C 107, 6.4.2011., str. 37.
(8) SL C 229, 31.7.2012., str. 60.
(9) INT/858, Obzor Europa (vidjeti bilješku 2.).
(10) SL C 237, 6.7.2018., str. 38.
(11) Direktiva Vijeća 2014/87/Euratom (SL L 219, 25.7.2014., str. 42.) i s njom povezane direktive.
(12) SL C 341, 21.11.2013., str. 92.
(13) SL C 318, 29.10.2011., str. 127.
(14) SL C 487, 28.12.2016., str. 104.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/136 |
Mišljenje Europskog socijalnog i gospodarskog odbora o Prijedlogu Odluke Vijeća o izmjeni Odluke 2007/198/Euratom o osnivanju Europskog zajedničkog poduzeća za ITER i razvoj energije fuzije i davanju povlastica tom poduzeću
(COM (2018) 445 final – 2018/0235 (NLE))
(2019/C 110/25)
Izvjestitelj: |
Ulrich SAMM |
Zahtjev za savjetovanje |
Europska komisija, 12.7.2018. |
Pravni temelj |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina |
Stručna skupina za promet, energiju, infrastrukturu i informacijsko društvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini |
20.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br. |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani) |
202/0/5 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
EGSO napominje da je postizanje čiste energije od iznimne važnosti i da je u tu svrhu energija fuzije prepoznata kao moguće dugoročno rješenje, pri čemu bi Europa bila predvodnikom razvoja fuzijske tehnologije koja je bez ugljika, održiva i pridonosi osiguranju strukture naše opskrbe energijom. |
1.2. |
EGSO naglašava da znatna dugoročna ulaganja potrebna za razvoj fuzijske elektrane za sobom još uvijek povlače određeni stupanj industrijskog rizika, ali da bi, u slučaju uspješne realizacije, fuzijska elektrana kao novi čimbenik znatno promijenila postojeću opskrbu energijom zahvaljujući disruptivnim inovacijama te obilnosti i gotovo neiscrpnosti fuzijskog goriva. |
1.3. |
Prijedlogom se rješavaju ključni izazovi za sljedeći VFO kako bi se zadržao pozitivan zamah projekta ITER. Trenutačno se u okviru suradnje sedmero globalnih partnera (EU-a, Sjedinjenih Američkih Država, Rusije, Japana, Kine, Južne Koreje i Indije) u francuskom gradu Cadaracheu gradi prvi fuzijski reaktor ITER s izlaznom toplinskom snagom od 500 MW. Radovi će započeti u 2025., a potpuna funkcionalnost (500 MW) predviđa se za 2035. EGSO smatra vrijednim pozitivan napredak ostvaren proteklih godina, nakon svladavanja problema temeljitim preispitivanjem projekta ITER (uspostavljeno je novo više rukovodstvo i revidirani su rokovi osnovnog rasporeda ITER-a). |
1.4. |
EGSO potiče Komisiju da snažnije naglašava važnost potrebe za povezivanjem projekta ITER s europskim istraživanjem fuzije u organizaciji EUROfusiona, koje se financira u okviru programa EURATOMA za istraživanje i izobrazbu i u sklopu kojeg djeluje Zajednički europski torus (Joint European Torus, JET), važno eksperimentalno postrojenje smješteno u Culhamu u Ujedinjenoj Kraljevini. Osim izgradnje, za ITER je potrebna i temeljita priprema, a samo snažna europska istraživačka zajednica može održavati popratne programe i vodstvo. |
1.5. |
EGSO potvrđuje dodanu vrijednost EU-a, koja se može vidjeti iz uspjeha EUROfusiona. To je istraživački program u Europi koji obuhvaća najviše država članica (osim Luksemburga i Malte), koje pridonose ključnim projektima koji zajedno čine EU predvodnikom u tom području. |
1.6. |
EGSO pozdravlja to što se novim europskim planom za ostvarenje energije fuzije koji je razvio EUROfusion otvara dobro definiran put ka ostvarenju prve fuzijske elektrane na temelju pojačanog sudjelovanja industrije, obrazovanja fuzijskih znanstvenika i inženjera u cijeloj Europi i snažne suradnje izvan Europe. Planom je predviđeno da će ITER biti u potpunosti funkcionalan 2035. godine, a na temelju rezultata projektirat će se prva fuzijska elektrana (DEMO), koja će prvi put opskrbljivati mrežu električnom energijom. Projektiranje će biti gotovo 2040., a tada će početi izgradnja. |
1.7. |
EGSO razumije da ITER otvara važna pitanja koja se mogu riješiti samo JET-om i stoga ponavlja zabrinutosti zbog učinka Brexita na nastavak JET-a. Kako bi se minimizirale opasnosti u radu ITER-a i optimizirao njegov istraživački plan, EGSO smatra da je važno da JET nastavi s radom (kao objekt EU-a ili zajednički objekt EU-a i UK-a) u razdoblju od 2020. do početka djelovanja ITER-a s obzirom na to da u ovom trenutku ne postoje zamjenska rješenja za gubitak JET-a. |
1.8. |
Prijedlogom Komisije osigurava se proračun za ITER, ali se ne spominje prikladnost proračuna potrebnog za popratne programe za istraživanje fuzije. EGSO naglašava da proračun rezerviran za EUROfusion za razdoblje 2021. – 2025. mora biti usuglašen s ciljevima plana za fuziju za koji je rad na ITER-u od presudne važnosti. |
1.9. |
EGSO izražava zadovoljstvo zbog važnosti koju ulaganja u fuzijsku tehnologiju imaju za industriju i MSP-ove. U razdoblju 2008. – 2017. Fuzija za energiju sklopila je ugovore i dodijelila bespovratna sredstva u vrijednosti od približno 3,8 milijardi EUR diljem Europe. Najmanje 500 poduzeća, uključujući MSP-ove, i više od 70 organizacija za istraživanje i razvoj, iz otprilike 20 različitih država članica EU-a i Švicarske imalo je koristi od ulaganja u aktivnosti povezane s ITER-om. Nadalje, stranke ITER-a koje nisu države članice EU-a također su potpisale ugovore s europskom industrijom kako bi podržale proizvodnju svojih sastavnih dijelova za ITER, čime se stvaraju dodatna nova radna mjesta i rast za europska poduzeća. EGSO prima na znanje da se neto učinak ulaganja u ITER u najvećoj mjeri ogleda u razvoju supsidijarnih poduzeća i prijenosu tehnologije, koji stvaraju nove poslovne prilike u drugim sektorima. |
1.10. |
EGSO je uvjeren da istraživanje fuzije u Europi općenito, a realizacija ITER-a pogotovo, mogu poslužiti kao izvrstan primjer potencijala zajedničkih europskih projekata. Važno je građane informirati o rezultatima dobivenima financiranjem i poduzimanjem zajedničkih napora na europskoj razini. Time će se povećati povjerenje građana u znanost i istraživanje i podići razina svijesti o važnosti Europske unije. |
2. Uvod
2.1. |
ITER (međunarodni termonuklearni eksperimentalni reaktor) je projekt međunarodne znanstvene suradnje pokrenut 2005. između sedam globalnih partnera (stranke ITER-a: EU, Sjedinjene Američke Države, Rusija, Japan, Kina, Južna Koreja i Indija). Cilj je projekta pokazati znanstvenu i tehnološku izvedivost energije fuzije u mirovne svrhe izgradnjom i radom prvog fuzijskog reaktora od 500 MW u Cadaracheu u Francuskoj. EGSO već podupire taj projekt s nekoliko mišljenja (1). ITER je sljedeći korak na putu prema energiji fuzije, koja je najinovativniji i obećavajući izvor održive energije koji se može nositi sa sve većom potražnjom za energijom, uz razvoj obnovljivih energija. |
2.2. |
Temeljito preispitivanje projekta ITER provedeno 2015. godine obuhvatilo je imenovanje novog višeg rukovodstva Organizacije za ITER (IO) i F4E-a. Vijeće ITER-a podržalo je revidirani osnovni raspored ITER-a19. studenoga 2016. U tom je rasporedu prosinac 2025. utvrđen kao najraniji tehnički izvediv rok za prvu plazmu, a 2035. godina određena je kao ciljni datum za potpunu funkcionalnost (500 MW), s uporabom goriva deuterij-tricij. Pozitivna ocjena napretka ITER-a u posljednjim godinama potvrđena je neovisnim procjenama, kojima je potvrđena stabilizacija projekta i realna osnova za njegov završetak. |
2.3. |
Europski doprinos IO-u pruža unutarnja agencija EU-a „Fuzija za Energiju” (F4E), smještena u Barceloni (Španjolska). F4E je zajedničko poduzeće osnovano u skladu s poglavljem 5. Ugovora o Euratomu. U skladu sa svojim statutom F4E ima vlastiti postupak davanja razrješnice u Europskom parlamentu na temelju preporuke Vijeća EU-a. Godine 2015. usvojena je nova financijska uredba F4E-a; odgovornost za nadzor ITER-a, a time i F4E-a, prenesena je s GU-a RTD na GU ENER. |
2.4. |
Osim izgradnje ITER-a, dubinska i iscrpna znanstvena potpora istraživanju fuzije pruža se u okviru programa za istraživanje i izobrazbu (2), kojim se nadopunjuje opći istraživački program Obzor Europa (3). Osim standardnih aktivnosti nuklearnog istraživanja, taj program obuhvaća temeljne istraživačke aktivnosti u području razvoja energije fuzije u skladu s istraživačkim planom za fuziju, u kojemu se opisuje optimizirani put koji preko ITER-a i demonstracijskih postrojenja za proizvodnju električne energije (DEMO) vodi prema komercijalnom iskorištavanju fuzijskih elektrana. U istraživačkom planu za fuziju ne opisuju se samo potrebni glavni objekti već i istraživanja koja je potrebno provoditi za potporu ITER-u i DEMO-u. |
2.5. |
Istraživački plan za fuziju razvio je EUROfusion, koji je zadužen za koordinaciju europskih aktivnosti istraživanja fuzije. Taj konzorcij okuplja 30 nacionalnih istraživačkih instituta i otprilike150 sveučilišta iz 26 država članica EU-a te Švicarske i Ukrajine. Sjedište konzorcija EUROfusion nalazi se u Garchingu u Njemačkoj, dok je vodeći eksperiment Zajednički europski torus (JET) smješten u Culhamu u Ujedinjenoj Kraljevini. |
3. Sažetak prijedloga
3.1. |
Prijedlogom (4) se rješavaju ključni izazovi sljedećeg VFO-a kako bi se zadržao pozitivni zamah projekta, osigurao postojan napredak izgradnje i montiranja te zadržala predanost svih stranaka ITER-a. Kako bi se odgovorilo na te izazove, projektu će trebati održivo vodstvo EU-a koje mora biti podržano izvrsnim rezultatima F4E-a i potpunom usklađenošću EU-a s vlastitim udjelom obveza financiranja i doprinosa u naravi. |
3.2. |
Sredstva koja će Euratomu biti potrebna za uspješan dovršetak objekta i početak rada odnosno eksperimentalne faze detaljno su opisana u Komunikaciji Komisije „Doprinos EU-a reformiranom projektu ITER”, koju je Komisija donijela u lipnju 2017. |
3.3. |
Komisija poziva Europski parlament i Vijeće da u višegodišnjem financijskom okviru za razdoblje 2021. – 2027. odrede najvišu razinu Euratomovih obveza u pogledu ITER-a u iznosu od 6 070 000 000 EUR (u tekućoj vrijednosti). To se smatra kritičnom masom sredstava potrebnih da djelovanje EU-a povezano s ITER-om bude učinkovito i u skladu s novom osnovom za izgradnju ITER-a. Predloženi proračun temelji se na najranijem tehnički izvedivom roku za izgradnju ITER-a i ne obuhvaća nepredviđene izdatke te se stoga temelji na pretpostavci da se svi veliki rizici mogu ublažiti. |
4. Opće napomene
4.1. |
EGSO napominje da je jamčenje konkurentnosti i sigurnosti naše opskrbe energijom od najveće važnosti, ali da je ona održiva samo ako se kombinira s borbom protiv klimatskim promjena. Izvori energije koji su bez ugljika i održivi stoga su ključni za naše buduće blagostanje i dobrobit. Postizanje čiste energije od iznimne je važnosti i u tu svrhu energija fuzije prepoznata je kao moguće dugoročno rješenje, pri čemu bi Europa bila predvodnik razvoja fuzijske tehnologije. |
4.2. |
EGSO naglašava da znatna ulaganja potrebna za razvoj fuzijske elektrane za sobom još uvijek povlače određeni stupanj industrijskog rizika, ali da bi, u slučaju uspješne realizacije, fuzijska elektrana kao novi čimbenik znatno promijenila postojeću opskrbu energijom zahvaljujući disruptivnim inovacijama. Fuzijsko gorivo obilno je i gotovo neiscrpno: tricij se može proizvesti od litija, metala sveprisutnog u Zemljinoj kori i morskoj vodi, a deuterij je prisutan u prirodnoj vodi. |
4.3. |
EGSO želi istaknuti različita sigurnosna obilježja fuzije u usporedbi s konvencionalnom nuklearnom fisijom. Fuzijska elektrana sama je po sebi sigurna: plazmu stvara samo nekoliko grama goriva i ona se sama brzo gasi u slučaju bilo kakva kvara. Reakcije deuterija i tricija otpuštaju neutrone koji aktiviraju materijale stijenke. Dobiveni radioaktivni nusproizvodi kratkog su vijeka, stoga se većina materijala može reciklirati nakon određenog vremena raspada, pa nisu potrebni novi spremnici za nuklearni otpad. |
4.4. |
EGSO potiče Komisiju da snažnije naglašava važnost potrebe za povezivanjem projekta ITER-a s europskim istraživanjem fuzije u organizaciji konzorcija EUROfusion. Osim izgradnje, za ITER su potrebni detaljna priprema i popratni programi. U Europi se koordiniranim programom u kojem se upotrebljavaju JET i drugi uređaji, zajedno s modeliranjem i simulacijama, pridonosi testiranju i razvoju operativnih scenarija ITER-a, predviđanju i optimiziranju rada ITER-a te projektiranju demonstracijske elektrane za fuziju (DEMO). Rad tokamaka JET-a s mješavinom deuterija i tricija, kao i sa stjenkom sličnom onoj ITER-a, ključan je za pripremu rada ITER-a. |
4.5. |
EGSO potvrđuje dodanu vrijednost EU-a, koja se može vidjeti iz uspjeha EUROfusiona. To je istraživački program u Europi koji obuhvaća najviše država članica (osim Luksemburga i Malte), koje pridonose ključnim projektima koji zajedno čine EU predvodnikom u ovom području. Ulaganja i financiranje istraživanja koriste industriji, istraživačkim organizacijama i sveučilištima. |
4.6. |
EGSO je uvjeren da istraživanje fuzije u Europi općenito, a realizacija ITER-a pogotovo, mogu poslužiti kao izvrstan primjer potencijala zajedničkih europskih projekata. Važno je građane informirati o rezultatima dobivenima financiranjem i poduzimanjem zajedničkih napora na europskoj razini. Tako će se povećati njihovo povjerenje u znanost i istraživanje te podići razinu svijesti o važnosti Europske unije u postizanju dalekog i teško ostvarivog cilja, koji pojedinačne države ne bi mogle ostvariti vlastitim naporima i financiranjem i koji će imati dugoročne reperkusije, ne samo na tehnologiju i industriju, već i na istraživanje i MSP-ove, a znatno će utjecati i na gospodarstvo i otvaranje radnih mjesta, pa čak kratkoročno i srednjoročno. |
5. Posebne napomene
5.1. |
EGSO potvrđuje da se novim europskim planom za ostvarenje energije fuzije otvara dobro definiran put ka ostvarenju prve fuzijske elektrane na temelju pojačanog sudjelovanja industrije, obrazovanja fuzijskih znanstvenika i inženjera u cijeloj Europi i snažne suradnje izvan Europe. Planom je obuhvaćeno kratkoročno razdoblje dok ITER ne započne s radom (2025.), srednjoročno razdoblje koje traje do rutinskog potpunog funkcioniranja ITER-a (2035.) te dugoročno razdoblje u smjeru ostvarenja prve fuzijske elektrane (DEMO) koja će prvi put opskrbljivati mrežu električnom energijom. |
5.2. |
ITER je ključni objekt plana i očekuje se da će biti zaslužan za postizanje većine ključnih etapa na putu prema ostvarenju fuzijske energije. Stoga je u kratkročnom razdoblju velika većina sredstava predloženih za EUROfusion namijenjena za ITER i popratne eksperimente povezane s njime, među kojima je i Zajednički europski torus (JET), smješten u Culhamu u Ujedinjenoj Kraljevini. EGSO potvrđuje da je JET pokazao da je izgradnja i vođenje velikih infrastrukturnih objekta za istraživanje fuzije učinkovita i da se tako maksimalno povećavaju znanstvene i industrijske koristi. |
5.3. |
EGSO podupire zahtjev Organizacije za ITER da prikupi vrijedne informacije iz rezultata dobivenih JET-om tijekom razdoblja prije prve plazme u ITER-u. Budući da je JET jedinstven zato što je jedini tokmak koji funkcionira s tricijem, koji koristi materijale prve stijenke ITER-a i koji omogućuje potpuno daljinsko rukovanje, njegov rad može pridonijeti istraživačkom planu ITER-a u smislu smanjenja rizika, uštede troškova i operativnog licenciranja. To je osobito važno jer proračun za ITER koji je Komisija predložila ne obuhvaća nepredviđene izdatke te se stoga temelji na pretpostavci da se svi veliki rizici mogu ublažiti. |
5.4. |
EGSO razumije da ITER otvara važna pitanja koja se mogu riješiti samo JET-om i stoga se pridružuje onima koji izražavaju zabrinutost zbog učinka Brexita na nastavak JET-a. Kako bi se minimizirale opasnosti u radu ITER-a i optimizirao njegov istraživački plan, EGSO smatra da je važno da JET nastavi s radom (kao objekt EU-a ili zajednički objekt EU-a i UK-a) u razdoblju od 2020. do početka djelovanja ITER-a s obzirom na to da u ovom trenutku ne postoje zamjenska rješenja za gubitak JET-a. |
5.5. |
Prijedlog Komisije obuhvaća proračun za ITER, ali se ne spominje je li on dovoljan za popratni program istraživanja fuzije. Taj se program razmatra u odvojenom prijedlogu (5), ali se ne spominju potrebe ITER-a. EGSO naglašava da proračun rezerviran za EUROfusion u razdoblju 2021. – 2025. mora biti usuglašen s ciljevima plana za fuziju za koji je rad na ITER-u od ključne važnosti, dok rad na projektiranju demonstracijske elektrane za fuziju (DEMO) treba intenzivirati. |
5.6. |
EGSO izražava zadovoljnost zbog važnosti koju ulaganja u fuzijsku tehnologiju imaju za industriju i MSP-ove. Ulaganja EU-a u izgradnju ITER-a od velike su koristi za europsku industriju, a istraživačka zajednica daje poduzećima priliku da se uključe u najsuvremenije istraživanje i razvoj, tehnologiju, projektiranje i proizvodnju sastavnih dijelova za ITER. Stvaranje novog znanja i supsidijarnih poduzeća koje iz toga proizlazi dovodi do gospodarskog rasta i promiče zapošljavanje. U razdoblju 2008. – 2017. Fuzija za energiju sklopila je 839 ugovora i dodijelila bespovratna sredstva u vrijednosti od približno 3,8 milijardi EUR diljem Europe. Najmanje 500 poduzeća, uključujući MSP-ove, i više od 70 organizacija za istraživanje i razvoj, iz oko 20 različitih država članica EU-a i Švicarske imalo je koristi od ulaganja u aktivnosti povezane s ITER-om. Nadalje, stranke ITER-a koje nisu države članice EU-a također su potpisale ugovore s europskom industrijom kako bi podržale proizvodnju svojih sastavnih dijelova za ITER, čime se stvaraju dodatna nova radna mjesta i rast za europska poduzeća. |
5.7. |
EGSO prima na znanje opsežne informacije koje je dostavila Komisija (6) i koje otkrivaju da se neto učinak ulaganja u ITER u najvećoj mjeri ogleda u razvoju supsidijarnih poduzeća i prijenosu tehnologije. Tehnologije razvijene za ITER stvaraju nove poslovne prilike u drugim sektorima jer rad na ITER-u povećava konkurentnost europskih poduzeća u globalnom gospodarstvu, pruža priliku tradicionalnim poduzećima da uđu na tržište visoke tehnologije te europskim visokotehnološkim industrijama i MSP-ovima ujedno pruža jedinstvenu priliku za inovacije i razvoj proizvoda za upotrebu izvan područja fuzije. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL C 302, 7.12.2004., str. 27., SL C 318, 29.10.2011., str. 127., SL C 229, 31.7.2012., str. 60.
(2) Mišljenje TEN/678 „Program za istraživanje i osposobljavanje Euratoma za razdoblje 2021. – 2025.”, izvjestiteljica: Giulia Barbucci (vidjeti str. 132 ovog Službenog Lista).
(3) Mišljenje INT/858 „Obzor Europa”, izvjestitelj: Lobo Xavier (SL C 62, 15.2.2019., str. 33.).
(4) COM(2018) 445 final.
(5) COM(2018) 437 final i mišljenje TEN/678, izvjestiteljica: Giulia Barbucci (vidjeti fusnotu 2.).
(6) Study on the impact of the ITER project activities in the EU („Studija o učinku projekta ITER na aktivnosti u EU-u”) (2018.), Trinomics (Rotterdam) i Cambridge Econometrics.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/141 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
o Prijedlogu uredbe Vijeća o uspostavi programa pomoći za razgradnju nuklearnih postrojenja u pogledu nuklearne elektrane Ignalina u Litvi (program Ignalina) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EU) br. 1369/2013
(COM(2018) 466 final – 2018/0251 (NLE))
o Prijedlogu uredbe Vijeća o uspostavi namjenskog financijskog programa za razgradnju nuklearnih postrojenja i zbrinjavanje radioaktivnog otpada te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1368/2013
(COM(2018) 467 final – 2018/0252 (NLE))
i o Izvješću Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o evaluaciji i provedbi programâ pomoći EU-a za razgradnju nuklearnih postrojenja u Bugarskoj, Slovačkoj i Litvi
(COM(2018) 468 final)
(2019/C 110/26)
Izvjestitelj: |
Rudy DE LEEUW |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europska komisija, 12.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za promet, energiju, infrastrukturu i informacijsko društvo |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
20.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
177/8/6 |
1. Zaključci i preporuke
1.1 |
EGSO odobrava Prijedlog Komisije i skreće pozornost na popratne buduće prijedloge iznesene u tekstu Mišljenja. |
1.2 |
EGSO ne predlaže izmjenu Prijedloga, ali poziva na jače praćenje aktivnosti u pogledu pitanja istaknutih u Mišljenju, osobito u pogledu:
|
1.3 |
Uz stručnjake i vlasti, i civilno društvo trebalo bi se poticati i podupirati da se uključi u praćenje tih aktivnosti. |
1.4 |
Odbor poziva Europsku komisiju da procijeni stanje koje nastaje istjecanjem vijeka trajanja nekoliko nuklearnih postrojenja u EU-u te da podnese izvješće s prijedlozima o tome kako na najmanju moguću mjeru svesti troškove i rizike povezane s razgradnjom reaktora i sa skladištenjem radioaktivnog otpada. U izvješću treba posvetiti pozornost i posljedicama znatnog smanjenja kapaciteta prerade goriva i nuklearnog otpada u EU-u izazvanog Brexitom, odnosno posljedicama viška kapaciteta u pogledu prerade u Ujedinjenoj Kraljevini. |
2. Kratki sadržaj prijedlogâ
2.1 |
Komisija predlaže da se tijekom razdoblja obuhvaćenog višegodišnjim financijskim okvirom nakon 2020. (VFO 2021.–2027.) nastave programi financiranja u pogledu financijske pomoći za drugu fazu „Razgradnje nuklearnih postrojenja i zbrinjavanje radioaktivnog otpada” u Bugarskoj (Kozloduj 1 – 4), Slovačkoj (Bohunice Vl 1–2) i Litvi (Ignalina 1–2). |
2.2 |
Ti prijedlozi donose dvije izmjene:
|
3. Opće napomene
3.1 |
Sa zadovoljstvom napominjemo da će, nakon postizanja jednog od ciljeva programa (bolje zadovoljavanje potreba i osiguranje sigurne razgradnje postrojenja), sljedeća faza biti usmjerena na aktivnosti razgradnje koje uključuju izazove u pogledu zaštite od radioaktivnosti. Te aktivnosti trebale bi se evaluirati ovisno o pristupu usmjerenom prema održivom energetskom sustavu u skladu s međunarodnim sporazumima u koje je EU uključen (Pariški klimatski sporazum, djelovanje EU-a za dekarbonizirano gospodarstvo itd.). |
3.2 |
U izvješću o evaluaciji i provedbi programâ pomoći EU-a za razgradnju nuklearnih postrojenja u Bugarskoj, Slovačkoj i Litvi (u daljnjem tekstu „izvješće”) potvrđuje se da je financijski izvedivo nastaviti s programima. Napominjemo da su procijenjena sredstva VFO-a nakon 2020. za nastavak i završetak programâ Kozloduj i Bohunice manja od četvrtine procijenjenih sredstava VFO-a za razdoblje 2014.–2020., odnosno 63 milijuna EUR za Kozloduj i 55 milijuna EUR za Bohunice, te da će se njima osigurati postizanje dogovorenog krajnjeg stanja razgradnje. Procijenjeni proračun za višegodišnji financijski okvir nakon 2020. iznosi 522 milijuna EUR, što je veći iznos u odnosu na VFO za razdoblje 2014.–2020. |
3.3 |
EGSO naglašava da još postoji zabrinutost u pogledu Litve. Odbor ističe da bi se proračunom koji je Komisija predvidjela pokrilo samo 70 % potreba za to razdoblje i stoga smatra da taj prijedlog nije dokaz solidarnosti ni dovoljne financijske pomoći za projekt koji ima takvu važnost za susjedne države. Uspješna razgradnja elektrane Ignalina najveći je izazov u pogledu nuklearne sigurnosti u Europskoj uniji i treba je nastaviti ujedno osiguravajući smanjenje rizika za građane Europske unije. |
3.4 |
Pozdravljamo inicijativu Komisije da se u program za Bugarsku i Slovačku uključe neka postrojenja JRC-a. Procjena proračuna za razgradnju nuklearnih postrojenja JRC-a iznosi 348 milijuna EUR. Odbor ističe da je važno da EU prilikom upravljanja vlastitim operacijama u sklopu JRC-a bude uzor drugima s obzirom na to da je upravljanje u isključivoj nadležnosti Komisije (JRC-a) kao nositelja odobrenja. U skladu s Ugovorom o Euratomu, JRC mora upravljati povijesnim nuklearnim odgovornostima te razgraditi svoja ugašena nuklearna postrojenja. Program ima velik potencijal za stvaranje i širenje znanja. Na taj način pomaže se državama članicama EU-a da razgrade vlastita postrojenja. |
3.5 |
U pogledu znanja, EGSO naglašava i važnost mjerenja ekonomskih i socijalnih posljedica razgradnje postrojenja, na primjer na tržištu rada, zdravstvenih pokazatelja i pokazatelja strukturnog razvoja pojedine regije države članice. Bitno je iskoristiti priliku koju pružaju aktivnosti razgradnje kako bi se lokalna radna snaga dodatno teorijski i praktično osposobila u ključnim područjima djelatnosti za budućnost. To osposobljavanje ne smije se isključiti iz financiranja. |
3.6 |
EGSO, pozivajući na pomnije praćenje, preporučuje da se u okviru programa dodijele financijska sredstva za osiguravanje odgovarajućeg sudjelovanja lokalnih i nacionalnih zainteresiranih organizacija civilnog društva u cilju neovisnog, vjerodostojnog i trajnog javnog praćenja aktivnosti koje se provode u okviru te financijske pomoći. |
3.7 |
Odbor sa zadovoljstvom napominje da su Slovačka, Bugarska i Litva u dogovoreno vrijeme postigle znatan napredak u razgradnji svojih reaktora. Međutim, Odbor ističe da će bliska budućnost donijeti neke izazove: rastavljanje jezgre reaktora i druge operacije u zgradama reaktora. U izvješću se gotovo ne spominju ograničenja u pogledu zbrinjavanja nuklearnog otpada, posebice za ugljik, i stari reaktori u Francuskoj i Ujedinjenoj Kraljevini. EGSO predlaže da se u izvješću dodatno ispita pitanje gospodarenja nuklearnim otpadom, što je dugoročno vrlo značajan problem. |
3.8 |
Odbor također naglašava dobru praksu, posebice na lokaciji Ignalina, koja se odnosi na pružanje pomoći bivšim radnicima u nuklearnoj elektrani da pronađu poslove na lokalnom području, što je društveno vrijedan pothvat, ali i poticaj za razvoj posebnih sposobnosti povezanih s razgradnjom i za prijenos znanja. Odbor to smatra zanimljivim načinom zadovoljavanja potreba tih ljudi. Štoviše, taj se pothvat može popratiti mjerama čiji je cilj osposobljavanje zaposlenika. Istraživački instituti moraju se poticati na aktivno sudjelovanje u takvim projektima, koje treba financijski podržati na odgovarajući način. |
3.9 |
Područje primjene programâ u skladu je sa sigurnosnom politikom EU-a sadržanom u tri direktive:
|
3.10 |
Međutim, one iz povijesnih razloga djelomično odstupaju od toga da krajnju odgovornost za osiguravanje odgovarajućih financijskih sredstava za razgradnju nuklearnih postrojenja i zbrinjavanje radioaktivnog otpada imaju države članice. Odbor se zbog solidarnosti već suglasio s tim stajalištem. |
3.11 |
Osim toga, povećana nuklearna sigurnost od ključnog je interesa, ne samo na regionalnoj ili nacionalnoj razini, nego i na europskoj, pa čak i svjetskoj razini. Stoga zajednički napor za sigurno upravljanje tehnološkim poteškoćama razgradnje nuklearnih postrojenja i stjecanja znanja u tom području nije važan samo za predmetne regije ili države članice, nego i za cijelu Europsku uniju. Zbog toga EGSO naglašava da je potrebna bliska suradnja između država članica i sudionika programa s jedne strane i Komisije s druge strane. |
3.12 |
Odbor sa zadovoljstvom napominje da je program omogućio razvoj novih visoko učinkovitih alata za smanjenje količine otpada. Odbor predlaže Komisiji da primijeni proaktivan pristup za pružanje pomoći u razmjeni znanja o tom pitanju. |
3.13 |
Prepoznajemo važnost ključnih pokazatelja uspješnosti koji su se upotrijebili za praćenje napretka razgradnje i financijskih troškova. EGSO naglašava prednost pomnog praćenja i učinkovite provedbe zahtjeva programa i ističe da bi se aktivnostima koje financira EU trebala promicati kvalitetna radna mjesta koja ispunjavaju najviše standarde sigurnosti i zaštite od zračenja, u skladu s prethodno navedenim relevantnim europskim direktivama. |
4. Posebne napomene
4.1 |
U skladu s tim razmatranjima, Odbor smatra da bi trebalo biti moguće steći konkretniju sliku o stanju operativne radiološke zaštite na svakoj predmetnoj lokaciji, kao i ostvariti strategiju ALARA („što je moguće niže”). Dakako, isključiva je odgovornost dotične države članice da zajamči da je to doista tako, u skladu s člankom 5. Direktive Vijeća 2013/59/Euratom o osnovnim sigurnosnim standardima za zaštitu od opasnosti koje potječu od izloženosti ionizirajućem zračenju. Održavanje doze zračenja kojoj su izloženi radnici na razini optimizirane vrijednosti efektivne doze simptomatski je pokazatelj, što odgovara jednom od ciljeva programâ koji su usmjereni na zaštitu od radioaktivnosti. Ti podaci trebaju biti dostupni u registru tijela nadležnih za sigurnost i zaštitu od radioaktivnosti u dotičnim državama članicama. |
4.2 |
Drugo pitanje koje izaziva zabrinutost odnosi se na konačno odlaganje radioaktivnog otpada. To je očito isključiva odgovornost države članice. Međutim, Odbor predlaže da Komisija, osim razmjene znanja, podupre i dinamičnu suradnju između država članica ako je to pravno moguće. Time će se pridonijeti postizanju visoke razine sigurnosti u okviru razumnih ekonomskih parametara. |
4.3 |
Čini se da je suradnja s lokalnim tijelima zaduženima za sigurnost aspekt o kojem se iznosi malo informacija. Međutim, određeni problemi koji su utvrđeni u Prijedlogu uredbe Vijeća o uspostavi namjenskog financijskog programa za razgradnju nuklearnih postrojenja i zbrinjavanje radioaktivnog otpada te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1368/2013 zahtijevaju dodatnu pozornost, osobito ako je zbog „dugotrajn[ih] postup[aka] dobivanja odobrenja od nacionalnih tijela […] teško […] upravljati programom”. Komisija ima mnogo alata za poboljšanje te suradnje, osobito putem skupine ENSREG. |
4.4 |
Odbor ističe da je nekoliko nuklearnih postrojenja u Europskoj uniji dosegnulo ili upravo doseže kraj vijeka trajanja te da će iziskivati razgradnju. Premda je to u isključivoj odgovornosti država članica, EGSO poziva Europsku komisiju da procijeni to stanje te da podnese izvješće s prijedlozima o tome kako na najmanju moguću mjeru svesti troškove i rizike povezane s razgradnjom reaktora i sa skladištenjem radioaktivnog otpada. U izvješću treba posvetiti pozornost i posljedicama znatnog smanjenja kapaciteta prerade goriva i nuklearnog otpada u EU-u izazvanog Brexitom, odnosno posljedicama viška kapaciteta u pogledu prerade u Ujedinjenoj Kraljevini. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) SL L 199, 2.8.2011., str. 48.
(2) SL L 172, 2.7.2009., str. 18.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/145 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Preporuci za odluku Vijeća o odobrenju otvaranja pregovora o konvenciji kojom se uspostavlja multilateralni sud za rješavanje ulagačkih sporova
(COM(2017) 493 final)
(2019/C 110/27)
Izvjestitelj: |
Philippe DE BUCK |
Suizvjestiteljica: |
Tanja BUZEK |
Zahtjev za savjetovanje: |
13.12.2017. (Europska komisija) |
Pravni temelj: |
članak 207. UFEU-a |
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za vanjske odnose (REX) |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
23.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
206/3/3 |
1. Zaključci i preporuke
1.1 |
EGSO u potpunosti uvažava da rješavanje sporova između ulagača i države (ISDS) u trgovinskim i investicijskim sporazumima izaziva sve veće kontroverzije kod dionika u vezi s pitanjima legitimnosti, dosljednosti i transparentnosti. Te kritike uključuju – ali nisu ograničene na – postupovne i materijalno-pravne aspekte. |
1.2 |
EGSO aktivno sudjeluje u cijeloj raspravi o reformi i modernizaciji zaštite ulaganja. Usvojio je mišljenja REX/464 i REX/411, u kojima se iznose razne bojazni i daju preporuke. |
1.3 |
EGSO stoga pozdravlja napore Europske komisije u pogledu multilateralne reforme ISDS-a pod okriljem Komisije Ujedinjenih naroda o međunarodnom trgovinskom pravu (UNCITRAL) te smatra da je od presudne važnosti da EU i dalje bude otvoren svim pristupima i idejama iznesenima u vezi s reformom ISDS-a. |
1.4 |
EGSO posebice pozdravlja veću predanost transparentnosti s obzirom na to da je nevladinim organizacijama omogućeno praćenje, pa čak i sudjelovanje u raspravama. |
1.5 |
EGSO smatra da je od presudne važnosti to što će radna skupina III. UNCITRAL-a – u sklopu napora usmjerenih na povećanje uključivosti – rado primati doprinose svih relevantnih dionika te poziva na bolje i uravnoteženije pozivanje dionika. Nadalje, EGSO poziva Komisiju da učini sve što je u njezinoj moći da se EGSO aktivno uključi u rad radne skupine III. |
1.6 |
EGSO oduvijek uvažava činjenicu da izravna strana ulaganja (FDI) znatno doprinose gospodarskom rastu te da strani ulagači moraju biti zaštićeni od izravnog izvlaštenja na globalnoj razini, da ne smiju biti izloženi diskriminaciji i da moraju imati prava jednaka pravima domaćih ulagača. |
1.7 |
Međutim, EGSO je jednako tako uvijek naglašavao da se pravo država da donose propise u javnom interesu ne smije dovesti u pitanje. |
1.8 |
U kontekstu uspostave multilateralnog suda za ulaganja (MIC) EGSO ističe da je potrebno riješiti niz temeljnih pitanja koja se odnose na opseg, zaštitu javnog interesa, pristupačnost i odnose s domaćim sudovima. |
1.9 |
Opseg: Iako smatra da bi cjelovitiji pristup koji bi obuhvaćao i materijalno-pravne i postupovne aspekte zaštite ulaganja bio poželjniji, EGSO napominje da je opseg utvrđen mandatom ograničen na postupovne aspekte rješavanja sporova između ulagača i država. |
1.10 |
Javni interes: EGSO smatra da je od presudne važnosti da MIC ni na koji način ne utječe na sposobnost EU-a i država članica da ispunjavaju svoje obveze iz međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, ljudskih prava, rada i zaštite potrošača, kao ni na postojanje postupovnih jamstava u EU-u i državama članicama u vezi s tužbenim zahtjevima usmjerenima protiv domaćeg zakonodavstva u javnom interesu. EGSO stoga smatra da se to u dostatnoj mjeri može ostvariti samo uključivanjem odredbe o hijerarhiji i odredbe o izuzeću u slučaju javnog interesa, |
1.11 |
Prava trećih strana i protutužbe: Iako smatra da je dopuštanje podnesaka amicus curiae prvi korak kojim se zapravo treba osigurati da im suci posvećuju dužnu pažnju, EGSO pozdravlja uključivanje mogućnosti intervencije trećih strana u mandat i preporučuje istraživanje uloge trećih strana koje mogu biti lokalno stanovništvo, radnici, sindikati, udruge za zaštitu okoliša ili potrošači. |
1.12 |
Odnosi s domaćim sudovima: EGSO smatra da MIC ni u kojem slučaju ne smije negativno utjecati na pravosudni sustav EU-a i autonomiju prava EU-a. Napominje da različiti dionici imaju različito stajalište o pitanju odnosa između domaćih sudova i MIC-a, ali potiče Europsku komisiju da dodatno istraži pitanje iscrpljivanja lokalnih pravnih lijekova i kako bi to moglo funkcionirati u kontekstu MIC-a. |
1.13 |
Neovisnost i legitimitet sudaca: Imenovanje stalnih sudaca ključno je za početak izgradnje sudske prakse i poboljšanje predvidljivosti, a njihove kvalifikacije moraju dokazati stručnost u raznim područjima prava. EGSO pozdravlja obveze u vezi s utvrđivanjem jasnih i visokih kriterija kako bi se osigurali vladavina prava i povjerenje javnosti te poziva na transparentnost postupka odabira i njegovu podložnost načelima javnog nadzora. |
1.14 |
Djelotvoran sustav: Budući da će za učinkovito upravljanje MIC-om biti nadležno tajništvo, trebaju se osigurati dostatna sredstva za njegov rad, a administrativne bi troškove trebale snositi stranke i dijeliti ih na pravednoj osnovi, uz uzimanje u obzir različitih kriterija. MSP-ovi bi trebali imati jednaku razinu zaštite i pristup rješavanju sporova po razumnim uvjetima i uz razumne troškove, a sve bi odluke MIC-a trebale biti izvršive i objavljivati se. |
1.15 |
Visoka razina zaštite i moguće prijelazno razdoblje: Važno je napomenuti da se nijedan od sporazuma koje sklope Europska unija ili države članice neće automatski stavljati pod nadležnost MIC-a i da će se tijekom mogućeg prijelaznog razdoblja i dalje primjenjivati dogovoreni postupci rješavanja sporova kako bi se zajamčila visoka razina zaštite ulaganja, s obzirom na ustavnost i provedivost MIC-a u skladu s pravom EU-a. |
2. Kontekst
2.1 |
Sustav zaštite ulaganja razvijan je u okviru 3 200 ugovora od 1970. te sadrži materijalno-pravne odredbe o zaštiti ulaganja i odredbe o postupku rješavanja sporova kojima se predviđa mehanizam koji stranim ulagačima omogućuje da podnesu tužbu protiv država domaćina (ISDS) u skladu s pravnim odredbama predviđenima u ugovorima. |
2.2 |
EGSO navodi nedavnu publikaciju analitičara politika Joachima Pohla objavljenu u okviru Radnih dokumenata OECD-a o međunarodnim ulaganjima, naslovljenu „Društvene koristi i troškovi međunarodnih sporazuma o ulaganju – kritički pregled aspekata i dostupnih empirijskih dokaza” (1). |
2.3 |
Posljednjih je godina reforma rješavanja sporova između ulagača i države (ISDS) središnja tema rasprava o investicijskoj politici EU-a, a sustav zaštite ulaganja izaziva sve veće kontroverzije kod dionika u vezi s pitanjima legitimnosti, dosljednosti i transparentnosti. Te kritike uključuju, ali ne iscrpljuju u cijelosti, postupovne i materijalno-pravne aspekte. |
2.4 |
Te nedoumice osobito su izražene tijekom dvaju javnih savjetovanja u organizaciji Europske komisije – prvo je održano tijekom pregovora o transatlantskom partnerstvu za trgovinu i ulaganja (TTIP) (2) 2014., a drugo u okviru napora uloženih u multilateralnu reformu rješavanja ulagačkih sporova (3) 2017. |
2.5 |
Europski parlament u svojoj rezoluciji o TTIP-u od 8. srpnja 2015. zatražio je od Komisije „da mehanizam rješavanja sporova između ulagača i države zamijeni novim sustavom rješavanja sporova između ulagača i država u kojem se poštuju načela demokracije i nadzora i koji podrazumijeva da javno izabrani, neovisni stručni suci s potencijalnim predmetima postupaju na transparentan način na javnim suđenjima, koji uključuje žalbeni mehanizam i koji jamči dosljednost sudskih odluka te poštovanje nadležnosti sudova EU-a i država članica i u kojem privatni interesi ne mogu ugroziti ciljeve javne politike” (4). |
Zbivanja na razini EU-a
2.6 |
U odgovoru na kritike postojećeg sustava ISDS-a i na pritisak civilnog društva da se provede reforma tog sustava, Komisija je predložila sustav sudova za ulaganja (ICS), kao sustav rješavanja sporova između ulagača i države, te ga uključila u Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum između EU-a i Kanade (CETA) te sporazume o slobodnoj trgovini između EU-a i Singapura i EU-a i Vijetnama. |
2.7 |
U tom je kontekstu u CETA-i člankom 8.29 predviđena posebna odredba kojom se poziva stranke da razmotre mogućnost uspostavljanja multilateralnog suda za ulaganja (MIC) u budućnosti: „Stranke međusobno i zajedno s drugim zainteresiranim trgovinskim partnerima nastoje osnovati multilateralni sud za ulaganja i žalbeni mehanizam za rješavanje međunarodnih ulagačkih sporova. Nakon uspostave takvog multilateralnog mehanizma Zajednički odbor CETA-e donosi odluku kojom se utvrđuje da će se ulagački sporovi iz ovog odjeljka rješavati u skladu s multilateralnim mehanizmom te poduzima prikladne prijelazne mjere”. |
2.8 |
Međutim, ni jedan od prethodno navedenih sporazuma još nije ratificiran te je pred Sudom Europske unije trenutačno u tijeku predmet povezan sa sustavom sudova za ulaganja uključenim u CETA-u (5). Odluka u tom slučaju neće biti donesena još nekoliko mjeseci. |
2.9 |
EGSO prima na znanje da u Sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i Japana nije uvršteno poglavlje o zaštiti ulaganja zbog činjenice da Japan nije mogao prihvatiti prijedlog EU-a o sustavu sudova za ulaganja. |
Uključenost EGSO-a
2.10 |
Tijekom tog procesa Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) aktivno je sudjelovao u raspravi o modernizaciji i reformi sustava zaštite ulaganja, a osobito sustava ISDS-a, uključujući i tako što je organizirao dva javna savjetovanja u lipnju 2016 (6). i nedavno u veljači 2018 (7). U tom je kontekstu EGSO usvojio mišljenje REX/464 „Stav EGSO-a prema ključnim pitanjima postavljenima u sklopu pregovora o Transatlantskom partnerstvu za trgovinu i ulaganja (TTIP)” (8) te mišljenje REX/411 „Zaštita ulagača i rješavanje sporova između ulagača i države u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a s trećim zemljama” (9). |
2.11 |
EGSO je prepoznao da izravna strana ulaganja (FDI) znatno doprinose gospodarskom rastu te da strani ulagači moraju biti zaštićeni od izravnog izvlaštenja na svjetskoj razini, ne smiju biti izloženi diskriminaciji i moraju imati prava jednaka pravima domaćih ulagača. |
2.12 |
EGSO je istodobno naglasio da je pravo države da donosi propise u javnom interesu neosporno i ne smije se dovoditi u pitanje odredbama međunarodnih sporazuma o ulaganju. Nužna je nedvosmislena klauzula koja horizontalno podržava to pravo. |
2.13 |
U zaključku, EGSO je izrazio mišljenje da je prijedlog Europske komisije o sustavu sudova za ulaganja korak u pravom smjeru, ali da ga je potrebno dodatno poboljšati u nizu područja kako bi djelovao kao neovisno međunarodno pravosudno tijelo. Povrh toga, EGSO je napomenuo da neki dionici dovode u pitanje potrebu za zasebnim sustavom arbitraže za ulaganja kad postoje visoko razvijeni domaći pravni sustavi koji ispravno funkcioniraju. |
2.14 |
EGSO je u mišljenju „Zaštita ulagača i rješavanje sporova između ulagača i države u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a s trećim zemljama” izložio nekoliko pitanja koja izazivaju zabrinutost, a koja se posebno odnose na ISDS (10). Među tim je pitanjima sljedeće: sukob interesa i pristranost arbitara; neosnovane tužbe; priroda arbitražne industrije; pribjegavanje ISDS-u bez traženja drugih načina pravne zaštite; nepotrebna uporaba ISDS-a između zemalja s razvijenim pravosudnim sustavima; potencijalna neusklađenost ISDS-a s pravom EU-a; netransparentnost postupaka. |
Multilateralna razina
2.15 |
Istodobno se rasprave o reformi sustava rješavanja sporova između ulagača i države vode i na multilateralnoj razini. Nakon službenog zahtjeva niza svojih članova, uključujući države članice Europske unije (11), UNCITRAL je 10. srpnja 2017. odlučio uspostaviti radnu skupinu III. pod vodstvom vlada, ovlaštenu za (1) utvrđivanje i razmatranje pitanja u vezi s ISDS-om; (2) razmatranje je li reforma poželjna s obzirom na sva utvrđena pitanja; i (3) ako radna skupina zaključi da je reforma poželjna, razvijanje relevantnih rješenja koja će se preporučiti Komisiji (12). |
2.16 |
Sa šireg stajališta, Konferencija Ujedinjenih naroda o trgovini i razvoju (UNCTAD) također doprinosi trenutačnoj raspravi o reformi ISDS-a pružanjem analize postojećeg režima međunarodnih sporazuma o ulaganju i preporuka za njihovu modernizaciju. One obuhvaćaju promicanje zajedničkog tumačenja odredbi ugovora, izmjenu ili zamjenu zastarjelih ugovora, upućivanje na globalne standarde, multilateralni angažman te raskid ili povlačenje iz starih ugovora (13). |
2.17 |
Prema statistikama UNCTAD-a koje su istaknute na javnom savjetovanju EGSO-a u veljači 2018., posljednjih je godina raskinuto 107 sporazuma o ulaganju koji su sadržavali ISDS, ali nisu zamijenjeni novima. Prošle je godine raskinuto više sporazuma o ulaganju nego što ih je sklopljeno (14). EGSO napominje da su neke zemlje počele ponovno razmatrati svoj pristup ISDS-u. |
2.18 |
Prije pokretanja reforme ISDS-a EGSO želi naglasiti da se različitim instrumentima politike može doprinijeti jamčenju održivog okružja za ulaganja, uključujući:
|
2.19 |
Naposljetku, EGSO prima na znanje rezoluciju br. 26/9 Vijeća UN-a za ljudska prava od 26. lipnja 2014. kojom je donesena odluka o „stvaranju međuvladine radne skupine otvorenog tipa za transnacionalna društva i druga poduzeća čiji će zadatak biti izrada pravno obvezujućeg međunarodnog instrumenta za reguliranje aktivnosti transnacionalnih društava i drugih poduzeća u okviru međunarodnog prava o ljudskim pravima” (15). Tim tzv. obvezujućim ugovorom UN-a, o kojem članice UN-a trenutačno raspravljaju, nastoje se kodificirati međunarodne obveze u pogledu ljudskih prava za aktivnosti transnacionalnih korporacija. EGSO primjećuje potencijalne učinke u kontekstu budućih ugovora o trgovini i ulaganju. |
Mandat Komisije
2.20 |
Komisija je 13. rujna 2017. objavila svoju preporuku za „Odluku Vijeća o odobrenju otvaranja pregovora o konvenciji kojom se uspostavlja multilateralni sud za rješavanje ulagačkih sporova” (16). Vijeće je 20. ožujka 2018. odobrilo mandat, u skladu s izmjenama država članica (17). |
2.21 |
Donesenim pregovaračkim smjernicama želi se uspostaviti stalni sud s neovisnim sucima koji su sposobni donositi postojane, predvidljive i dosljedne odluke u ulagačkim sporovima između ulagača i država, utemeljene na bilateralnim ili multilateralnim sporazumima, kada su obje (ili najmanje dvije) strane tih sporazuma pristale staviti ih u nadležnost suda. Predviđen je i žalbeni sud. Sud općenito mora djelovati na troškovno učinkovit, transparentan i učinkovit način, uključujući imenovanje sudaca. Sud ujedno mora omogućiti intervencije trećih strana (uključujući, na primjer, zainteresirane ekološke ili sindikalne organizacije). |
3. Opće napomene
3.1 |
EGSO pozdravlja napore koje Europska komisija ulaže u multilateralnu reformu rješavanja sporova između ulagača i države. EGSO ujedno priznaje širu dinamiku u pogledu reforme ISDS-a, multilateralne napore UNCITRAL-a, kao i različite nacionalne napore. |
3.2 |
EGSO smatra da je od presudne važnosti da EU ostane otvoren za sve opcije za reformu ISDS-a, osobito s obzirom na nekoliko drugih pristupa i zamisli koje su se pojavile u pogledu reforme ISDS-a. Prijedloge koje su razvile druge zemlje i organizacije posebno treba razmatrati i ocjenjivati radna skupina III. UNCITRAL-a. |
3.3 |
U tom kontekstu, EGSO prima na znanje da je javno savjetovanje Komisije o „Opcijama za multilateralnu reformu rješavanja ulagačkih sporova” ponajprije bilo usredotočeno na tehnička pitanja u vezi s uspostavom stalnog multilateralnog suda za ulaganja (MIC). EGSO želi naglasiti širok raspon stajališta među dionicima u vezi s pitanjem jesu li u evaluaciji Komisije uzeta u obzir alternativna stajališta. |
3.4 |
Iako postupak pregovora o uspostavi MIC-a još nije pokrenut i očekuje se da će to biti dugotrajan i složen postupak, EGSO pozdravlja veću predanost Europske komisije transparentnosti, osobito objavljivanje nacrta mandata za pregovore. EGSO pohvaljuje Vijeće zbog objavljivanja završnog mandata koji su odobrile države članice. To je važan korak u jamčenju da se rasprave i mogući pregovori odvijaju na transparentan, odgovoran i uključiv način. |
3.5 |
Održavanje rasprava pod okriljem UNCITRAL-a, osobito u smislu transparentnosti, važan je korak u pravom smjeru jer omogućuje nevladinim organizacijama da prate i čak sudjeluju u raspravama. Međutim, EGSO napominje da svi relevantni dionici još nemaju pristup procesu te da bi UNCITRAL u kontekstu radne skupine III. trebao pozvati više organizacija, i to organizacije koje zastupaju poduzeća, sindikate i druge organizacije koje djeluju u javnom interesu. Postupak donošenja odluka trebao bi biti u potpunosti transparentan i temeljen na konsenzusu. |
3.6 |
EGSO smatra da je od presudne važnosti to što će radna skupina – u okviru nastojanja usmjerenih na povećanje uključivosti – rado primati doprinose svih dionika kao i to da se proces odabira dionika dodatno unaprijedi i uravnoteži. U tom kontekstu pozivamo Europsku komisiju da osigura aktivniju uključenost EGSO-a. |
3.7 |
Uspostava MIC-a dugoročan je projekt koji zahtjeva angažman kritične mase država koje su voljne postati stranke suda. Stoga bi EU trebao poduzeti sve potrebne diplomatske napore kako bi uvjerio treće zemlje da se uključe u te pregovore. EGSO smatra da je od osobite važnosti da taj projekt provode i podržavaju i zemlje u razvoju. |
3.8 |
Cilj svakog budućeg MIC-a bio bi pojednostaviti postupak rješavanja sporova u predmetima pokrenutima između ulagača i država u sklopu niza raznih međunarodnih sporazuma o ulaganju koji su na snazi. Usprkos određenoj sličnosti između materijalno-pravnih odredbi o zaštiti ulaganja koje su uključene u bilateralne ugovore o ulaganju ili sporazume o slobodnoj trgovini koji sadrže poglavlja o zaštiti ulaganja, teško je ostvariti potpunu usklađenost sustava. |
3.9 |
To bi zahtijevalo širu reformu. Iako još nije proveden (još ga preispituje Sud Europske unije), sustav sudova za ulaganja (ICS), u obliku u kojem je predviđen Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom između EU-a i Kanade (CETA) (18) te sporazumima o slobodnoj trgovini između EU-a i Singapura (19), EU-a i Vijetnama te EU-a i Meksika (a u budućnosti će ih biti još više) (20), mogao bi donijeti iskustvo i doprinijeti razvoju pravila za MIC. |
3.10 |
Cilj je preporuke Europske komisije uspostaviti novi sustav rješavanja sporova između ulagača i država. EGSO uviđa da bi brojna pitanja koja izazivaju zabrinutost, a na koja je ukazalo civilno društvo mogla biti riješena novim sustavom. Bez obzira na to, niz temeljnih pitanja i dalje je otvoren i zahtjeva dodatno pojašnjenje. |
Temeljna pitanja
3.11 |
Dionici uviđaju da je postupak multilateralne reforme ISDS-a još u početnim fazama te su postavili niz temeljnih pitanja u kontekstu uspostave MIC-a. Ta su pitanja usmjerena na aspekte opsega, odnosno hoće li se reformom obuhvatiti materijalno-pravni ili postupovni elementi zaštite ulaganja ili oboje, dostupnosti, odnosno hoće li samo ulagači imati mogućnost pokrenuti spor na MIC-u ili će to moći i treće strane, te na iscrpljivanje lokalnih pravnih sredstava, odnosno trebaju li se iscrpiti dostupna lokalna pravna sredstva prije nego što ulagač dobije mogućnost pokrenuti spor na budućem MIC-u. Ovim se mišljenjem razmatraju ta pitanja. |
3.12 |
U sklopu razmatranja tih pitanja EGSO želi istaknuti da bi pri mogućoj uspostavi MIC-a trebalo uzeti u obzir i načelo supsidijarnosti i članak 1. UEU-a, kojim je predviđeno da se „odluke donose na što otvoreniji način i na razini što je moguće bližoj građanima” (21). |
3.13 |
EGSO prima na znanje zabrinutost da bi MIC mogao dovesti do širenja sustava ISDS-a, bez prethodnog odgovarajućeg rješavanja postojećih nedoumica u pogledu sustava sudova za ulaganja (ICS), uključujući njegovu usklađenost s pravom EU-a. EGSO dijeli stajalište da međunarodni sud za ulaganja ni u kojem slučaju ne bi smio postati opća zamjena za rješavanje sporova na domaćim sudovima u zemljama s primjerenim pravosudnim sustavom. |
3.14 |
Nekoliko dionika izrazilo je znatnu zabrinutost zbog reforme postupka prije procjene materijalnog prava koje će primjenjivati budući MIC i ovlaštenja institucionaliziranog multilateralnog tijela za tumačenje tih normi. Isto tako, postoji zabrinutost da bi to samo po sebi moglo stvoriti novu osnovu pravne ovlasti. Drugi dionici slažu se sa stajalištima Europske komisije da je materijalno pravo definirano u temeljnim sporazumima. |
4. Opseg predložene reforme između materijalno-pravnih odredbi o zaštiti i postupka rješavanja sporova
4.1 |
EGSO napominje da je opseg predložene multilateralne reforme ograničen na postupovne aspekte rješavanja sporova između ulagača i država. |
4.2 |
Iako EGSO smatra da bi bio bolji sveobuhvatniji pristup koji bi obuhvaćao i bojazni u vezi s materijalno-pravnim i one u vezi s postupovnim aspektima zaštite ulaganja, on prepoznaje složenost takvog pristupa i potrebu za dobivanjem političke potpore na multilateralnoj razini. |
4.3 |
U vezi s raspravama provedenima pod pokroviteljstvom UNCITRAL-a, radna skupina III. utvrdila je niz izazova. Oni uključuju pitanje je li moguće pokrenuti postupovnu reformu rješavanja sporova između ulagača i država prije nego što se pokrene materijalno-pravna reforma. UNCITRAL smatra da je to težak zadatak, ali da nije nemoguć. U tom će kontekstu radna skupina III. razmotriti pitanja koja bi mogla biti povezana s postupkom, a koja bi istodobno mogla znatno utjecati na legitimnost i dosljednost sustava u cjelini, primjerice pitanja u pogledu kodeksa ponašanja sudaca, financiranja koje osigurava treća strana i istodobnih postupaka. |
4.4 |
Materijalno-pravna zaštita ulaganja obično se odobrava na osnovi brojnih načela, uključujući načela nacionalnog postupanja, najpovlaštenije nacije, poštenog i pravednog postupanja i jamčenja prijenosa kapitala. Međutim, u pogledu zahtjeva koje strani ulagači mogu podnijeti u okviru rješavanja spora primjenjuju se ograničenja. Na primjer, zahtjevi se ne mogu temeljiti isključivo na gubitku dobiti ili izmjeni nacionalnog zakonodavstva. |
4.5 |
Države poduzimaju različite mjere kako bi riješile izražene bojazni. Te su mjere raznovrsne: od mjera u kojima se primjenjuje sveobuhvatniji pristup, kao što je razvoj novih modela sporazuma kojima se nastoje reformirati i materijalno-pravni i postupovni elementi sustava zaštite ulaganja, do mjera s više ciljanim pristupima koje su usmjerene na reformu ili materijalno-pravne ili postupovne komponente sustava zaštite ulaganja. EGSO napominje da je EU već počeo promicati sveobuhvatniji pristup, barem na bilateralnoj razini, u okviru ICS-a. |
4.6 |
Komisija je izrazila cilj da bi MIC nakon uspostave trebao postati standardni model za rješavanje ulagačkih sporova u svim budućim sporazumima EU-a, ali da bi isto tako u konačnici trebao zamijeniti postupovne mehanizme u postojećim sporazumima o ulaganju EU-a i država članica. |
4.7 |
U tom kontekstu, uspostava MIC-a, ako do nje dođe, trebala bi dovesti do reforme postojećeg sustava ISDS-a na način da se s jedne strane osigura učinkovita zaštita izravnih stranih ulaganja, a s druge strane u cijelosti uzmu u obzir nedoumice koje su izrazili dionici. Htjeli bismo napomenuti da je u tom pogledu ostvaren znatan napredak, osobito u kontekstu najnovijih modernih sporazuma o slobodnoj trgovini koje je EU sklopio. |
5. Javni interes
5.1 |
EGSO smatra da je od presudne važnosti da MIC ni na koji način ne utječe na sposobnost EU-a i država članica da ispune svoje obveze iz međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, ljudskih prava i rada, kao i u području zaštite potrošača. |
5.2 |
Sporazum kojim se uspostavlja MIC treba prije svega sadržavati odredbu o hijerarhiji kojom se jamči da – u slučaju nedosljednosti između međunarodnih sporazuma o ulaganju i međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, socijalnih ili ljudskih prava koji su obvezujući za jednu stranu u sporu – prednost imaju obveze iz međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, socijalnih ili ljudskih prava kako bi se izbjeglo davanje prednosti ulagačkim sporazumima (22). Ta odredba osobito je važna kako bi se zajamčilo da stranke MIC-a imaju slobodu potrebnu za ostvarenje ciljeva iz Pariškog sporazuma, kojim se zahtjeva znatna regulatorna izmjena kako bi se ostvarila uspješna energetska tranzicija. |
5.3 |
Potrebna su postupovna jamstva koja se odnose na tužbene zahtjeve usmjerene protiv domaćeg zakonodavstva u javnom interesu kako bi se zajamčilo da pravo stranke da donosi propise u skladu s javnim interesom, prema vlastitom nahođenju, ima prednost nad zaštitom ulagača. EGSO smatra da se to u dostatnoj mjeri može ostvariti samo uključivanjem odredbe o izuzeću u slučaju javnog interesa, no uz odgovarajuća jamstva da se to neće zloupotrebljavati u protekcionističke svrhe. U tom kontekstu, u okviru prava na donošenje propisa u području socijalne zaštite potrebno je izričito spomenuti kolektivne ugovore, uključujući trostrane i/ili opće (erga omnes) ugovore, kako bi se spriječilo da ih se tumači kao kršenje legitimnih očekivanja ulagača (23). |
5.4 |
EGSO napominje da se člankom 8.18 stavkom 3. CETA-e već jamči da ulagatelj ne može podnijeti zahtjev ako je ulaganje izvršeno na temelju lažnog prikazivanja, prikrivanja, korupcije ili postupanja kojima se zlouporabljuje postupak. Mogućim budućim sporazumom o uspostavi MIC-a treba zajamčiti proširenje te odredbe kako bi obuhvaćala primjenjivo pravo u pogledu prijevare, kršenja ljudskih prava ili kršenja (međunarodnog) prava u području zaštite okoliša, socijalnog prava ili potrošačkog prava. |
5.5 |
U poslovnik MIC-a treba uključiti i stroge kriterije kako bi se spriječile neosnovane tužbe i zajamčilo rano odbacivanje neosnovanih predmeta. Postojanje preliminarnih ubrzanih postupaka za odbacivanje neosnovanih tužbi smatra se važnim jer će se time odgovoriti na neke od kritika postojećeg sustava te zajamčiti nemogućnost njegove zlouporabe u budućnosti. Osim toga, takvi ubrzani postupci za tužbe bez pravne osnove doprinijet će smanjenju troškova djelovanja suda. |
5.6 |
EGSO napominje da se jedno od područja za zabrinutost koja su istaknuta tijekom javnog savjetovanja odnosilo na mogućnost da treća strana financira spor. Moguće je da financiranje koje pruža treća strana neće biti u skladu s izvornim ciljem sporazuma o ulaganju i moglo bi dovesti do neprimjerenih poticaja. EGSO stoga preporučuje da se istraži učinak i potreba za financiranjem koje pruža treća strana te njegova regulacija u okviru MIC-a (24). |
6. Prava trećih strana i protutužbe
6.1 |
EGSO smatra da je dopuštanje podnesaka amicus curiae (25), koji su trenutačno već mogući u znatnom broju postupaka ISDS-a, dobrodošao prvi korak kako bi se zajamčio uravnotežen i pravedan sustav. Međutim, EGSO smatra da je nužno zajamčiti da se konvencijom kojom se uspostavlja MIC ne samo dopuštaju podnesci amicus curiae u pogledu njihove prihvatljivosti nego i jamči da su ih suci dužni uzimati u obzir u svojim razmatranjima. |
6.2 |
EGSO stoga pozdravlja uključivanje mogućnosti intervencija trećih strana u mandat MIC-a. Međutim, EGSO preporučuje da se istraži uloga trećih strana povrh trenutačnih pravila UNCITRAL-a kako bi se predmetnim trećim stranama, koje mogu biti lokalno stanovništvo, radnici, sindikati, skupine za zaštitu okoliša ili potrošači, zajamčio uravnotežen i pravedan sustav te učinkovita prava. |
6.3 |
EGSO pozdravlja napore koje Komisija ulaže u kontekstu prijedloga o uspostavi suda za ulaganja u okviru TTIP-a u pogledu mogućnosti intervencija trećih strana i pojašnjenja u mandatu da su takve intervencije otvorene za sve dionike s pravnim interesom u određenom predmetu. EGSO traži od Komisije da zajamči da stalni kriteriji u okviru MIC-a neće dovoditi do nepotrebnih ograničenja i da će omogućivati pravedan pristup postupcima potpuno u duhu obveza EU-a iz Konvencije iz Aarhusa i u skladu s njima. |
6.4 |
Neki dionici podupiru stajalište da bi MIC trebao moći rješavati tužbe koje su podigle treće strane, kao i protutužbe država podignute protiv ulagača, što bi bilo u skladu s postojećim razvojem u okviru sustava ISDS-a. To pitanje za sobom povlači niz pravnih i praktičnih pitanja koja je potrebno pomno preispitati. Na primjer, ta mogućnost ovisi o primjenjivom pravu, drugim riječima, materijalno-pravnim odredbama iz sporazuma stavljenih u nadležnost suda. |
6.5 |
EGSO traži od Komisije da zajamči da će se MIC-u barem ostaviti mogućnost bavljenja tužbama koje pogođene treće strane podižu protiv stranih ulagača. U tom bi smislu konvencija kojom se uspostavlja MIC mogla sadržavati odredbe kojima se takve tužbe dopuštaju kada su stranke međunarodnih sporazuma prihvatile nadležnost MIC-a u takvim sporovima. |
7. Odnos s domaćim sudovima
7.1 |
EGSO smatra da MIC ni u kojem slučaju ne smije negativno utjecati na pravosudni sustav EU-a i autonomiju prava EU-a. EGSO podsjeća da je u mišljenju REX/411 istaknuo postojanje pitanja povezanih s ugovorima EU-a i ustavnim pravom koja izazivaju znatnu zabrinutost u pogledu odnosa između ISDS-a i pravnog poretka EU-a. Stoga se smatra da je „od presudne važnosti da Sud Europske unije provjeri usklađenost mehanizma za rješavanje sporova između ulagača i države sa zakonodavstvom EU-a u službenom postupku za traženje mišljenja prije nego što nadležne institucije donesu odluku i prije privremenog stupanja na snagu bilo kojeg međunarodnog sporazuma o ulaganju koji je ispregovarala Europska komisija”. |
7.2 |
U tom kontekstu, EGSO želi skrenuti pozornost na dva predmeta koje je Sud Europske unije preispitao, a koji su se temeljili na bivšem arbitražnom sustavu ISDS-a i relevantni su za raspravu. Prvo je, u svojem mišljenju br. 2/15 od 16. svibnja 2017. o sporazumu o slobodnoj trgovini između EU-a i Singapura, Sud Europske unije utvrdio da EU nema isključivu nadležnost za ISDS te je zaključio da ISDS „izuzima sporove iz sudske nadležnosti država članica”. Zatim je, u svojoj presudi u predmetu C-284/16, Slowakische Republik protiv Achmea BV o sporazumima o ulaganju unutar EU-a, Sud zaključio da ISDS izuzima sporove iz nadležnosti sudova država članica EU-a i ujedno, kao posljedica toga, iz sustava pravnih lijekova u pravnom sustavu EU-a. |
7.3 |
EGSO pohvaljuje belgijsku vladu zbog toga što je u skladu s člankom 218. stavkom 11. UFEU-a podnijela zahtjev za mišljenje o usklađenosti sustava sudova za ulaganja iz CETA-e s Ugovorima EU-a, kao što je EGSO zatražio u mišljenju „Stav EGSO-a prema ključnim pitanjima postavljenima u sklopu pregovora o Transatlantskom partnerstvu za trgovinu i ulaganja (TTIP)” (26). EGSO se nada da će mišljenje Suda Europske unije br. 1/17 osigurati institucijama EU-a prijeko potrebne smjernice za važna pitanja o europskom ustavnom pravu. |
7.4 |
EGSO priznaje da neki dionici smatraju da je najučinkovitiji način očuvanja ovlasti domaćih sudova ograničavanje aktivne procesne legitimacije pred multilateralnim sudom za ulaganja na države i međunarodne organizacije, kao što je EU. Rješavanje sporova između dviju država također je standardni mehanizam za rješavanje sporova u okviru javnog međunarodnog prava i već se primijenio u nekoliko sporazuma o ulaganju te mu stoga treba davati prednost u pogledu investicijskog prava. EGSO napominje da drugi dionici smatraju da je rješavanje sporova između ulagača i države učinkovitija opcija u slučaju ulaganja te da po njihovom mišljenju osigurava neutralno, depolitizirano i troškovno učinkovito rješavanje sporova. To je standardni sustav za rješavanje ulagačkih sporova od njegove uspostave prije više desetljeća. |
7.5 |
EGSO napominje da različiti dionici imaju različita stajališta o pitanju odnosa između domaćih sudova i multilateralnog suda za ulaganja. Dok neki smatraju da se multilateralni sud za ulaganja treba smatrati posljednjim rješenjem, nakon obveznog iscrpljivanja svih lokalnih pravnih lijekova, drugi podupiru stajalište da pristup „nema povratka” koji Komisija trenutačno primjenjuje ujedno predstavlja dobru osnovu u kontekstu multilateralnog suda za ulaganja. |
7.6 |
U okviru pristupa „nema povratka”, ulagač ima pravo obratiti se lokalnim sudovima ili izravno sustavu sudova za ulaganja/multilateralnom sudu za ulaganja. Međutim, nakon što se predmet zaključi na bilo kojem sudu, ulagač ga ne smije ponovno pokretati na drugom sudu. Neki dionici smatraju da se tim pristupom uspješno odgovara na zabrinutost zbog činjenice da ulagači imaju mogućnost tražiti pravnu zaštitu na više sudova za isto navodno kršenje. Ujedno napominju da se taj pristup slijedi u nekoliko međunarodnih sporazuma o ulaganju (27). Prema analizi UNCTAD-a (28), „[odredbom o nemogućnosti povratka] nastoje se onemogućiti pokušaji da ulagač pokrene tužbu na međunarodnom sudu zbog kršenja međunarodnog sporazuma o ulaganju, a njegovo društvo kćer istodobno postupak na domaćem sudu zbog kršenja ugovora ili domaćeg prava”. |
7.7 |
Zahtjev da se prvo iscrpe domaći pravni lijekovi temeljno je načelo međunarodnog običajnog prava i međunarodnog prava o ljudskim pravima. Postoji i nekoliko sporazuma o ulaganju sklopljenih između država članica EU-a i trećih zemalja u kojim se od podnositelja zahtjeva izričito traži da iscrpe domaće pravne lijekove (29). To pravilo počiva na pretpostavci da se time državi u kojoj se kršenje dogodilo daje mogućnost da to kršenje otkloni vlastitim pravnim sredstvima, u okviru vlastitog pravnog sustava, a primjenjuje se kad su međunarodni i domaći postupci oblikovani tako da se njima postiže isti rezultat (30). Međunarodni sud zaključio je da je to toliko važno da se ne može smatrati implicitno poništenim na temelju međunarodnog sporazuma (31). Iz tog razloga neki dionici smatraju važnim da se to pravilo izričito navede u sporazumu kojim se uspostavlja MIC. |
7.8 |
S obzirom na prethodna razmatranja, EGSO potiče Europsku komisiju da dodatno istraži pitanje iscrpljivanja lokalnih pravnih lijekova i kako bi to moglo funkcionirati u kontekstu MIC-a. |
8. |
Neovisnost i legitimnost sudaca |
8.1 |
Neovisno o njegovoj institucionalnoj strukturi (neovisna međunarodna organizacija ili povezana s postojećom institucijom) potrebno je zaštititi neovisnost MIC-a. Imenovanje sudaca na stalnoj osnovi smatra se ključnim čimbenikom u započinjanju izgradnje sudske prakse, čime se poboljšava predvidljivost i odstupa od pristupa utemeljenog na sustavu rješavanja sporova između ulagača i države, za koji se često smatra da je „ad hoc”. |
8.2 |
Ako se MIC uspostavi, imenovanje stalnih sudaca trebalo bi biti krajnji cilj. U početnim fazama njegove uspostave sud bi trebao moći organizirati svoj rad uzimajući u obzir broj predmeta koje će sud rješavati. To ovisi o broju prvotnih stranaka konvencije o uspostavi suda i broju sporazuma koje će one predati u nadležnost suda. |
8.3 |
Iako u preporukama Europske komisije za mandat nije predviđena metoda imenovanja sudaca, EGSO pozdravlja obvezu uspostave jasnih i visokih kriterija, uključujući u vezi s kvalifikacijama kandidata i poštovanjem kodeksa ponašanja, kao što je Magna Carta sudaca (32), čime se jamči nepostojanje sukoba interesa i neovisnost sudaca. To je ključno radi jamčenja vladavine prava i javnog povjerenja. |
8.4 |
U pogledu kvalifikacija sudaca potrebno je tražiti dokazanu stručnost ne samo u području javnog međunarodnog prava nego i u područjima kao što su ulaganja, potrošači, zaštita okoliša, ljudska prava, radno pravo i rješavanje sporova. To je ključno kako bi se zajamčilo da suci imaju iskustvo potrebno za rješavanje različitih vrsta predmeta i da su sposobni potpuno razumjeti i na odgovarajući način ocijeniti pravni kontekst različitih sektora i vrsta ulaganja koji će se staviti u nadležnost suda. |
8.5 |
Nadalje, EGSO podupire transparentan postupak imenovanja sudaca koji se temelji na kriterijima koji jamče da će sve stranke konvencije o uspostavi suda biti pravedno zastupane. Postupak odabira treba biti transparentan i podlijegati načelima javnog nadzora. |
8.6 |
Jamčenje transparentnosti te dostupnosti informacija široj javnosti i pristupa dionicima, na primjer s pomoću akreditacija, još je jedan ključan element za poboljšanje vjerodostojnosti i legitimnosti sustava. Pravila UNCITRAL-a o transparentnosti u arbitraži između ulagača i države na temelju ugovora i Konvencija Ujedinjenih naroda o transparentnosti u arbitraži između ulagača i države na temelju ugovora (Konvencija o transparentnosti iz Mauricijusa) trebaju pružati osnovnu razinu za pravila o transparentnosti za budući MIC. |
9. Djelotvoran sustav
9.1 |
Poslove učinkovitog upravljanja MIC-om treba obavljati tajništvo. Iako trenutačno nije jasno hoće li sud biti novoosnovana organizacija ili organizacija povezana s nekom postojećom međunarodnom organizacijom, jamči se dodjeljivanje dostatnih sredstava za funkcioniranje tajništva. |
9.2 |
U nacrtu mandata predlaže se da stranke snose administrativne troškove na pravednoj osnovi, uzimajući u obzir različite kriterije, uključujući stupanj gospodarskog razvoja stranaka, broj sporazuma po stranci, obujam međunarodnih investicijskih tokova ili dionica stranaka. |
9.3 |
O raspodjeli troškova povezanih s presuđivanjem u predmetima (isključujući naknade za suce za koje je predloženo da budu fiksne) u nacrtu mandata nema ni riječi. EGSO zahtijeva objašnjenje u pogledu toga. |
9.4 |
Znatnu količinu izravnih stranih ulaganja provode mala i srednja poduzeća (MSP), koja trebaju imati jednaku razinu zaštite i jednak pristup rješavanju sporova pod razumnim uvjetima i uz razumne troškove. |
9.5 |
Trebalo bi razmotriti i mogućnost osiguravanja mehanizma mirenja kojim bi se strankama nastojalo pomoći da spor riješe na miroljubiv način. |
9.6 |
Sve odluke MIC-a trebaju biti provedive te se objavljivati. |
10. Visoka razina zaštite i moguće prijelazno razdoblje
10.1 |
Važno je napomenuti da je ključan preduvjet za predavanje sporazuma u nadležnost suda suglasnost obiju potpisnica sporazuma. To ustvari znači da nijedan sporazum koji je potpisala Europska unija ili država članica EU-a neće biti automatski u nadležnosti suda, osim ako se s tim ne složi i treća strana. |
10.2 |
U tom pogledu, tijekom mogućeg prijelaznog razdoblja između trenutačnog sustava ISDS-a i ICS-a i do uspostave MIC-a, nastavljaju se primjenjivati dogovoreni postupci za rješavanje sporova kako bi se zajamčila visoka razina zaštite ulaganja, s obzirom na njihovu ustavnost i provedivost u skladu s pravom EU-a, dok se ne riješi predmet koji je Belgija pokrenula na Sudu Europske unije (33). |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) http://www.oecd-ilibrary.org/finance-and-investment/societal-benefits-and-costs-of-international-investment-agreements_e5f85c3d-en
(2) http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=179
(3) http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=233
(4) http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P8-TA-2015-0252+0+DOC+XML+V0//EN
(5) Belgija je 6. rujna 2017. godine zatražila od Suda Europske unije mišljenje o usklađenosti sustava sudova za ulaganja s 1) isključivom nadležnošću Suda Europske unije za konačno tumačenje prava Europske unije, 2) općim načelom jednakosti i zahtjevom u pogledu „korisnog učinka” prava Europske unije, 3) pravom na pristup sudovima i 4) pravom na neovisno i nepristrano pravosuđe. (https://diplomatie.belgium.be/sites/default/files/downloads/ceta_summary.pdf)
(6) https://www.eesc.europa.eu/en/agenda/our-events/events/public-hearing-framework-eesc-own-initiative-opinion-position-eesc-specific-key-issues-ttip-negotiations
(7) https://www.eesc.europa.eu/en/agenda/our-events/events/multilateral-investment-court-hearing
(8) Vidjeti „Stav EGSO-a prema ključnim pitanjima postavljenima u sklopu pregovora o Transatlantskom partnerstvu za trgovinu i ulaganja (TTIP)” (SL C 487, 28.12.2016., str. 30.).
(9) Vidjeti samoinicijativno mišljenje EGSO-a „Zaštita ulagača i rješavanje sporova između ulagača i država u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a s trećim zemljama” (SL C 332, 8.10.2015., str. 45.). Mišljenje sadrži dodatak u kojemu se upućuje na mogući multilateralni instrument za rješavanje sporova između ulagača i država.
(10) Vidjeti bilješku 9.
(11) EU nije država i stoga nije član, ali ima poseban promatrački status u okviru UNCITRAL-a.
(12) http://daccess-ods.un.org/access.nsf/Get?OpenAgent&DS=A/CN.9/WG.III/WP.142&Lang=E
(13) http://unctad.org/en/PublicationsLibrary/diaepcb2017d3_en.pdf
(14) UNCTAD, Problemska bilješka o međunarodnim sporazumima o ulaganju, Recent Developments in the International Investment Regime („Nedavni razvoj u međunarodnom režimu za ulaganja”) (svibanj 2018.), dostupno na http://investmentpolicyhub.unctad.org/Publications/Details/1186.
(15) http://www.ohchr.org/EN/HRBodies/HRC/WGTransCorp/Pages/IGWGOnTNC.aspx
(16) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=COM:2017:493:FIN
(17) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12981-2017-ADD-1-DCL-1/hr/pdf
(18) https://www.eesc.europa.eu/en/agenda/our-events/events/multilateral-investment-court-hearing
(19) Sud Europske unije je u Mišljenju 2/15 od 16. svibnja 2017. godine objasnio prirodu sporazuma o slobodnoj trgovini između EU-a i Singapura, obznanivši koji su dijelovi sporazuma u isključivoj nadležnosti EU-a, a koji su u takozvanoj „mješovitoj nadležnosti” i zahtijevaju da ih ratificiraju nacionalni parlamenti. (https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2017-05/cp170052en.pdf).
(20) Na primjer, sporazum o slobodnoj trgovini između EU-a i Čilea (trenutačno se ažurira), sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i Japana (sklopljen je 2017. i ne sadržava poglavlje o zaštiti ulaganja, ali su se obje strane složile da će to pitanje dodatno raspraviti i nastojati ga riješiti u budućnosti), kao i budući sporazumi o slobodnoj trgovini s Australijom i Novim Zelandom.
(21) Nadalje, to pravilo također je dio međunarodnih ugovora o ljudskim pravima, uključujući Europsku konvenciju o ljudskim pravima (ECHR).
(22) Za kritičku analizu prethodnih sudskih postupaka u vezi s rješavanjem sporova između ulagača i države vidjeti: Andreas Kulick, Global Public Interest in International Investment Law („Globalni javni interes u međunarodnom investicijskom pravu”) (Cambridge University Press, 2012.), 225–306.
(23) Vidjeti bilješku 8.
(24) http://ccsi.columbia.edu/work/projects/third-party-funding-in-investor-state-dispute-settlement/
(25) Amicus curiae: doslovno, prijatelj suda. Osoba koja ima velik interes za predmet sudskog postupka ili stajalište o njemu, ali nije strana u postupku, može podnijeti zahtjev sudu da joj se odobri predaja podneska, navodno u ime strane u postupku, no zapravo kako bi uputila na argumentaciju koja je u skladu s njezinim vlastitim stajalištima. Više informacija: https://legal-dictionary.thefreedictionary.com/amicus+curiae.
(26) Vidjeti bilješku 8.
(27) Mnogi sporazumi koje su sklopili SAD i Kanada uključuju odredbe o nemogućnosti povratka. Na primjer, u članku 26. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Kanade i Jordana (2009.) o uvjetima koji prethode podnošenju zahtjeva za arbitražu.
(28) UNCTAD series on Issues in International Investment Agreements II, Investor-State Dispute Settlement („Serija UNCTAD-a o pitanjima u međunarodnim sporazumima o ulaganju II., Rješavanje sporova između ulagača i države”) (UNCTAD, 2014.): http://unctad.org/en/PublicationsLibrary/diaeia2013d2_en.pdf.
(29) Na primjer, vidjeti članak 5. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Njemačke i Izraela iz 1976., članak 8. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Egipta i Švedske iz 1978., članak 7. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Rumunjske i Šri Lanke iz 1981., članak 8. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Albanije i Litve iz 2007., članak XI. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Urugvaja i Španjolske iz 1992., članak X. bilateralnog sporazuma o ulaganju između Urugvaja i Poljske iz 1991.
(30) Interhandel (Švicarska protiv SAD-a), Preliminarni prigovori, Izvješće Međunarodnog suda 1959/6, str. 27. (21. ožujka). Dostupno na http://www.icj-cij.org/docket/files/34/2299.pdf, str. 27.
(31) Elettronica Sicula S.p.A. (ELSI) (Italija protiv SAD-a), Presuda, Izvješće Međunarodnog suda 1989/15, str. 28., I.L.M. 1109 (20. srpnja), točka 50.
(32) https://rm.coe.int/16807482c6
(33) Vidjeti bilješku 5.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/156 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA III)
(COM(2018) 465 final – 2018/0247 (COD))
(2019/C 110/28)
Izvjestitelj: |
Dimitris DIMITRIADIS |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 2.7.2018. Europska komisija, 12.7.2018. Vijeće Europske unije, 18.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za vanjske odnose |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
23.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
181/1/1 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) pozdravlja Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA III) za razdoblje 2021. – 2027. |
1.2. |
EGSO također pozdravlja izjavu da bi uspješnost trebala biti u središtu interesa Instrumenta pretpristupne pomoći III, što bi omogućilo bolje usmjeravanje opće dodjele sredstava koje bi odražavalo predanost korisnika i napredak u reformama. Upotreba pokazatelja uspješnosti pridonijet će općoj ocjeni Instrumenta pretpristupne pomoći III te je u skladu s prethodnim preporukama za IPA II (1). |
1.3. |
EGSO je uvjeren da je uspostava Instrumenta pretpristupne pomoći u skladu s novom strategijom Europske komisije za zapadni Balkan „Vjerodostojna perspektiva proširenja i pojačana suradnja EU-a sa zapadnim Balkanom”, objavljenom 6. veljače 2018., i njezinih šest vodećih inicijativa, od jačanja vladavine prava i jačanja suradnje u području sigurnosti i migracija preko zajedničkih istražnih timova i europske granične i obalne straže do proširenja energetske unije EU-a na zapadni Balkan, smanjenja naknada za roaming i uvođenja širokopojasnog pristupa u toj regiji (2). Također je u skladu s politikom proširenja Europske unije imajući u vidu moguće pristupanje Turske u budućnosti. |
1.4. |
EGSO potvrđuje svoje stajalište zasnovano na članku 49. Ugovora o Europskoj uniji, kojim se utvrđuje da svaka europska država koja poštuje vrijednosti ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina, te se obvezuje na promicanje tih vrijednosti, može podnijeti zahtjev za članstvo u Uniji. |
1.5. |
EGSO pozdravlja činjenicu da će prema prijedlogu Europske komisije referentni iznos predviđen u Prijedlogu uredbe o Instrumentu pretpristupne pomoći III za razdoblje 2021. – 2027. biti otprilike 14,5 milijardi EUR. |
1.6. |
EGSO također pozdravlja činjenicu da će se 25 % rashoda EU-a namijeniti ostvarenju klimatskih ciljeva. |
1.7. |
EGSO pozdravlja činjenicu da se u Instrumentu pretpristupne pomoći III uvodi veća fleksibilnost jer dodjela sredstava partnerima nije utvrđena na samom početku. Okvir za programiranje IPAe trebao bi se temeljiti na potrebama koje se mijenjaju i osigurati ravnotežu između predvidljivosti i financiranja zasnovanog na uspješnosti. |
1.8. |
EGSO naglašava da Europska komisija te zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje trebaju u potpunosti usvojiti napomene iznesene nakon evaluacije u sredini programskog razdoblja Instrumenta pretpristupne pomoći II (3), kao i brojne prethodne preporuke EGSO-a (4). |
1.9. |
EGSO naglašava važnost Instrumenta pretpristupne pomoći za promicanje gospodarskih reformi te stvaranje povoljnog i predvidljivog poslovnog okruženja radi poticanja poduzetništva, osnivanja poduzeća i pomaganja MSP-ovima da rastu, čime se jača konkurentnost, gospodarski rast i stvaranje novih radnih mjesta. |
1.10. |
EGSO ističe važnost programâ gospodarskih reformi i svrhovitog sudjelovanja socijalnih partnera i drugih organizacija civilnog društva u procesu razvijanja i provedbe tih programa. EGSO poziva na izdvajanje dodatnih financijskih sredstava, uključujući organizacijska bespovratna sredstva, za izgradnju kapaciteta socijalnih partnera i organizacija civilnog društva kako bi oni mogli učinkovito sudjelovati u tom procesu. Potrebno je poticati poboljšanje kvalitete i sadržaja socijalnog dijaloga u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama. |
1.11. |
EGSO smatra da je financiranje u okviru IPA III važno za integraciju gospodarstava zapadnog Balkana u EU. |
1.12. |
EGSO se slaže sa stajalištem da je napredak korisnika IPA-e u reformama od presudne važnosti za apsorpciju (koja se kreće od 64,3 % do 88,9 % za IPA-u II) i iskorištavanje tih sredstava te naglašava potrebu jačanja kulture suradnje među zemljama korisnicama na zapadnom Balkanu. Slučaj Turske daleko je složeniji i osjetljiviji. Financiranje zemlje u kojoj nije u potpunosti isključeno daljnje pogoršanje stanja u pogledu građanskih prava zahtijeva oprez i primjenu načela uvjetovanosti. |
1.13. |
EGSO naglašava da je pretpristupnu pomoć potrebno koristiti za povećanje kapaciteta uprava u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama kako bi ih se pripremilo za buduće korištenje strukturnih fondova i sudjelovanje u zajedničkoj poljoprivrednoj politici EU-a (ZPP). |
1.14. |
EGSO čvrsto vjeruje da bi EU trebao uspostaviti stroge i učinkovite mehanizme za praćenje raspodjele pretpristupne pomoći svim zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama. Posebno u slučaju Turske, potrebno je usmjeriti veću pozornost na sprečavanje kroničnog kašnjenja u raznim sektorima. |
1.15. |
EGSO predlaže da se provedba Instrumenta pretpristupne pomoći III ubrza, osobito tijekom prvih godina, kako bi se spriječili strukturni zastoji u ugovaranju i provedbi te kako bi se postupno apsorbirala trenutačna kašnjenja. Komisija bi trebala obratiti posebnu pozornost na neizravno upravljanje s korisnicima. Evaluacija u sredini razdoblja pokazala je da se učinak u pogledu povećanja osjećaja odgovornosti smatra pozitivnim, ali da je uspješnost ugovaranja slaba i da je došlo do znatnih kašnjenja u provedbi, osobito u Turskoj. |
1.16. |
EGSO naglašava da se praćenje mora provesti na temelju pokazatelja iz prijedloga Europske komisije. Relevantni pokazatelji uspješnosti bit će utvrđeni i uključeni u okvir za programiranje IPA-e, a za primatelje sredstava EU-a uvest će se razmjerni uvjeti izvješćivanja. Izvješća o proširenju bit će referentna točka pri procjeni rezultata Instrumenta pretpristupne pomoći III. Sustavom za izvješćivanje o uspješnosti trebalo bi osigurati djelotvorno, učinkovito i pravodobno prikupljanje podataka za praćenje provedbe i rezultata. |
1.17. |
EGSO smatra da bi Komisija trebala redovito pratiti svoje mjere i preispitivati napredak u ostvarivanju rezultata. Tim će se evaluacijama ocijeniti učinci instrumenta na terenu, na temelju odgovarajućih pokazatelja i ciljeva te detaljne analize u kojoj će se razmotriti u kojoj se mjeri instrument može smatrati relevantnim, djelotvornim i učinkovitim, pruža li dovoljnu dodanu vrijednost EU-a i je li dosljedan drugim politikama EU-a. Evaluacije će uključivati stečene spoznaje kako bi se utvrdili nedostaci/problemi ili mogućnosti za dodatno poboljšanje mjera ili njihovih rezultata te kako bi se doprinijelo maksimalnom povećanju njihove iskorištenosti/učinka. |
1.18. |
EGSO čvrsto vjeruje da je potrebno uspostaviti referentne vrijednosti te proširiti najbolje prakse u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama kako bi se pospješila aktivna apsorpcija sredstava. |
1.19. |
EGSO naglašava da se u novom prijedlogu uredbe također pridaje važnost boljoj koordinaciji i suradnji s drugim donatorima i financijskim institucijama, uključujući privatni sektor. |
1.20. |
EGSO poziva Europsku komisiju da istraži mogućnost dugoročnije perspektive u provedbi. Na taj će se način povećati razina predvidljivosti i smanjiti pritisak zbog kratkih rokova, posebno u slučajevima znatnih kašnjenja do kojih je došlo u tekućem razdoblju. |
1.21. |
EGSO primjećuje da je potrebno poboljšati opću kvalitetu (radnih) dokumenata koji se koriste za sektorski pristup planiranju te razjasniti sektorski pristup planiranju sa svim relevantnim stranama. U tu svrhu preporučuje i poduzimanje mjera za unapređenje kapaciteta Europske komisije kako bi se horizontalna pitanja uključila u sve politike. Općenito je potrebno ojačati kapacitete svih institucija uključenih u pružanje pretpristupne pomoći. To bi trebalo uključivati i razmjernu upotrebu tehničke pomoći u cilju pružanja potpore tim institucijama u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama. |
1.22. |
EGSO smatra da bi Instrument pretpristupne pomoći III trebalo iskoristiti za povećanje razumijevanja temeljnih vrijednosti EU-a, kao i za promicanje dodane vrijednosti pretpristupne pomoći među stanovništvom zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja. To bi trebalo činiti s pomoću programa dodjele bespovratnih sredstava kojima upravljaju delegacije Europske unije. |
1.23. |
EGSO pozdravlja činjenicu da pretpristupna pomoć treba biti povezana s (a) vladavinom prava, (b) dobrim upravljanjem i temeljnim pravima, (c) socioekonomskim razvojem, (d) usvajanjem politika i pravne stečevine EU-a, (e) dobrosusjedskim odnosima i pomirenjem te (f) regionalnom suradnjom. |
2. Vladavina prava, dobro upravljanje i temeljna prava
2.1. |
EGSO naglašava da i dalje postoje velike razlike između standarda EU-a i standarda svih zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja. Čini se da je situacija u Turskoj teža no što je bila u prošlosti, posebno nakon neuspjelog državnog udara u srpnju 2016. i uvođenja izvanrednog stanja. |
2.2. |
EGSO smatra da bi se uz pomoć Instrumenta pretpristupne pomoći III trebalo nastaviti s ulaganjima u projekte povezane s vladavinom prava koji su zemljama pomogli da uspostave pouzdana i profesionalna tijela kaznenog progona i pravosudna tijela koja su neovisna i nisu podložna vanjskom utjecaju. |
2.3. |
EGSO također smatra da bi posebnu pozornost trebalo usmjeriti na uspostavljanje učinkovitog sustava zaštite granica, upravljanja migracijskim tokovima, sprečavanja humanitarnih kriza i pružanja azila potrebitima. Tehnička pomoć EU-a za podržavanje dobrih upravljačkih praksi na tim područjima mogla bi se pokazati vrlo korisnom. Nadalje, sve zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje moraju razviti mehanizme za sprečavanje organiziranog kriminala i zaustavljanje terorizma i nezakonitog useljavanja. Turska bi trebala pokazati veću predanost provedbi sporazuma koji je 28. ožujka 2016. potpisala s EU-om, a čiji je cilj zaustavljanje toka nezakonitih migracija preko Turske u Europu (5). |
2.4. |
EGSO naglašava da je javni sektor u svim zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama i dalje opterećen problemima kao što su klijentelizam, netransparentnost, korupcija i nejednakost. |
2.5. |
EGSO je svjestan činjenice da se manjine u svim zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama i dalje suočavaju s mnoštvom problema zbog diskriminacije u postupanju i stavovima. |
2.6. |
EGSO čvrsto vjeruje da u okviru pretpristupne pomoći prioritet treba davati inicijativama za reformu i depolitizaciju javnog sektora, promicanje transparentnosti i odgovornosti, jačanje e-uprave i poboljšanje upravljanja. U tom pogledu, pretpristupnu pomoć treba iskoristiti za stvaranje svrsishodnih prilika za uključivanje najšireg mogućeg spektra organizacija civilnog društva u oblikovanje vladinih politika. |
2.7. |
EGSO čvrsto vjeruje da je potrebno prepoznati kako je civilno društvo značajan čimbenik u osiguravanju vladavine prava, te da bi stoga u programima pretpristupne pomoći prioritet trebalo davati inicijativama civilnog društva. |
2.8. |
EGSO također smatra da bi u okviru pretpristupne pomoći prioritet trebalo davati i financiranju institucija koje promiču jednakost i poštovanje građanskih prava. |
3. Socioekonomski razvoj
3.1. |
EGSO uviđa da se potreba za pružanjem financijske pomoći tim partnerima očituje u trajno visokim stopama nezaposlenosti (npr. 21,6 % u bivšoj jugoslavenskoj republici Makedoniji, 35,3 % na Kosovu (*1) u prvom tromjesečju 2018.) te sporom približavanju zemljama EU-a u pogledu BDP-a po stanovniku. |
3.2. |
EGSO je u potpunosti svjestan činjenice da siromaštvo, visoka stopa nezaposlenosti, siva ekonomija, niske plaće, korupcija, zloupotreba položaja, emigracija kvalificiranih radnika i odljev mozgova utječu na sve partnere na zapadnom Balkanu (6) i Tursku. |
3.3. |
EGSO smatra da je uloga obrazovanja u svim zemljama partnerima zapadnog Balkana i u Turskoj, uključujući jednak pristup obrazovnim sustavima, od presudne važnosti za promicanje europskih vrijednosti, njegovanje tolerancije prema manjinama, jačanje rodne ravnopravnosti, borbu protiv predrasuda i jačanje socijalne kohezije. |
3.4. |
EGSO također smatra da bi se uz pomoć IPA-e III trebao provesti „program socijalne kohezije” poboljšanjem učinkovitosti i djelotvornosti obrazovnih sustava i na taj način rješavanjem problema nedostatka i neusklađenosti vještina, kao i svladavanjem izazova na tržištu rada do kojih dolazi zbog digitalnih i tehnoloških promjena u gospodarstvu. Pojačana financijska potpora za programe strukovnog obrazovanja i sustave naukovanja i cjeloživotnog učenja, kao i veća uključenost socijalnih partnera i drugih relevantnih organizacija civilnog društva u njihovo osmišljavanje doprinijela bi rješavanju problema neusklađenosti vještina na tržištu rada i smanjenju nezaposlenosti kao i smanjenju broja nepopunjenih radnih mjesta. |
3.5. |
EGSO naglašava važnost toga da se putem pretpristupne pomoći uspostave mehanizmi za suzbijanje siromaštva i omogućavanje pristupa tržištu rada, posebno mladima, ženama i manjinskim skupinama, što bi spriječilo emigraciju i odljev mozgova. |
3.6. |
EGSO smatra da je produbljenje i širenje socijalnog dijaloga nužan preduvjet za socioekonomski razvoj. Socijalni partneri moraju imati važnu ulogu u oblikovanju i provedbi politika. |
3.7. |
EGSO čvrsto vjeruje da prilikom raspodjele pretpristupne pomoći u svim zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama prioritet mora biti jačanje kapaciteta za osnaživanje makroekonomske stabilnosti i podupiranje napretka na putu prema funkcionalnom tržišnom gospodarstvu koje je sposobno nositi se s pritiskom konkurencije i tržišnim silama u okviru Unije. Međutim, razina poslovnosti gospodarstava u zemljama korisnicama IPA-e III također iziskuje posebnu pozornost. Ne smiju se zanemariti poduzetništvo, samozapošljavanje, MSP-ovi i mikrofinanciranje. |
3.8. |
EGSO poziva na to da se pri raspodjeli pretpristupne pomoći posebna pozornost posveti poboljšanju tržišne orijentacije privatnog sektora i konkurentnosti privatnih poduzeća. |
3.9. |
EGSO smatra da organizacijama civilnog društva u okviru IPA-e III treba staviti na raspolaganje operativna bespovratna sredstva koja pokrivaju najmanje 36 mjeseci. |
3.10. |
EGSO smatra da je potrebno dodatno povećati učinak malih programa prijenosa dodijeljenih sredstava koji su u okviru IPA-e II bili usmjereni na ruralne/lokalne i male organizacije civilnog društva, naročito putem znatno veće uključenosti organizacija civilnog društva u sve faze planiranja za svaki program prijenosa dodijeljenih sredstava. |
3.11. |
EGSO naglašava potrebu da se putem institucija pretpristupne pomoći pruža pomoć u uvođenju i širenju digitalnih tehnologija, zaštiti okoliša i uspostavljanju najviših standarda na području nuklearne sigurnosti. |
3.12. |
EGSO također smatra da bi pri odobravanju pretpristupne pomoći prioritet trebalo davati osnivanju institucija koje promiču jednak pristup osnovnom obrazovanju, razvijaju strukovno obrazovanje, poboljšavaju kvalitetu visokog obrazovanja i jačaju cjeloživotno učenje, kao i uvođenju mehanizama/tijela za uređivanje radnih odnosa, postupaka kolektivnog pregovaranja i rješavanja radnih sporova te strukturiranog dijaloga između socijalnih partnera. |
4. Usvajanje politika i pravne stečevine EU-a
4.1. |
EGSO je svjestan da postoje velike razlike između standarda EU-a i onoga što se primjenjuje u svim zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama. |
4.2. |
EGSO smatra da bi trebalo pridati važnost promicanju usklađivanja standarda, politika i praksi zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja s onima u Uniji, uključujući pravila o državnim potporama. |
4.3. |
EGSO ističe da će se zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje, uz usklađivanje sa zakonodavnim dijelom pravne stečevine Unije, morati upoznati i eventualno uskladiti s politikama o kojima se trenutno raspravlja i koje se trenutno razvijaju u EU-u, kao što su europski stup socijalnih prava, milenijski razvojni ciljevi UN-a i Program održivog razvoja do 2030., kao i sa suradnjom među državama članicama EU-a u pogledu tokova izbjeglica i migranata te integriranog nadzora granica. |
5. Dobrosusjedski odnosi i pomirenje
5.1. |
U zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama zapadnog Balkana i Turskoj i dalje se osjećaju posljedice rata i sukoba, etničke mržnje, iredentističkih pokreta i zamrznutih sukoba koji opet mogu izbiti. Potrebno je snažno poticati rješavanje najprečih bilateralnih pitanja prije pristupanja tih zemalja EU-u iako bi insistiranje na rješavanju svih neriješenih pitanja moglo usporiti taj proces. Poticanje ponovnog uspostavljanja trgovinskih i drugih gospodarskih odnosa među tim zemljama moglo bi pridonijeti rješavanju sukoba i gospodarskom rastu. |
5.2. |
EGSO pozdravlja inicijative državnih obrazovnih i kulturnih ustanova, akademskih krugova i organizacija civilnog društva u području pomirenja, izgradnje dobrosusjedskih odnosa i usvajanja kritičkog pristupa prošlosti. |
5.3. |
EGSO naglašava da bi jačanje kapaciteta organizacija civilnog društva i socijalnih partnera, uključujući strukovna udruženja, i poticanje umrežavanja na svim razinama između organizacija sa sjedištem u EU-u i organizacija u zemljama korisnicama trebalo olakšati proces integracije. |
5.4. |
EGSO smatra da bi Instrumentom pretpristupne pomoći III trebalo osigurati sredstva za organizacije civilnog društva koje nastoje unaprijediti građanski prostor u pogledu angažmana i sudjelovanja. U okviru IPA-e III potrebno je proširiti potporu za infrastrukturu civilnog društva i regionalne tematske platforme i mreže civilnog društva. |
6. Regionalna suradnja
6.1. |
Energetske i prometne mreže trebaju biti čimbenici razvoja i međupovezanosti regije. Time bi se osiguralo da se građanima zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja zapadnog Balkana i Turske pruža jasna slika o socijalnim, gospodarskim i okolišnim prednostima pristupanja EU-u. Primjerice, energetska učinkovitost i ušteda energije utječu na stvaranje poslovnih prilika, kao i na otvaranje kako „zelenih” tako i tradicionalnih radnih mjesta. |
6.2. |
EGSO smatra da u okviru pretpristupne pomoći prioritet treba dati institucijama i inicijativama koje stvaraju veze između zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja u području energije, komunikacije, digitalizacije, inovacija, prometa i zaštite okoliša. Suradnja između bugarskog grada Kule i srpskog grada Boljevca, koji su željeli kupiti specijalizirana vozila, bespilotne letjelice i personaliziranu zaštitnu opremu za borbu protiv šumskih požara, mogla bi biti primjer dobre prakse (7). |
6.3. |
EGSO podržava Ugovor o osnivanju Prometne zajednice koji su EU i zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje zapadnog Balkana potpisali 12. srpnja 2017. i potiče potpisnike da ga nastave razvijati. U tom bi pogledu Europska komisija, Europska investicijska banka i partneri na zapadnom Balkanu trebali usmjeriti svoja ulaganja u povezivanje osnovne mreže TEN-T EU-a s infrastrukturom zapadnog Balkana. Zato je sada potreban zajednički program, s utvrđenim raspoloživim sredstvima i zajedničkim rasporedom. |
6.4. |
Poboljšanjem infrastrukture smanjit će se prometni i energetski troškovi te olakšati velika ulaganja na tom području, kao i trgovina unutar te regije. Nadalje, promicanje digitalne modernizacije i postupno smanjenje naknada za roaming na zapadnom Balkanu doprinijet će razvoju poduzeća, povećanoj produktivnosti i poboljšanju kvalitete života. Međutim, nedostatak infrastrukture nije glavna prepreka suradnji među partnerima na zapadnom Balkanu. Neprijateljstva iz prošlosti i neriješeni sporovi ograničili su opseg i sadržaj suradnje. To bi se stanje moglo djelomično popraviti poticanjem projekata prekogranične suradnje u okviru IPA-e. |
6.5. |
Potrebno je koristiti medije i druge oblike komunikacije kako bi se istaknula prisutnost i važnost aktivnosti EU-a u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama. Povrh toga, tijekom cijelog procesa pristupanja EU-u potrebno je razvijati sposobnost lokalnih državnih službenika za upravljanje projektima i njihovu provedbu. |
7. Posebne napomene o Prijedlogu uredbe o Instrumentu pretpristupne pomoći III
7.1. |
EGSO smatra da se predmetni prijedlog temelji na postignućima i iskustvima iz prethodnih programskih razdoblja i smatra da je prikladan za ostvarivanje svojih ciljeva. Međutim, ponavlja da su zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje u usporedbi s državama članicama izložene poprilično različitim izazovima te da je stoga prijeko potrebna velika fleksibilnost. |
7.2. |
EGSO u potpunosti podržava navedene ciljeve IPA-e III, ali želi naglasiti da je u kratkoročnom razdoblju teško uočiti izravne učinke. Stoga preporučuje da se dodana vrijednost budućih intervencija temeljito procijeni u smislu opsega angažmana, političke težine i zastupanja interesa najvećeg mogućeg broja korisnika. Treba pohvaliti činjenicu da je proračunska potpora dodijeljena u tekućem programskom razdoblju bila katalizator institucijskih promjena i većeg političkog dijaloga u zemljama primateljicama (npr. Srbiji, Crnoj Gori i Albaniji). |
7.3. |
Imajući na umu tešku situaciju u kojoj se nalazi velika većina zemalja korisnica, EGSO preporučuje da se osigura dostatna razina jednostavnosti kada je riječ o određivanju zahtjeva u vezi s dokumentima te da se težište stavi na podršku i osiguravanje toga da primatelji preuzimaju odgovornost za rezultate. U tu je svrhu potrebno nastaviti ulagati napore u dodatno razrađivanje načina neizravnog upravljanja u suradnji sa zemljama korisnicama te to popratiti mjerama za izgradnju kapaciteta kako bi se dionicima pomoglo da se konstruktivno uključe u cjelokupni proces programiranja. |
7.4. |
EGSO uviđa potrebu za jačanjem komplementarnosti IPA-e III s mjerama koje se u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama financiraju iz drugih izvora. |
7.5. |
EGSO predlaže da se tijekom procesa pregovora na nacionalnoj razini u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama poduzmu posebne mjere kako bi se prevladala kronična kašnjenja, uska grla i neučinkovitosti koje su se pojavile tijekom tekućeg programskog razdoblja. Naravno, treba uzeti u obzir relativno ograničen opseg sredstava IPA-e u usporedbi s nacionalnim proračunima nekih zemalja korisnica, kao i potrebu za stabilnim konsenzusom između Europske komisije i nacionalnih institucija predmetnih zemalja; to bi ujedno trebalo biti i temelj političkog dijaloga. |
8. Najbolje prakse
8.1. |
Predlošci za prijavu: postoji potreba za daljnjim pojednostavljenjem i posebno za objedinjavanjem u okviru programa IPA, kao i u odnosu na druge donatore i zahtjeve koji proizlaze iz nacionalnog zakonodavstva. Previše je smjernica i uputa – postoji prostor za objedinjavanje, a posebnosti bi se mogle sažeti u zasebnom poglavlju. |
8.2. |
Potrebno je poboljšati kvalifikacije, znanja i vještine javnih naručitelja, kao i kontrolnih/revizorskih tijela, naročito kad je riječ o pitanjima koja je potrebno protumačiti i koja iziskuju puno vremena za odgovor. |
8.3. |
Za neke programe bespovratnih sredstava postoje prekomjerni zahtjevi u pogledu analize projektnog okruženja, situacije u regijama itd., što je vrlo zahtjevno za podnositelje zahtjeva. To bi se moglo promijeniti. Uprave zadužene za javnu nabavu mogu angažirati stručnjake za provođenje takvih analiza i procjenu održivosti projekta. |
8.4. |
Pristup prilagođeniji podnositeljima zahtjeva: paketi za prijavu mogu se pregledati unaprijed ili ih mogu razmotriti službenici iz predmetnih uprava (ili pružatelji tehničke pomoći), a za ispunjavanje administrativnih zahtjeva treba predvidjeti dodatno vrijeme. |
8.5. |
Izmjene ugovora: potrebno je osigurati fleksibilnost i bržu obradu. Program se najčešće definira tijekom jedne do dvije godine, nakon čega slijedi dugačak proces prijave. Stoga je potrebno uvođenje fleksibilnih načina za izmjenu ugovora. |
8.6. |
Odnosi s javnošću, brendiranje i vidljivost: postoji prostor za pojednostavljenje i optimizaciju zahtjeva. Povrh toga, mora se povećati vidljivost projekata koje financira EU. |
8.7. |
Potrebno je izmijeniti sektorsku i projektnu dokumentaciju koja se odnosi na ciljne vrijednosti pokazatelja kako bi je se uskladilo s razdobljem provedbe. |
8.8. |
Ugovori o sektorskoj reformi pridonijet će provedbi reformi politika i postizanju rezultata u pojedinim sektorima. Mjere koje eventualno treba poduzeti u okviru IPA-e III: angažiranje stručnog osoblja u operativnoj strukturi; pružanje odgovarajuće i stalne tehničke potpore operativnoj strukturi. Potrebno je među ključnim dionicima ojačati osjećaj odgovornosti za proces. Izazovi u pogledu programiranja: redoslijed ugovora u programu može dovesti do kršenja roka ugovora, a nakon toga se u postupku provedbe mogu pojaviti brojni problemi. |
8.9. |
Potencijalni rizici koji su se pojavili tijekom izvještajnog razdoblja za IPA-u II pokazali su da je potrebno osigurati predanost i učinkovitu suradnju i koordinaciju između ministarstava. To je potrebno zbog složenosti intervencija i odgovornosti podijeljene između relevantnih nacionalnih institucija budući da su predviđene reforme odgovornost različitih sektora vlade. |
8.10. |
Problemi u pripremi za javnu nabavu/sklapanje ugovora na razini projekta uglavnom se sastoje od teškoća u ispunjavanju postavljenih preduvjeta, izazova u pogledu koordinacije i utvrđivanja redoslijeda u odnosu na druge povezane projekte/ugovore, kao i nedostatnih kapaciteta za pravodobnu pripremu kvalitetne natječajne dokumentacije. |
8.11. |
Najvažnija iskustva koja treba dodatno razmotriti u pogledu sklapanja ugovora: nedostatni kapaciteti zbog fluktuacije osoblja u institucijama korisnicama; slaba kvaliteta dokumentacije koju podnose korisnici; nedostatak internih stručnjaka s iskustvom na području složenih projekata; potreba jačanja osjećaja odgovornosti za proces među ključnim dionicima; izazovi u pogledu redoslijeda ugovora u programu koji mogu dovesti do kršenja ugovora i/ili roka provedbe; pravodobno ispunjavanje preduvjeta itd. |
8.12. |
Čest je problem raskorak između pokazatelja navedenih u sektorskoj/projektnoj dokumentaciji i vrijednosti na kraju izvještajnog razdoblja programa. Osim toga, u nekim su slučajevima kvaliteta i opseg pokazatelja neodgovarajući, što sprečava učinkovito praćenje provedbe programa. |
8.13. |
Sadržaj nekih ugovora kojima upravljaju decentralizirane vlasti ovisi o rezultatima prethodnih ugovora koje su zaključili centralni javni naručitelji. Stoga postoji opasnost u pogledu pravovremenosti poziva na podnošenje ponuda i provedbe ugovora kojima upravljaju decentralizirane vlasti. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenje EGSO-a „Instrument za pretpristupnu pomoć/Europski instrument za susjedstvo”, (SL C 11, 15.1.2013., str. 77.).
(2) Komisija je osnovna načela strategije EU-a za zapadni Balkan utvrdila u Komunikaciji „A credible enlargement perspective for and enhanced EU engagement with the Western Balkans” od 6. veljače 2018., COM(2018) 65 final.
(3) https://ec.europa.eu/europeaid/evaluation-instrument-pre-accession-assistance-ipa-ii-draft-report_en
(4) Vidjeti referentni dokument u bilješci 1.
(5) http://www.europarl.europa.eu/legislative-train/theme-towards-a-new-policy-on-migration/file-eu-turkey-statement-action-plan.
(*1) Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1244 i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova.
(6) Mišljenje EGSO-a „Ekonomska i socijalna kohezija i europska integracija Zapadnog Balkana – izazovi i prioriteti”, (SL C 262, 25.7.2018., str. 15.).
(7) https://ec.europa.eu/transparency/regdoc/rep/3/2018/EN/C-2018-3051-F1-EN-MAIN-PART-1.PDF.
22.3.2019 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 110/163 |
Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju te Instrument za suradnju u području nuklearne sigurnosti”
(COM(2018) 460 final 2018/0243 (COD))
(2019/C 110/29)
Izvjestitelj: |
Cristian PÎRVULESCU |
Zahtjev za savjetovanje: |
Europski parlament, 2.7.2018. Europska komisija, 12.7.2018. Vijeće Europske unije, 18.7.2018. |
Pravni temelj: |
članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije |
|
članak 206. Ugovora o Euratomu |
|
|
Nadležna stručna skupina: |
Stručna skupina za vanjske odnose |
Datum usvajanja u Stručnoj skupini: |
23.11.2018. |
Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: |
12.12.2018. |
Plenarno zasjedanje br.: |
539 |
Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): |
176/0/1 |
1. Zaključci i preporuke
1.1. Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju
1.1.1. |
Europski gospodarski i socijalni odbor podupire opće i posebne ciljeve prijedloga i smatra da je inicijativa za pojednostavnjenje instrumenata koji se upotrebljavaju u pogledu susjednih i trećih zemalja dobrodošla i korisna. EU mora izgraditi konstruktivan, realističan i pragmatičan odnos sa susjednim i trećim zemljama, u kojemu vrijednosti imaju središnju ulogu. |
1.1.2. |
Odbor prima na znanje ustrajnost Komisije i drugih europskih institucija i država članica, koja je očita u ovom prijedlogu, u pogledu podupiranja razvoja civilnog društva, demokracije i sustava zaštite ljudskih prava. Funkcioniranje novog konsolidiranog instrumenta trebalo bi u svim fazama, od planiranja do praćenja i evaluacije, biti usmjereno na promicanje vrijednosti EU-a, uključujući vladavinu prava, cjelovitost, pluralizam, demokraciju i zaštitu ljudskih prava. U tom kontekstu, Odbor poziva Europsku komisiju da znatno poveća sredstva koja se izdvajaju za tematske programe za ljudska prava i demokraciju te civilno društvo. |
1.1.3. |
Odbor podupire cilj Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju koji jest očuvanje i promicanje vrijednosti i interesa Unije diljem svijeta kako bi se postigli ciljevi i ostvarila načela vanjskog djelovanja Unije. U komunikaciji se dodatno navodi da će se pri provedbi ove Uredbe osigurati usklađenost s drugim područjima vanjskog djelovanja i relevantnim politikama EU-a, kako je opisano u Programu održivog razvoja do 2030. (Program do 2030.). To znači da je potrebno uzeti u obzir učinke svih politika na održivi razvoj na svim razinama – nacionalnoj razini, na razini unutar EU-a, na razini drugih zemalja, kao i na globalnoj razini. |
1.1.4. |
Odbor ovom prilikom želi podsjetiti Europsku uniju da je Programom do 2030. predviđen svijet u kojem svaka zemlja, uzimajući u obzir različite razine u pogledu nacionalnog razvoja i sposobnosti, ostvaruje postojan, uključiv i održiv gospodarski rast, socijalni razvoj, uključujući dostojanstven rad za sve, te zaštitu okoliša. Svijet u kojem su demokracija, dobro upravljanje i vladavina prava, kao i poticajno okruženje na nacionalnoj i međunarodnoj razini, ključni elementi za održivi razvoj. |
1.1.5. |
Ta velika odgovornost za podupiranje akcijskog plana za ljude, planet i blagostanje u okviru Programa do 2030. iziskuje veću usredotočenost na instrumente potpore i načine na koje su oni organizirani i povezani s teškom stvarnošću globalnih politika. Pojednostavljivanje i ujedinjavanje instrumenata koji se koriste predstavlja velik napredak prema učinkovitom djelovanju usmjerenom na prioritete u svrhu ostvarenja predloženih ciljeva. EU je često u položaju da odlučno djeluje kako bi se osigurala potpora najranjivijim skupinama i pojedincima. To je odgovornost koju EU mora zadržati i propisno snositi. |
1.1.6. |
Susjedne i treće zemlje suočavaju se s nizom velikih i različitih problema koji se preklapaju. U trenutačnom globalnom okruženju u kojem je čini se došlo do zastoja reformi kojima se promiče demokracija, politička stabilnost i gospodarski razvoj, EU mora pojačati svoje napore umjesto da ih napusti. Treba održavati stalni kontakt s vladama susjednih i trećih zemalja te ih motivirati i poticati na odgovornu suradnju. Partnerski odnosi s tim vladama trebaju biti stabilni, prodorni i čvrsto usmjereni na poboljšanje životnih uvjeta stanovnika tih zemalja. |
1.1.7. |
Odbor podupire proaktivno djelovanje EU-a u razdoblju do 2030., u cilju iskorjenjivanja siromaštva i gladi, borbe protiv nejednakosti u tim zemljama i među njima, izgradnje mirnih, pravednih i uključivih društava, zaštite ljudskih prava i promicanja rodne ravnopravnosti i osnaživanja žena i djevojčica te osiguravanja dugotrajne zaštite planeta i prirodnih resursa. |
1.1.8. |
Odbor pozdravlja inicijativu u ovom prijedlogu za smanjenje administrativnog opterećenja za institucije EU-a i države članice te za veću usmjerenost na političke ciljeve i posvećenost vanjskim partnerima. Odbor pozdravlja i podržava znatan napredak utvrđen u Prijedlogu: veće pojednostavljenje, fleksibilnost i bolje praćenje rezultata. |
1.1.9. |
Odbor pozdravlja činjenicu da bi se proračunske ovlasti i ovlasti nadzora Europskog parlamenta proširile tako da se djelovanje koje se sada financira iz Europskog razvojnog fonda uvrsti u proračun EU-a. |
1.1.10. |
Odbor potiče Europsku komisiju da se nadoveže na postignuća i napredak ostvarene u okviru prethodnih instrumenata. Na primjer, u Instrumentu za demokraciju i ljudska prava priznata su sva gospodarska, socijalna i kulturna prava te se promiče socijalni dijalog (1). Podrška je pružena organizacijama civilnog društva koje se bore za slobodu, demokraciju, ljudska prava i pravedne izborne postupke unatoč neprijateljskim stavovima nekih vlada prema njima. Tu obvezu trebalo bi zadržati i pojačati. |
1.1.11. |
Odbor ističe važnost demokratskih i izbornih procesa u susjednim i trećim zemljama te potiče Europsku komisiju da prednost pruži razvoju snažnih i neovisnih izbornih institucija. Institucije EU-a trebale bi blisko surađivati s Venecijanskom komisijom, Vijećem Europe, OESS-om i mrežama izbornih stručnjaka kako bi se konkretizirala njihova ključna potpora za pravedne i stabilne izborne procese. |
1.1.12. |
Odbor potiče države članice na suradnju kako bi na temelju dugogodišnjih odnosa sa susjednim i trećim zemljama doprinijele poboljšanju rezultata instrumenta. |
1.1.13. |
Odbor podupire preporuke koje je u mišljenju iznio Odbor regija i potiče Komisiju da u svim slučajevima zajamči provedbu savjetovanja s relevantnim dionicima, uključujući lokalna i regionalna tijela, te da im je osiguran pravovremen pristup relevantnim informacijama kako bi mogli imati značajnu ulogu tijekom osmišljavanja, provedbe i povezanog procesa praćenja programa. Odbor isto tako naglašava da demokraciju na podnacionalnoj razini treba uključiti u vodeća načela jer upravo na lokalnoj i regionalnoj razini građani mogu najizravnije doživjeti demokraciju. |
1.2. Instrument za suradnju u području nuklearne sigurnosti
1.2.1. |
U pogledu Europskog instrumenta za nuklearnu sigurnost, nakon nuklearne katastrofe u Fukushimi postalo je potpuno jasno da su problemi i rizici uporabe nuklearne energije globalni. Nažalost, prijedlog se na strateškoj i političkoj razini ne dotiče legitimnog zahtjeva građana, civilnog društva i poslovnog sektora za dugoročnim planiranjem nuklearne energije. |
1.2.2. |
Odbor pozdravlja namjeru Komisije da uključi aktivnosti u nuklearnom području koje su u skladu s politikom razvoja i međunarodne suradnje u području zdravlja, poljoprivrede, industrije i socijalnih projekata kojom se otklanjaju posljedice bilo kakve nuklearne nesreće. Međutim, nije jasno kako se raspoloživim proračunom i uspostavljenim institucionalnim uređenjima ta namjera može provesti u praksi. |
1.2.3. |
Uloga Međunarodne agencije za atomsku energiju od ključne je važnosti i agencija bi trebala preuzeti odgovornost za osiguranje transparentnosti i ranog upozoravanja u pogledu razvoja novih nuklearnih elektrana diljem svijeta. EU bi trebao u potpunosti surađivati s globalnim institucijama i organizacijama na promicanju nuklearne sigurnosti. |
1.2.4. |
Potrebni su dodatni napori kako bi se osiguralo da postojeća i planirana postrojenja u europskom susjedstvu djeluju u skladu s visokim standardima transparentnosti i sigurnosti. EGSO poziva sve države članice da podrže ovaj cilj i postave nuklearnu sigurnost kao ključni cilj bilateralnih i multilateralnih odnosa s partnerskim zemljama. |
1.2.5. |
Nadalje, uzimajući u obzir ključne globalne izazove povezane s nuklearnom energijom i postojanje velikog broja nuklearnih elektrana u susjedstvu, Odbor smatra da predviđena financijska omotnica za provedbu ove Uredbe za razdoblje 2021.–2027. u iznosu od 300 milijuna EUR u tekućim cijenama nije ni blizu dovoljna. |
2. Opće napomene
2.1. Kontekst prijedloga – Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju
2.1.1. |
U Komunikaciji se izlažu glavni prioriteti i opći proračunski okvir za programe vanjskog djelovanja EU-a pod naslovom „Susjedstvo i svijet”, uključujući uspostavu Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju. |
2.1.2. |
Zahvaljujući ovom prijedlogu EU će i dalje moći igrati aktivnu ulogu u promicanju ljudskih prava, stabilizacije, razvoja, sigurnosti, suzbijanju temeljnih uzroka nezakonite migracije, promicanju trgovine, borbi protiv klimatskih promjena i zaštiti okoliša, među ostalim. No moći će djelovati na sveobuhvatniji način, a resursi će se moći fleksibilnije usmjeravati kamo je potrebno, ovisno o promjenama u međunarodnom okruženju. |
2.1.3. |
Prijedlogom se osigurava okvir za provedbu politika vanjskog djelovanja i međunarodnih obveza. Međunarodne obveze obuhvaćaju Program održivog razvoja do 2030., Pariški sporazum o klimatskim promjenama, Akcijski plan iz Addis Abebe, Okvir iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa (2015.–2030.) i Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 2282 (2016) o održavanju mira. Unutar EU-a, politički okvir obuhvaća odredbe Ugovora o vanjskom djelovanju, koje su dodatno razrađene u globalnoj strategiji EU-a za vanjsku i sigurnosnu politiku, novi Europski konsenzus o razvoju, obnovljeno partnerstvo EU-a i Afrike i revidiranu europsku politiku susjedstva, među ostalim. Uredba će ujedno tvoriti okvir za provedbu partnerstva koje se nadovezuje na važeći Sporazum iz Cotonoua, u kojem se utvrđuju pridruživanje i partnerstvo između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država i Europske zajednice i njezinih država članica. |
2.1.4. |
U procjeni učinka zaključeno je da je, osim instrumenata vrlo specifične naravi, kao što je instrument za humanitarnu pomoć koji funkcionira po načelu neutralnosti, većinu instrumenata moguće objediniti u jedan, a oni obuhvaćaju Zajedničku provedbenu uredbu, Instrument za razvojnu suradnju, Europski razvojni fond, Europski fond za održivi razvoj, mandat za vanjsko kreditiranje, Europski instrument za susjedstvo, Europski instrument za demokraciju i ljudska prava, Jamstveni fond, Instrument koji doprinosi stabilnosti i miru te Instrument za partnerstvo. Sljedeći instrumenti trebali bi ostati zasebni: instrument pretpristupne pomoći; instrument za humanitarnu pomoć; proračun za zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku; instrument za prekomorske zemlje i područja, uključujući Grenland; mehanizam Unije za civilnu zaštitu; program Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a; potpora turskoj zajednici na Cipru; pričuva za pomoć u nuždi; novi Europski instrument mirovne pomoć. |
2.1.5. |
Obuhvaćanje niza instrumenata jednim širokim instrumentom pružit će priliku za racionalizaciju sustava upravljanja i nadzora i smanjenje administrativnog opterećenja institucija EU-a i država članica. Umjesto na višestruke programske procese, debate će se više usmjeriti na političke ciljeve i angažman s vanjskim partnerima. K tomu, djelovanje koje se kumulativno financira iz različitih programa Unije samo će jednom biti podložno reviziji koja obuhvaća sve programe i odgovarajuća primjenjiva pravila. |
2.1.6. |
Pojednostavljenje ne znači i manje nadzora ili odgovornosti. Međuinstitucijska ravnoteža u potpunosti bi se sačuvala. Umjesto toga, proračunske ovlasti i ovlasti nadzora Europskog parlamenta proširile bi se tako da se djelovanje koje se sada financira iz Europskog razvojnog fonda uvrsti u proračun EU-a. |
2.1.7. |
Financijska omotnica raspodjeljuje se kako slijedi:
|
2.1.8. |
Iznosi navedeni u članku 6. stavku 2. u skladu s člankom 15. uvećat će se za iznos rezerve za nove izazove i prioritete u iznosu od 10 200 milijuna EUR. |
2.1.9. |
Zemlje kojima je pomoć najpotrebnija, posebno najmanje razvijene zemlje, zemlje s niskim dohotkom i zemlje u krizi, postkriznom razdoblju, u situacijama nestabilnosti i ranjivosti, uključujući male otočne zemlje u razvoju, imaju prednost u postupku dodjele sredstava. |
2.1.10. |
Programi za stabilnost i mir te ljudska prava i demokraciju, kao i djelovanje za brzi odgovor, otvoreni su subjektima iz svih zemalja zbog interesa Unije da ponudi najširi mogući raspon djelovanja na globalnoj razini, složenih okolnosti za pružanje pomoći i potrebe za brzim djelovanjem. Prihvatljive su i međunarodne organizacije. |
2.1.11. |
Novi europski konsenzus o razvoju („Konsenzus”) potpisan je 7. lipnja 2017., a pruža okvir za zajednički pristup razvojnoj suradnji Unije i njezinih država članica radi provedbe Programa do 2030. i Akcijskog plana iz Addis Abebe. Iskorjenjivanje siromaštva, borba protiv diskriminacije i nejednakosti, jačanje otpornosti i načelo da se nikoga ne zapostavi u središtu su politike razvojne suradnje. |
2.1.12. |
Kao što je dogovoreno u Konsenzusu, očekuje se da će se 20 % službene razvojne pomoći koja se financira u okviru ove Uredbe utrošiti na socijalno uključivanje i ljudski razvoj, uključujući rodnu ravnopravnost i osnaživanje žena. |
2.1.13. |
Kako bi se resursi osigurali u područjima u kojima su najpotrebniji, posebno za najmanje razvijene zemlje i zemlje u nestabilnoj situaciji i sukobima, ova Uredba trebala bi pridonijeti zajedničkom cilju da se 0,20 % bruto nacionalnog dohotka Unije namijeni najmanje razvijenim zemljama u vremenskom okviru Programa do 2030. |
2.1.14. |
Uredba bi trebala odražavati potrebno usmjerenje na strateške prioritete, i u geografskom smislu – europsko susjedstvo, Afrika i zapadni Balkan te zemlje koje su u nestabilnoj situaciji i najviše im je potrebna pomoć, i po tematskim područjima – sigurnost, migracije, klimatske promjene i ljudska prava. |
2.1.15. |
Cilj je europske politike susjedstva, koja je revidirana 2015., stabilizacija susjednih zemalja i jačanje otpornosti, osobito uravnoteženjem triju dimenzija održivog razvoja: gospodarske, socijalne i ekološke. Kako bi se ostvario taj cilj, u okviru revidirane europske politike susjedstva naglasak je stavljen na četiri prioritetna područja: dobro upravljanje, demokraciju, vladavinu prava i ljudska prava, s posebnim naglaskom na daljnji angažman civilnog društva; gospodarski razvoj; sigurnost; migraciju i mobilnost, uključujući suzbijanje temeljnih uzroka nezakonite migracije i prisilnog raseljavanja. |
2.1.16. |
U provedbi ove Uredbe trebale bi se odražavati vrijednosti demokracije i ljudskih prava, uključujući rodnu ravnopravnost i osnaživanje žena, a pomoć Unije u okviru tematskih programa za ljudska prava i demokraciju te organizacije civilnog društva trebala bi imati posebnu dopunsku i dodatnu ulogu zbog svoje globalne prirode i neovisnosti djelovanja o pristanku vlada i javnih tijela trećih zemalja o kojima je riječ. |
2.1.17. |
Organizacije civilnog društva trebale bi obuhvatiti širok raspon dionika s različitim ulogama i ovlastima, odnosno sve nedržavne, neprofitne, nestranačke i nenasilne strukture u okviru kojih se građani organiziraju radi ostvarivanja zajedničkih političkih, kulturnih, društvenih ili gospodarskih ciljeva i ideala. Riječ je o urbanim, ruralnim, formalnim i neformalnim organizacijama koje djeluju na lokalnoj, nacionalnoj, regionalnoj i međunarodnoj razini. |
2.1.18. |
Ovom bi se Uredbom, zajedno s migracijskom politikom Unije i njezinim obvezama u okviru Programa do 2030, Uniji trebalo omogućiti da odgovori na izazove, potrebe i prilike u vezi s migracijom. U okviru tih obveza (cilj održivog razvoja br. 10.7) prepoznaje se doprinos migranata uključivom rastu i održivom razvoju; priznaje se da je međunarodna migracija višedimenzionalna stvarnost koja je izuzetno važna za razvoj država podrijetla, tranzita i odredišta, što zahtjeva koherentne i sveobuhvatne odgovore; te se obvezuje na međunarodnu suradnju radi jamčenja sigurnih, urednih i zakonitih migracija uz potpuno poštovanje ljudskih prava i humano postupanje prema migrantima, neovisno o njihovu statusu, te izbjeglicama i raseljenim osobama. Takva suradnja također treba pojačati otpornost zajednica koje pružaju smještaj izbjeglicama. |
2.2. Posebne napomene
2.2.1. |
Ciljevi održivog razvoja pružaju dobar temelj za povećanje dosljednosti između vanjske i unutarnje politike i Odbor smatra da je usmjeravanje na ciljeve br. 16.3, 16.6 i 16.7, kojima se promiču demokracija, vladavina prava, transparentne institucije te participativno i reprezentativno donošenje odluka, važno za objedinjavanje i strateško usmjeravanje napora. |
2.2.2. |
Prednost je novog instrumenta promicanje usklađenosti vanjskih mjera i djelovanja. Usklađenost se treba promicati i na razini europskog upravljanja instrumentom i na razini susjednih i trećih zemalja. Središnje i lokalne uprave tih zemalja nisu jednako opremljene za koordinaciju i provedbu programa. Potrebno je uspostaviti dogovore o koordiniranju različitih aktivnosti na razini svake vlade uz pomoć EU-a te potporu i sudjelovanje civilnog društva i društvenih dionika. |
2.2.3. |
Raspon izazova i potreba u partnerskim zemljama znači da su potrebni snažniji postupci planiranja za svaku zemlju. To je prepoznato u mjerama za provedbu Programa do 2030. i cilju održivog razvoja br. 17 u kojem se navodi da „opseg i ambicije novog programa zahtijevaju revitalizirano globalno partnerstvo kako bi se osigurala njegova provedba. To će partnerstvo djelovati u duhu globalne solidarnosti. Time će se olakšati intenzivna globalna suradnja za potporu provedbe svih ciljeva i ciljnih vrijednosti, okupljanje vlada, privatnog sektora, civilnog društva i drugih aktera te mobiliziranje svih dostupnih resursa”. |
2.2.4. |
Odbor smatra da treba uspostaviti takav proces i da taj proces treba rezultirati integriranim planom za svaku zemlju, koji će podlijegati političkom konsenzusu i biti prioritet za upravnu razinu. Taj će plan u praksi osigurati sinergije i komplementarnosti te pomoći u utvrđivanju mjera i učinka europske potpore u zemljama partnerima. |
2.2.5. |
Odbor smatra da ulaganje napora u pojednostavljivanje upravnih i financijskih postupaka treba biti prioritet kako bi se organizacijama civilnog društva i lokalnim tijelima olakšao pristup financijskoj potpori. |
2.2.6. |
Odbor podupire stajalište da iznos dodijeljen za vanjsko djelovanje ne bi smio biti manji od zbroja Europskog razvojnog fonda i ostalih financijskih instrumenata za vanjsko djelovanje. Također se slaže s prijenosom fleksibilnosti ERF-a na proračun EU-a. |
2.2.7. |
Odbor naglašava važnost cilja održivog razvoja br. 16, osobito upravljačke strukture novog instrumenta i uključenih postupaka donošenja odluka. Kao predstavnik europskog organiziranog civilnog društva, sa stručnim znanjem i vezama u mnogim susjednim i trećim zemljama, Odbor nudi svoje sudjelovanje u tom instrumentu, u svim fazama njegovih mjera i projekata. |
2.2.8. |
Odbor se nada da zamjena postojećeg Europskog instrumenta za demokraciju i ljudska prava, kojim se podupire cilj održivog razvoja br. 16, osobito intervencije u području ljudskih prava, temeljnih sloboda i demokracije u trećim zemljama, neće ni na koji način utjecati na obuhvat i strukturu tih mjera, nego da će ih pojačati. |
2.2.9. |
Odbor prepoznaje da je na nacionalnoj i međunarodnoj razini hitno potrebno djelovati u cilju borbe protiv klimatskih promjena i podupiranja cilja EU-a da najmanje 25 % svojeg proračuna namijeni za tu svrhu. |
2.2.10. |
Odbor želi ponoviti izjavu iz Programa do 2030. o međusobnoj povezanosti i integriranoj prirodi ciljeva održivog razvoja koji su od ključne važnosti kako bi se osiguralo ostvarenje svrhe Programa. Mi preporučujemo da se uspostave međusektorski programi kojima bi se obuhvatilo nekoliko važnih područja djelovanja i ostvarivali konkretni rezultati u pojedinim trećim zemljama. Na primjer, klimatske promjene štetno utječu na poljoprivredne aktivnosti u supsaharskoj Africi. Činjenica da zemlju nije moguće obrađivati dovodi do raspada zajednica i predstavlja veliki uzrok migracija u Europu. U praksi bi se te osobe mogle smatrati „klimatskim izbjeglicama”, a to zahtjeva složen odgovor u središtu kojeg treba biti zaustavljanje dezertifikacije, kao i uvođenje programa potpore za one kojima prijeti opasnost i one koji su odlučili emigrirati. |
2.2.11. |
Trećim zemljama koje su ujedno i države podrijetla migranata i izbjeglica trebalo bi pomoći u poboljšanju njihovih kapaciteta i gospodarske infrastrukture, te u suočavanju s najvećim izazovima, onima gospodarske, političke, društvene i ekološke prirode. Instrument bi se trebao baviti glavnim uzrocima migracija, posebice u pogledu izbjeglica, te strateški koristiti postojeće resurse s ciljem promicanja mira, stabilnosti, demokracije i blagostanja u partnerskim zemljama. |
2.2.12. |
Odbor prima na znanje da će se 10 % financijske omotnice EU-a namijeniti otklanjanju temeljnih uzroka nezakonite migracije i prisilnog raseljavanja te potpori upravljanju migracijama, uključujući zaštitu izbjeglica i prava migranata u okviru ciljeva ove Uredbe. Odbor iskorištava ovu priliku da podsjeti Europsku uniju i države članice da poštuju svoje međunarodne obveze u pogledu migranata. |
2.2.13. |
Kao i kod prethodno navedenog postupka planiranja, u pogledu praćenja i ocjenjivanja provedbe Uredbe te izvješćivanja o njoj, Odbor predlaže da se svaka zemlja promatra zasebno. Grupiranje aktivnosti i pokazatelja po zemljama moglo bi pomoći u utvrđivanju sinergija i komplementarnosti, ili njihova nedostatka, te njihove usklađenosti s temeljnim ciljevima politike EU-a. |
2.2.14. |
Kao opće načelo, Odbor potiče Komisiju da u svim slučajevima osigura provedbu savjetovanja s relevantnim dionicima iz zemalja partnera, uključujući organizacije civilnog društva i lokalna tijela te da im je osiguran pravovremen pristup relevantnim informacijama kako bi mogli imati značajnu ulogu tijekom osmišljavanja, provedbe i povezanog procesa praćenja programa. |
2.2.15. |
Odbor pozdravlja inicijativu za primjenu načela ispunjavanja vlastitih odgovornosti u pogledu zemalja partnera te smatra da je uporaba sustava zemalja partnera za provedbu programa također korak u pravom smjeru. Međutim, potrebno je istaknuti da se to može ostvariti jedino ako postoje odgovarajući uvjeti i vjerodostojna jamstva u pogledu učinkovitosti, integriteta i nepristranosti tih sustava. |
2.2.16. |
U pogledu geografskog programiranja i uspostave konkretnog, prilagođenog okvira za suradnju, Odbor preporučuje da Europska komisija ne bi trebala uzimati u obzir samo nacionalne pokazatelje, nego da bi se trebala usredotočiti i na teritorijalno definirane zajednice kojime prijeti opasnost od zanemarivanja. Ruralne zajednice i zajednice koje su udaljene od glavnih gradova i gradskih centara često su u kritično nesigurnom i ranjivom položaju. One prvo trebaju postati vidljive te uzimati se u obzir u postupku planiranja. |
2.2.17. |
U geografskom programiranju također se treba uzimati u obzir situacija neteritorijalnih socijalnih skupina i zajednica koje se možda suočavaju s ozbiljnim problemima, kao što su mladi, starije osobe, osobe s invaliditetom i druge kategorije osoba. |
2.3. Kontekst prijedloga – Europski instrument za suradnju u području nuklearne sigurnosti
2.3.1. |
Cilj novog Europskog instrumenta za nuklearnu sigurnost jest promicanje uspostave učinkovitih i djelotvornih standarda nuklearne sigurnosti u trećim zemljama u skladu s člankom 206. Ugovora o Euratomu, na temelju iskustva s aktivnostima u području nuklearne sigurnosti u okviru Europske zajednice za atomsku energiju. |
2.3.2. |
Cilj ove Uredbe jest dopuna aktivnosti u području nuklearne sigurnosti koje se financiraju u okviru [Uredba NDICI], posebno kako bi se pružila potpora promicanju visoke razine nuklearne sigurnosti, zaštite od zračenja i primjeni učinkovitih i djelotvornih zaštitnih mjera za nuklearni materijal u trećim zemljama na temelju aktivnosti unutar Zajednice i u skladu s odredbama ove Uredbe. Ovom se Uredbom posebno nastoji ostvariti sljedeće:
|
2.3.3. |
Djelovanje koje se financira u okviru ovog prijedloga trebalo bi biti dosljedno s onim koje se provodi u okviru Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju (obuhvaćajući aktivnosti u području nuklearne sigurnosti), Instrumenta pretpristupne pomoći, Odluke o prekomorskim zemljama i područjima, zajedničke vanjske i sigurnosne politike te novopredloženog Europskog instrumenta mirovne pomoći koji se financira izvan proračuna EU-a. |
2.3.4. |
Nuklearna industrija EU-a djeluje na svjetskom tržištu u vrijednosti od 3 bilijuna EUR do 2050. i izravno zapošljava pola milijuna ljudi. U 14 država članica u pogonu je 129 nuklearnih reaktora, a u deset od tih država članica predviđena je izgradnja novih reaktora. EU ima najnaprednije pravno obvezujuće standarde za nuklearnu sigurnost na svjetskoj razini, a europska poduzeća u velikoj su mjeri uključena u svjetsku proizvodnju nuklearnog goriva. (Priopćenje za javnost EGSO-a EESC urges the EU to adopt a more comprehensive nuclear strategy (PINC) („EGSO potiče EU na donošenje cjelovitije nuklearne strategije (PINC)”, br. 58/2016, 22.9.2016.). |
2.4. Posebne napomene
2.4.1. |
Odbor pozdravlja prijedlog u obliku uredbe kako bi se zajamčilo da je u cijelosti obvezujuć i izravno primjenjiv te da se ujednačeno primjenjuje. Unija i Zajednica mogu dopunjavati djelovanje država članica u potencijalno opasnim situacijama ili u slučaju posebno skupih intervencija i odgovorne su za dopunjavanje tog djelovanja. Kao što se navodi u Prijedlogu, u nekim područjima u kojima države članice nisu aktivne, Unija i Zajednica i dalje su glavni, a ponekad i jedini aktivni subjekti. |
2.4.2. |
Nakon nuklearne katastrofe u Fukushimi postalo je potpuno jasno da su problemi i rizici uporabe nuklearne energije globalni. EU ima jedinstven profil što ga čini jednim od glavnih odgovornih dionika u globalnom nastojanju ostvarenja nuklearne sigurnosti i tehnologija koje koriste čistu energiju. |
2.4.3. |
Nažalost, prijedlog se na strateškoj i političkoj razini ne dotiče legitimnog zahtjeva građana, civilnog društva i poslovnog sektora za dugoročnim planiranjem nuklearne energije. Nije jasno kako će EU upotrijebiti svoje resurse kako bi odgovorio na ključne izazove nuklearne energije povezane s rastućim bojaznima i potrebama za čistom i povoljnom energijom u EU-u i svijetu. |
2.4.4. |
Uloga Međunarodne agencije za atomsku energiju od ključne je važnosti i agencija bi trebala preuzeti odgovornost za osiguranje transparentnosti i ranog upozoravanja u pogledu razvoja novih nuklearnih elektrana diljem svijeta. EU bi trebao u potpunosti surađivati s globalnim institucijama i organizacijama na promicanju nuklearne sigurnosti. |
2.4.5. |
EU bi trebao aktivno promicati najviše standarde nuklearne sigurnosti i osigurati da se diljem svijeta promiču najnapredniji europski postupci, najbolje prakse i tehnologije kako bi se zajamčila sigurnost novih postrojenja i reaktora. |
2.4.6. |
Potrebni su dodatni napori kako bi se osiguralo da postojeća i planirana postrojenja u europskom susjedstvu djeluju u skladu s visokim standardima transparentnosti i sigurnosti. EGSO poziva sve države članice da podrže ovaj cilj i postave nuklearnu sigurnost kao ključni cilj bilateralnih i multilateralnih odnosa s partnerskim zemljama. |
2.4.7. |
EGSO i dalje smatra da Europska komisija u svojem prijedlogu oglednog programa (PINC) o ciljevima proizvodnje nuklearne energije i ulaganju u nju nije prikazala goruća pitanja koja se odnose na konkurentnost nuklearne energije, na njezin doprinos sigurnosti opskrbe i ciljevima u pogledu klimatskih promjena i ugljika te na njezinu sigurnost, kao ni pitanja transparentnosti i pripreme za izvanredne situacije (2). |
2.4.8. |
Odbor pozdravlja namjeru Komisije da osigura dosljednost i komplementarnost s Instrumentom za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju, uključujući provedbom dodatnih aktivnosti u području nuklearne sigurnosti povrh širih ciljeva, a riječ je uglavnom o miroljubivom korištenju nuklearne energije u skladu s politikom razvoja i međunarodne suradnje u području zdravlja, poljoprivrede, industrije i socijalnih projekata kojom se otklanjaju posljedice bilo kakve nuklearne nesreće. Međutim, nije jasno kako se raspoloživim proračunom i uspostavljenim institucionalnim uređenjima ta namjera može provesti u praksi. |
2.4.9. |
Uzimajući u obzir ključne globalne izazove povezane s nuklearnom energijom i postojanje velikog broja nuklearnih elektrana u susjedstvu, Odbor smatra da predviđena financijska omotnica za provedbu ove Uredbe za razdoblje 2021.–2027. u iznosu od 300 milijuna EUR u tekućim cijenama nije ni blizu dovoljna. |
Bruxelles, 12. prosinca 2018.
Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora
Luca JAHIER
(1) Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora „Europski instrument za demokraciju i ljudska prava”, izvjestitelj: g. Iuliano (SL C 182, 4.8.2009., str. 13.); mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora „Instrument za razvojnu suradnju Europske unije: uloga organiziranog civilnog društva i socijalnih partnera”, izvjestitelj: g. Iuliano (SL C 44, 11.2.2011., str. 123.).
(2) Europski gospodarski i socijalni odbor, mišljenje „Ogledni nuklearni program”, izvjestitelj: Brian Curtis, usvojeno 22. rujna 2016. (SL C 487, 28.12.2016., str. 104.).