ISSN 1977-1088 |
||
Službeni list Europske unije |
C 254 |
|
![]() |
||
Hrvatsko izdanje |
Informacije i objave |
Svezak 58. |
Obavijest br. |
Sadržaj |
Stranica |
|
IV. Obavijesti |
|
|
OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
|
|
Sud Europske unije |
|
2015/C 254/01 |
Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije |
|
V. Objave |
|
|
SUDSKI POSTUPCI |
|
|
Sud |
|
2015/C 254/02 |
||
2015/C 254/03 |
||
2015/C 254/04 |
||
2015/C 254/05 |
||
2015/C 254/06 |
||
2015/C 254/07 |
||
2015/C 254/08 |
||
2015/C 254/09 |
||
2015/C 254/10 |
||
2015/C 254/11 |
||
2015/C 254/12 |
||
2015/C 254/13 |
Predmet C-244/15: Tužba podnesena 27. svibnja 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike |
|
2015/C 254/14 |
||
2015/C 254/15 |
||
2015/C 254/16 |
||
2015/C 254/17 |
||
2015/C 254/18 |
||
|
Opći sud |
|
2015/C 254/19 |
Predmet T-260/15: Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Iberdrola protiv Komisije |
|
2015/C 254/20 |
||
2015/C 254/21 |
Predmet T-264/15: Tužba podnesena 8. svibnja 2015. – Gameart protiv Komisije |
|
2015/C 254/22 |
Predmet T-296/15: Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije |
|
2015/C 254/23 |
Predmet T-299/15: Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Nova protiv Komisije |
|
2015/C 254/24 |
Predmet T-317/15: Tužba podnesena 18. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije |
|
2015/C 254/25 |
||
|
Službenički sud |
|
2015/C 254/26 |
||
2015/C 254/27 |
||
2015/C 254/28 |
HR |
|
IV. Obavijesti
OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE
Sud Europske unije
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/1 |
Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije
(2015/C 254/01)
Posljednja objava
Prethodne objave
Ti su tekstovi dostupni na:
EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu
V. Objave
SUDSKI POSTUPCI
Sud
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/2 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. travnja 2015. uputio Verwaltungsgerichtshof (Austrija) – Franz Lesar
(Predmet C-159/15)
(2015/C 254/02)
Jezik postupka: njemački
Sud koji je uputio zahtjev
Verwaltungsgerichtshof
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Franz Lesar
Tuženik: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt
Prethodna pitanja
Treba li članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) i članak 6. stavak (1) Uredbe Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (1) tumačiti na način da im je protivna nacionalna odredba, poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojom se razdoblja naukovanja i zaposlenja člana ugovornog osoblja u državnoj službi za koja su trebali platiti doprinosi za obvezno mirovinsko osiguranje u svrhu stjecanja službeničke mirovine
(a) |
uračunavaju kao mirovinska primanja prije stupanja u javnu službu, ako su ostvarena nakon 18.-e godine života, u kojem slučaju državi nadležno tijelo za socijalno osiguranje isplaćuje dogovoreni iznos u skladu s odredbama zakona o socijalnom osiguranju za ta razdoblja; nasuprot čemu |
(b) |
se ne uračunavaju kao mirovinska primanja prije stupanja u javnu službu, akosu ostvarena prije 18.-e godine života, pri čemu se u slučaju neuračunavanja za ta razdoblja saveznoj vladi ne isplaćuje dogovoreni iznos i osiguraniku se nadoknađuju doprinosi za mirovinsko osiguranje, posebice kada se uzme u obzir da bi u slučaju naknadnog uračunavanja tog razdoblja primjenom pravnih pravila Unije nadležno tijelo za socijalno osiguranje moglo zahtijevati od dužnosnika povrat nadoknađenih iznosa kao i naknadni nastanak obveze nadležnog tijela za socijalno osiguranje da isplati dogovoreni iznos državi? |
(1) SL L 303, str. 16. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/3 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. travnja 2015. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – Youssef Hassan protiv Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
(Predmet C-163/15)
(2015/C 254/03)
Jezik postupka: njemački
Sud koji je uputio zahtjev
Oberlandesgericht Düsseldorf
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Youssef Hassan
Tuženik: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
Prethodna pitanja
1. |
Protivi li se članak 23. stavak 1. prva rečenica Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (1) tome da se stjecatelj licencije koji nije upisan u registar žigova Zajednice poziva na povrede žiga Zajednice? |
2. |
Ako je odgovor na prvo pitanje potvrdan: Protivi li se članak 23. stavak 1. prva rečenica Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice nacionalnoj pravnoj praksi prema kojoj stjecatelj licencije može ostvariti prava nositelja žiga protiv počinitelja povrede postavljanjem njegovog zahtjeva u vlastito ime („Prozessstandschaft”)? |
(1) SL L 78, str. 1. (SL, službeno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/3 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. travnja 2015. uputio Finanzgericht Düsseldorf (Njemačka) – TSI GmbH protiv Hauptzollamt Aachen
(Predmet C-183/15)
(2015/C 254/04)
Jezik postupka: njemački
Sud koji je uputio zahtjev
Finanzgericht Düsseldorf
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: TSI GmbH
Tuženik: Hauptzollamt Aachen
Prethodna pitanja
Treba li Kombiniranu nomenklaturu u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (1), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008. (2) tumačiti na način da aerodinamične ultraljubičaste uređaje za mjerenje mase čestica i ručni brojač čestica, poput onih koji su detaljno opisani u rješenju, treba uvrstiti u tarifni podbroj 9027 10 10?
(1) SL L 256, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 2., svezak 12., str. 3.)
(2) Uredba Komisije (EZ) br. 1031/2008 od 19. rujna 2008. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, SL L 291, str. 1.
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/4 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2015. uputilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) – Marjan Kostanjevec protiv F&S LEASING, G.m.b.H.
(Predmet C-185/15)
(2015/C 254/05)
Jezik postupka: slovenski
Sud koji je uputio zahtjev
Vrhovno sodišče Republike Slovenije
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Marjan Kostanjevec
Tuženik: F&S LEASING, G.m.b.H.
Prethodna pitanja
1. |
Treba li pojam protutužbe, u smislu članka 6. točke 3. Uredbe br. 44/2001 (1), tumačiti na način da obuhvaća i tužbu koja je kao protutužba po nacionalnom pravu podnesena nakon što je, u revizijskom postupku, ukinuta pravomoćna i ovršna presuda donesena u postupku po prvotnoj tužbi tuženika te je isti predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje, a tužitelj svojom protutužbom zbog stjecanja bez osnove traži povrat iznosa koji je bio dužan isplatiti na temelju ukinute presude iz postupka po prvotnoj tužbi tuženika? |
2. |
Treba li pojam stvari „koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač” iz članka 15. točke 1. Uredbe br. 44/2001 tumačiti na način da obuhvaća i situaciju u kojoj potrošač podnosi tužbu zbog stjecanja bez osnove kao protutužbu po nacionalnom pravu u vezi s prvotnom tužbom u kojoj je riječ o stvari koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač u smislu spomenute odredbe Uredbe br. 44/2001, pri čemu tužitelj – potrošač svojom tužbom traži povrat iznosa koji je bio dužan isplatiti na temelju (kasnije) ukinute presude donesene u postupku po prvotnoj tužbi tuženika, odnosno traži povrat iznosa koji potječe iz stvari koja se odnosi na ugovor koji sklapa osoba-potrošač? |
3. |
Ako se u opisanom slučaju nadležnost ne može utemeljiti niti na pravilima o nadležnosti za protutužbu niti na pravilima o nadležnosti za potrošačke ugovore, postavljaju se sljedeća pitanja:
|
(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 12 od 16.1.2001., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3.. str.30.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/5 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2015. uputio Finanzgericht Münster (Njemačka) – Kreissparkasse Wiedenbrück protiv Finanzamt Wiedenbrück
(Predmet C-186/15)
(2015/C 254/06)
Jezik postupka: njemački
Sud koji je uputio zahtjev
Finanzgericht Münster
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Kreissparkasse Wiedenbrück
Tuženik: Finanzamt Wiedenbrück
Prethodna pitanja
1. |
Jesu li države članice dužne primijeniti pravilo o zaokruživanju iz članka 175. stavka 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), kada se udio za odbitak izračunava prema jednoj od posebnih metoda iz članka 173. stavka 2. točki (a), (b), (c) ili (d)? |
2. |
Jesu li države članice dužne primijeniti pravilo o zaokruživanju iz članka 175. stavka 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u slučaju ispravka odbitka prema članku 184. et seq. Direktive 2006/112/EZ, kada se udio za odbitak izračunava u smislu članka 175. stavka 1. direktive prema jednoj od posebnih metoda članka 173. stavka 2. točki (a), (b), (c) ili (d) te direktive, odnosno prema članku 17. stavku 5. podstavku 3. točkama (a), (b), (c) ili (d) Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezima na promet – zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost: jedinstvenoj poreznoj osnovici? |
3. |
Jesu li države članice dužne provesti ispravke odbitaka prema članku 184. et seq. Direktive 2006/112/EZ primjenom pravila o zaokruživanju (pitanje 2.), na način da se iznos odbitka koji se treba ispraviti zaokružuje na viši ili niži puni postotak u korist poreznog obveznika? |
(1) SL L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/5 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. travnja 2015. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Pierre Mulhaupt, kao stečajni upravitelj Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)
(Predmet C-195/15)
(2015/C 254/07)
Jezik postupka: njemački
Sud koji je uputio zahtjev
Bundesgerichtshof
Stranke glavnog postupka
Žalitelj: Pierre Mulhaupt, kao stečajni upravitelj Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)
Druge stranke u postupku: |
Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG |
Prethodno pitanje
Obuhvaća li pojam stvarnih prava iz članka 5. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (1) nacionalno pravilo poput onoga koje je sadržano u članku 12. Zakona o porezu na nekretnine (Grundsteuergesetz) u vezi s člankom 77. stavkom 2. prvom rečenicom, prema kojem su potraživanja iz poreza na nekretnine temeljem zakona javnopravni teret na nekretnini i da stoga vlasnik mora trpjeti ovrhu na nekretnini?
(1) SL L 160, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/6 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. svibnja 2015. uputio Centrale Raad van Beroep (Nizozemska) – Korpschef van politie protiv W. F. de Munk
(Predmet C-209/15)
(2015/C 254/08)
Jezik postupka: nizozemski
Sud koji je uputio zahtjev
Centrale Raad van Beroep
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Korpschef van politie
Tuženik: W. F. de Munk
Prethodna pitanja
1. |
Treba li članak 7. Direktive 2003/88/EZ (1) tumačiti na način da je nespojiv s nacionalnom odredbom poput članka 19. Barpa (Besluit algemene rechtspositie politie (Uredba o općem pravnom položaju policije)), u skladu s kojom nezakonito otpušteni službenik u razdoblju između dana otpuštanja i dana ponovne uspostave radnog odnosa, odnosno dana kada je radni odnos konačno zakonito prestao, ne stječe pravo na sate godišnjeg odmora? |
2. |
Ako se iz pitanja 1. proizađe da su u spornom vremenskom razdoblju stečeni sati godišnjeg odmora: treba li članak 7. Direktive 2003/88/EZ u ovom slučaju tumačiti na način da je članak 23. Barpa, prema kojem se na kraju predmetne godine u sljedeću godinu smije prenijeti samo ograničeni broj sati godišnjeg odmora i da preostali sati godišnjeg odmora koji nisu iskorišteni propadaju, nespojiv s tim člankom? |
(1) Direktiva 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (SL L 299, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2. str. 31.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/7 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. svibnja 2015. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Município de Vila Pouca de Aguiar protiv Sá Machado & Filhos, S.A., Norcep Construções e Empreendimentos, Lda
(Predmet C-214/15)
(2015/C 254/09)
Jezik postupka: portugalski
Sud koji je uputio zahtjev
Supremo Tribunal Administrativo
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Município de Vila Pouca de Aguiar
Tuženici: Sá Machado & Filhos, S.A., Norcep Construções e Empreendimentos, Lda
Prethodno pitanje
Dopušta li pravo Unije, osobito članak 55. Direktive 2004/18/EZ (1), u okviru postupka sklapanja ugovora o javnim radovima, izravno isključenje ponude ponuditelja uz koju prilikom podnošenja nije priložen dokument koji opravdava njezinu „izuzetno nisku cijenu” ako je u dokumentaciji o javnoj nabavi određeno mjerilo za definiranje navedenog pojma [točka 09/C1 „program postupka javne nabave”]?
(1) Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (SL L 134, str. 114.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 156.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/7 |
Žalba koju su 18. svibnja 2015. podnijeli Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-378/13, APAL i Star Fruit protiv OHIM-a
(Predmet C-226/15 P)
(2015/C 254/10)
Jezik postupka: francuski
Stranke
Žalitelji: Apple and Pear Australia Ltd, Star Fruits Diffusion (zastupnici: T. de Haan i P. Péters, odvjetnici)
Druga stranka u postupku: Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni)
Žalbeni zahtjev
Žalitelji od Suda zahtijevaju da:
— |
poništi presudu Općeg suda Europske unije od 25. ožujka 2015. u predmetu T-378/13, EU:T:2015:186, u dijelu u kojem je njome odbijena tužba žaliteljâ koji su najprije zahtijevali izmjenu odluke četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. svibnja 2013. u predmetu R 1215/2011-4; |
— |
izmijeni odluku četvrtog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) od 29. svibnja 2013. u predmetu R 1215/2011-4 na način da utvrdi da je tužba koju su žalitelji podnijeli tom žalbenom vijeću osnovana te slijedom toga, prihvati njihov prigovor protiv registracije prijave žiga Zajednice ENGLISH PINK br. 8610768; |
— |
naloži Uredu snošenje svih troškova koje su žalitelji imali u žalbenom postupku i u prvostupanjskom postupku. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
U potporu svojoj žalbi žalitelji navode sljedeće žalbene razloge.
Kao prvo, žalitelji smatraju da su i Opći sud i žalbeno vijeće povrijedili opće načelo pravomoćnosti konačno presuđene stvari između istih stranaka od strane suda za žigove Zajednice na temelju Uredbe (EZ) br. 207/2009 o žigu Zajednice (1) kao i opća načela pravne sigurnosti, dobrog sudovanja i zaštite legitimnih očekivanja.
Kao drugo, tužitelji prigovaraju Općem sudu da je povrijedio članak 65. stavak 3. iste uredbe time što nije izmijenio odluku Ureda.
Konačno, žalitelji smatraju da, s obzirom na to da stanje postupka dopušta donošenje konačne odluke o sporu, Sud mora primijeniti članak 61. podstavak 1. Statuta Suda.
(1) SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/8 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. svibnja 2015. uputio Rechtbank Den Haag (Nizozemska) – Brite Strike Technologies Inc. protiv Brite Strike Technologies SA
(Predmet C-230/15)
(2015/C 254/11)
Jezik postupka: nizozemski
Sud koji je uputio zahtjev
Rechtbank Den Haag
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Brite Strike Technologies Inc.
Tuženik: Brite Strike Technologies SA
Prethodna pitanja
1. |
Treba li se BKIV (Beneluška konvencija o intelektualnom vlasništvu (žigovi i dizajni)), (po potrebi temeljem razloga navedenih u t 28. do 34. presude Gerechtshof Den Haag od 26. studenoga 2013.) smatrati kasnijom konvencijom, tako da članak 4.6 BKIV-a ne vrijedi kao posebno pravilo u smislu članka 71. Uredbe br. 44/2001 (1)? Ako je odgovor na to pitanje potvrdan: |
2. |
Proizlazi li iz članka 22. stavka 4. Uredbe br. 44/2001 da kako belgijski, tako također i nizozemski i luksemburški sudovi imaju međunarodnu nadležnost za rješavanje postupaka? |
3. |
U slučaju niječnog odgovora: kako se u slučaju poput ovoga određuje imaju li međunarodnu nadležnost belgijski, nizozemski ili luksemburški sudovi? Može li se pri ovome (preciznijem) određivanju međunarodne nadležnosti (ipak) primijeniti članak 4.6 BKIV-a? |
(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001, L 12, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/9 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. svibnja 2015. uputio Tribunal administratif (Luxembourg) 22. svibnja 2015. – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angerlo Linares Verruga protiv Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
(Predmet C-238/15)
(2015/C 254/12)
Jezik postupka: francuski
Sud koji je uputio zahtjev
Tribunal administratif
Stranke glavnog postupka
Tužitelji: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angerlo Linares Verruga
Tuženik: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
Prethodno pitanje
Je li uvjet nametnut studentima koji nemaju boravište u Velikom Vojvodstvu Luksemburg člankom 2.bis Zakona od 22. lipnja 2000. o financijskim potporama države za visoko obrazovanje, koji je dodan Zakonom od 19. srpnja 2013., a koji isključuje uzimanje u obzir ijedne druge poveznice, a to je da moraju biti djeca radnika koji su bili zaposleni ili obavljali svoju djelatnost u Luksemburgu u neprekinutom razdoblju od najmanje pet godina u trenutku podnošenja zahtjeva za financijsku potporu, opravdan razlozima obrazovne i proračunske politike na koje se poziva luksemburška država i odgovarajuć te proporcionalan u odnosu na cilj kojemu teži, a to je nastojati potaknuti povećanje omjera visoko obrazovanih osoba, nastojeći pritom osigurati da se te osobe, nakon što iskoriste mogućnost financiranja njihovih studija koju im sustav potpora nudi, a koje u određenim slučajevima pohađaju u inozemstvu, vrate u Luksemburg kako bi tako stečena znanja stavili u službu razvoja gospodarstva te države članice?
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/10 |
Tužba podnesena 27. svibnja 2015. – Europska komisija protiv Helenske Republike
(Predmet C-244/15)
(2015/C 254/13)
Jezik postupka: grčki
Stranke
Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i W. Roels)
Tuženik: Helenska Republika
Tužbeni zahtjev
— |
utvrditi da je Helenska Republika, donijevši i održavši na snazi propis kojim je predviđeno izuzeće od poreza na nasljedstvo za prvu nekretninu koji je diskriminatoran jer se primjenjuje samo na građane Europske unije s boravištem u Grčkoj, povrijedila svoje obveze koje proizlaze iz članka 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 40. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru. |
— |
naloži Helenskoj Republici snošenje troškova. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
1. |
Različito porezno postupanje prema osobama s boravištem u Grčkoj koje nisu vlasnici nekretnina (na koje se primjenjuje izuzeće od poreza na nasljedstvo) i osobama koje nemaju boravište u Grčkoj, kad je riječ o prvoj nekretnini stečenoj nasljeđivanjem, neopravdano je ograničenje slobode kretanja kapitala u smislu članka 63. UFEU-a (vidjeti također članak 65. UFEU-a). |
2. |
Različito porezno postupanje prema osobama koje imaju i onima koje nemaju boravište u Grčkoj predstavlja neopravdano razlikovanje u usporedivim situacijama, s obzirom na to da osobe koje ne borave u Grčkoj mogu tamo preseliti u kojem će slučaju biti u istom položaju kao i osobe koje već borave u Grčkoj i s obzirom na to da izuzeće nije vezano uz stanovanje vlasnika u naslijeđenoj nekretnini slijedom čega mjesto boravišta ne može predstavljati kriterij za odobrenje poreznog izuzeća. Boravište prikriva kriterij državljanstva s obzirom na to da su osobe koje borave u Grčkoj pretežno grčki državljani i obrnuto. |
3. |
Spomenuto razlikovanje, koje nije vezano uz stanovanje vlasnika u nekretnini, ne može se opravdati kriterijima socijalne politike niti potrebom zaštite javnih prihoda. |
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/10 |
Žalba koju je 29. svibnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. ožujka 2015. u predmetu T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT protiv Vijeća Europske unije
(Predmet C-253/15 P)
(2015/C 254/14)
Jezik postupka: engleski
Stranke
Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. França, agenti)
Druge stranke u postupku: Chin Haur Indonesia, PT, Vijeće Europske unije, Maxcom Ltd
Zahtjev
Žalitelj zahtijeva od Suda da:
— |
ukine presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015., dostavljenu Komisiji 23. ožujka 2015., u predmetu T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT protiv Vijeća Europske unije, odbije tužbu u prvostupanjskom postupku i naloži tužitelju snošenje troškova; ili, podredno, |
— |
vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; naknadno odluči o troškovima u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
Žalba koju je podnijela Komisija odnosi se na presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015. u predmetu T-412/13. Tom je presudom Opći sud poništio, u dijelu u kojem se odnosi na Chin Haur Indonesia, PT, članak 1. stavke 1. i 3. Provedbene uredbe (EU) br. 501/2013 (1) od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju.
Komisija ističe tri žalbena razloga u prilog svojoj žalbi.
Kao prvo, Komisija tvrdi da Opći sud nije mogao zakonito utvrditi da je Vijeće povrijedilo članak 13. stavak 1. Osnovne uredbe o antidampingu (2), jer je takvo utvrđenje utemeljeno na pogrešnom tumačenju mjerodavne uvodne izjave pobijane uredbe i pogrešnom tumačenju članka 13. stavka 1. Osnovne uredbe o antidampingu. Kao drugo, Komisija tvrdi da je Opći sud dao nedostatno i proturječno obrazloženje svoje odluke, u suprotnosti s člankom 36. Statuta Suda Europske unije. Kao treće, Komisija smatra da je Opći sud povrijedio Komisijina postupovna prava iz članka 40. Statuta Suda.
(1) SL L 153, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.
(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/11 |
Žalba koju je 29. svibnja 2015. podnijela Europska komisija protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. ožujka 2015. u predmetu T-413/13, City Cycle Industries protiv Vijeća Europske unije
(Predmet C-254/15 P)
(2015/C 254/15)
Jezik postupka: engleski
Stranke
Žalitelj: Europska komisija (zastupnici: J.-F. Brakeland i M. França, agenti)
Druge stranke u postupku: City Cycle Industries, Vijeće Europske unije, Maxcom Ltd
Zahtjev
Žalitelj zahtijeva od Suda da:
— |
ukine presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015., dostavljenu Komisiji 23. ožujka 2015., u predmetu T-413/13, City Cycle Industries protiv Vijeća Europske unije, odbije tužbu u prvostupanjskom postupku i naloži tužitelju snošenje troškova; ili, podredno, |
— |
vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; naknadno odluči o troškovima u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
Žalba koju je podnijela Komisija odnosi se na presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015. u predmetu T-413/13. Tom je presudom Opći sud poništio, u dijelu u kojem se odnosi na City Cycle Industries, članak 1. stavke 1. i 3. Provedbene uredbe (EU) br. 501/2013 (1) od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju.
Komisija ističe četiri žalbena razloga u prilog svojoj žalbi. Kao prvo, Komisija tvrdi da Opći sud nije po službenoj dužnosti ocijenio je li tužba za poništenje dopuštena prema članku 263. stavku 4. UFEU-a. Kao drugo, Komisija tvrdi da Opći sud nije mogao zakonito utvrditi da je Vijeće povrijedilo članak 13. stavak 1. Osnovne uredbe o antidampingu (2), jer je takvo utvrđenje utemeljeno na pogrešnom tumačenju mjerodavne uvodne izjave pobijane uredbe i pogrešnom tumačenju članka 13. stavka 1. Osnovne uredbe o antidampingu. Kao treće, Komisija tvrdi da je Opći sud dao nedostatno obrazloženje svoje odluke, u suprotnosti s člankom 36. Statuta Suda Europske unije. Kao četvrto, Komisija smatra da je Opći sud povrijedio Komisijina postupovna prava iz članka 40. Statuta Suda.
(1) SL L 153, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.
(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/12 |
Žalba koju je 1. lipnja 2015. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. ožujka 2015. u predmetu T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT protiv Vijeća Europske unije
(Predmet C-259/15 P)
(2015/C 254/16)
Jezik postupka: engleski
Stranke
Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnici)
Druge stranke u postupku: Chin Haur Indonesia, PT, Europska komisija, Maxcom Ltd
Zahtjev
Vijeće od Suda zahtijeva da:
— |
ukine presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015., dostavljenu Komisiji 23. ožujka 2015., u predmetu T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT protiv Vijeća Europske unije; |
— |
odbije tužbu u prvostupanjskom postupku, koju je podnio Chin Haur, PT za poništenje pobijane uredbe (1); i |
— |
naloži Chin Hauru, PT snošenje troškova Vijeća u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Podredno,
— |
vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; |
— |
naknadno odluči o troškovima u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
Opći sud pogrešno tumači članak 13. stavak 1. Osnovne uredbe (2) utvrđenjem da Vijeće nije imalo dovoljno dokaza za odluku da je tužitelj obavljao pretovar. Tumačenje Općeg suda glede uvjeta koje pojedina društva trebaju ispuniti kako bi bila izuzeta od proširenih mjera u suprotnosti je sa strukturom članka 13. Osnovne uredbe (prvi žalbeni razlog).
Opći sud nije primjereno obrazložio svoje utvrđenje da, na temelju dokumenata podnesenih tom sudu, Vijeće nije imalo dokaza na temelju kojih bi moglo izričito zaključiti u pobijanoj uredbi da je tužitelj sudjelovao u pretovaru. Štoviše, i suprotno od pobijane presude, s obzirom na to da je pretovar primjereno dokazan na nacionalnoj razini i da tužiteljev zahtjev za izuzeće nije bio opravdan, jedini zaključak koji su Vijeće, a potom i Opći sud, mogli donijeti na temelju činjenica jest da je tužitelj sudjelovao u pretovaru. Opći sud, utvrdivši drugačije, iskrivio je činjenice (drugi žalbeni razlog).
(1) Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 501/2013 od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju (SL L 153, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.)
(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, str. 51.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/13 |
Žalba koju je 1. lipnja 2015. podnijelo Vijeće Europske unije protiv presude Općeg suda (sedmo vijeće) od 19. ožujka 2015. u predmetu T-413/13, City Cycle Industries protiv Vijeća Europske unije
(Predmet C-260/15 P)
(2015/C 254/17)
Jezik postupka: engleski
Stranke
Žalitelj: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Boelaert, agent, R. Bierwagen i C. Hipp, odvjetnici)
Druge stranke u postupku: City Cycle Industries, Europska komisija, Maxcom Ltd
Zahtjev
Vijeće od Suda zahtijeva da:
— |
ukine presudu Općeg suda od 19. ožujka 2015., dostavljenu Komisiji 23. ožujka 2015., u predmetu T-413/13, City Cycle Industries protiv Vijeća Europske unije; |
— |
odbije tužbu u prvostupanjskom postupku, koju je podnio City Cycle Industries za poništenje pobijane uredbe (1); i |
— |
naloži City Cycle Industriesu snošenje troškova Vijeća u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Podredno,
— |
vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje; |
— |
naknadno odluči o troškovima u prvostupanjskom i žalbenom postupku. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
Opći sud pogrešno tumači članak 13. stavak 1. Osnovne uredbe (2) utvrđenjem da Vijeće nije imalo dovoljno dokaza za odluku da je tužitelj obavljao pretovar. Tumačenje Općeg suda glede uvjeta koje pojedina društva trebaju ispuniti kako bi bila izuzeta od proširenih mjera u suprotnosti je sa strukturom članka 13. Osnovne uredbe (prvi žalbeni razlog).
Opći sud nije primjereno obrazložio svoje utvrđenje da, na temelju dokumenata podnesenih tom sudu, Vijeće nije imalo dokaza na temelju kojih bi moglo izričito zaključiti u pobijanoj uredbi da je tužitelj sudjelovao u pretovaru. Štoviše, i suprotno od pobijane presude, s obzirom na to da je pretovar primjereno dokazan na nacionalnoj razini i da tužiteljev zahtjev za izuzeće nije bio opravdan, jedini zaključak koji su Vijeće, a potom i Opći sud, mogli donijeti na temelju činjenica jest da je tužitelj sudjelovao u pretovaru. Opći sud, utvrdivši drugačije, iskrivio je činjenice (drugi žalbeni razlog).
(1) Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 501/2013 od 29. svibnja 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 990/2011 na uvoz bicikala podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz bicikala poslanih iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Indonezije, Malezije, Šri Lanke i Tunisa ili nemaju(SL L 153, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 126., str. 274.)
(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice(SL L 343, str. 51.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 30., str. 202.)
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/14 |
Žalba koju je 8. lipnja 2015. podnijela Kraljevina Belgija protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 25. ožujka 2015. u predmetu T-538/11, Belgija protiv Komisije
(Predmet C-270/15 P)
(2015/C 254/18)
Jezik postupka: nizozemski
Stranke
Žalitelj: Kraljevina Belgija (zastupnici: C. Pochet i J.-C. Halleux, agenti te L. Van Den Hende, odvjetnik)
Druga stranka u postupku: Europska komisija
Zahtjevi
Kraljevina Belgija od Suda zahtijeva da:
— |
ukine presudu Općeg suda od 25. ožujka 2015., |
— |
poništi Odluku Europske komisije od 27. srpnja 2011. o državnoj potpori u korist financiranja screeninga transmisivnih spongiformnih encefalopatija (TSE) kod goveda koju je provela Belgija (državna potpora C 44/08 (ex NN 45/04)), i |
— |
naloži Komisiji snošenje troškova. |
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
Prvi žalbeni razlog: Opći sud je počinio više pogreški koje se tiču prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja glede postojanja ekonomske prednosti koju ima na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a.
a) |
Prvi dio: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja osobito u kada polazi od pretpostavke pretpostavci da svaki put kad javna vlast nametnu zakonsku ili upravnopravnu obvezu određenim poduzetnicima, troškove koji su vezani uz takvu obvezu trebaju automatski snositi predmetni poduzetnici, a da javna vlast pri tome ne može ni na kakav način intervenirati, i to neovisno o svrsi mjere i vezi s izvršavanjem javne ovlasti. Ta je pretpostavka morala biti odbijena, ali Opći sud nije objasnio zbog čega bi troškovi za testiranje na TSE predstavljali opterećenje koje bi jedan poduzetnik trebao redovito snositi. Opći sud je istovremeno povrijedio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 36. u vezi s člankom 53. Statuta Suda, osobito u tome što nije ispitao različite argumente i presedane koje je naveo tužitelj ili je propustio ocijeniti njihovu važnost. |
b) |
Drugi dio: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava jer je smatrao da je postojanje ili nepostojanje harmoniziranih odredbi potpuno nevažno za ocjenu postojanja državnih potpora. Opći sud je pri tome također povrijedio svoju obvezu obrazlaganja iz članka 36. u vezi članka 53. Statuta Suda jer se nije očitovao na argumente Kraljevine Belgije. |
c) |
Treći dio: Opći sud je u pobijanoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava kada je sugerirao da Kraljevina Belgija nije navela zbog čega bi postojanje ili nepostojanje prekomjerne naknade bilo pravno relevantno za postojanje ekonomske prednosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. U pobijanoj presudi je osim toga počinjena pogreška koja se tiče prava, budući da se čini da navodi da taj argument nije dostatno činjenično obrazložen. |
Drugi žalbeni razlog: Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava i povrijedio je svoju obvezu obrazlaganja glede pretpostavki uvjeta selektivnosti u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava jer je na općenit način potvrdio da su poduzetnici za koje je obvezno provođenje kontrole prije nego što bi mogli staviti ili prodavati svoje proizvode na tržište, per definitionem u „usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji.” Opći sud je u svakom slučaju povrijedio svoju obvezu obrazlaganja jer nije nikako objasnio zašto bi ovi poduzetnici glede državnih potpora bili u „usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji,” i jer se nije očitovao na rezerve koje je izrazila Kraljevina Belgija.
Opći sud
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/16 |
Tužba podnesena 22. svibnja 2015. – Iberdrola protiv Komisije
(Predmet T-260/15)
(2015/C 254/19)
Jezik postupka: španjolski
Stranke
Tužitelj: Iberdrola, SA (Bilbao, Španjolska) (zastupnici: J. Ruiz Calzado i J. Domínguez Pérez, odvjetnici)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
— |
poništi članak 1.; |
— |
poništi stavak 1. članka 4. odluke u dijelu u kojem je Kraljevini Španjolskoj naloženo da prekine program potpora naveden u članku 1.; |
— |
poništi stavke 2., 3., 4. i 5. članka 4. odluke u dijelu u kojem je naložen povrat državne potpore koju je utvrdila Komisija; |
— |
podredno, ograniči obvezu povrata potpore određenu Kraljevini Španjolskoj stavkom 2. članka 4. odluke na isti način na koji je ona ograničena u prvoj i drugoj odluci, |
— |
naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
Pobijana odluka u ovom postupku ista je kao i ona u predmetima T-12/15, Banco de Santander i Santusa/Komisija i T-252/15, Ferrovial SA i dr./Komisija.
Navedeni tužbeni razlozi i glavni argumenti slični su onima već iznesenima u tim predmetima.
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/16 |
Tužba podnesena 15. svibnja 2015. – Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo protiv Komisije
(Predmet T-263/15)
(2015/C 254/20)
Jezik postupka: poljski
Stranke
Tužitelji: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Poljska) i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Poljska) (zastupnici: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała i M. Le Berre, odvjetnici)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:
— |
u cijelosti poništi odluku Europske komisije od 26. veljače 2015. koja se odnosi na mjeru S.A. 35388 (2013/C) (ex 2013/NN i ex 2012/N) Poljska „Izgradnja zračne luke Gdynia-Kosakowo”; |
— |
naloži tuženiku snošenje troškova. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge.
1. |
Prvi tužbeni razlog:
|
2. |
Drugi tužbeni razlog:
|
3. |
Treći tužbeni razlog:
|
4. |
Četvrti tužbeni razlog:
|
5. |
Peti tužbeni razlog:
|
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/17 |
Tužba podnesena 8. svibnja 2015. – Gameart protiv Komisije
(Predmet T-264/15)
(2015/C 254/21)
Jezik postupka: poljski
Stranke
Tužitelj: Gameart sp. z o. o. (Bielsko-Biała, Poljska) (zastupnik: P. Hoffman, odvjetnik)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
— |
poništi odluku Europske komisije od 18. veljače 2015. u dijelu u kojem se potvrđuje odbijanje postupanja po zahtjevu podnesenom Ministarstvu vanjskih poslova Republike Poljske za pristup kopijama dopisa Republike Poljske Komisiji, koje to ministarstvo posjeduje, a koji se odnose na postupke koje je Komisija vodila glede povrede prava Unije od strane Republike Poljske u svezi sa Zakonom od 19. studenog 2009. o igrama na sreću; |
— |
utvrdi – u slučaju da ne prihvati tužiteljev stav da članak 5. drugi podstavak Uredbe (EZ) 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije ne treba tumačiti kao da ovlašćuje Europsku komisiju da donese obvezujuću odluku o zahtjevu za pristup dokumentima koji joj je uputila država članica, a koji je fizička ili pravna osoba podnijela tijelu te države – na temelju članka 277. UFEU-a, da se članak 5. drugi podstavak te Uredbe kao ništav ne može primjenjivati u ovom predmetu. |
— |
naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova i troškova tužitelja. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
1. |
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nenadležnosti Komisije u odnosu na članak 5. drugi podstavak Uredbe (EZ) 1049/2001
|
2. |
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 4. stavaka 4. i 5. Uredbe 1049/2001
|
3. |
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. UFEU-a
|
4. |
Četvrti tužbeni razlog, koji obuhvaća prigovor ništavosti na temelju članka 277. UFEU-a
|
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/19 |
Tužba podnesena 5. lipnja 2015. – Industrias Químicas del Vallés protiv Komisije
(Predmet T-296/15)
(2015/C 254/22)
Jezik postupka: španjolski
Stranke
Tužitelj Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Španjolska) (zastupnici: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas i C. Vila Gisbert, odvjetnici)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
— |
ne primijeni Uredbu br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, osobito njezin članak 24. i dio 4. njezina Priloga II.; |
— |
poništi Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2015/408 od 11. ožujka 2015. u vezi s uključenjem Metalaxila na popis tvari koje su kandidati za zamjenu, sadržanog u njezinu prilogu, i |
— |
Komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.
1. |
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Provedbena uredba donesena na temelju nezakonitog pravnog pravila, s obzirom na to da Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja krši pravo Europske Unije jer:
|
2. |
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Uredba (EU) br. 2015/408 povrjeđuje obvezu obrazlaganja zbog toga što nije opravdano uključenje Metalaxila na popis tvari koje su kandidati za zamjenu na temelju znanstvenih i tehničkih mjerila te krši načelo nediskriminacije u odnosu na Metalaxil-M. |
3. |
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Uredba (EU) br. 2015/408 povrjeđuje načelo proporcionalnosti u odnosu na ciljeve smanjenja rizika za zdravlje i okoliš koje promiče Europska unija. |
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/20 |
Tužba podnesena 8. lipnja 2015. – Nova protiv Komisije
(Predmet T-299/15)
(2015/C 254/23)
Jezik postupka: talijanski
Stranke
Tužitelj: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italija) (zastupnici: M. Astolfi, avvocato, M. Petrucci, avvocato)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
|
Primarno:
|
|
Podredno:
|
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
1. |
Prvi tužbeni razlog odnosi se na neisplatu preostalog iznosa i povredu obveza iz članka II.15.4 G.A.-a.
|
2. |
Drugi tužbeni razlog odnosi se na neispunjenje obveza objektivne procjene rezultata u odnosu na Annex I – LogFrame del Grant Agreement i na ograničenja smanjenja preostalog iznosa u smislu članka II.17.5 Grant Agreement te na ograničenja kazni iz članka II.12.
|
3. |
Treći tužbeni razlog odnosi se na neispunjenje ugovornih obveza.
|
4. |
Četvrti tužbeni razlog odnosi se na obveze iz članka II.14.
|
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/21 |
Tužba podnesena 18. lipnja 2015. – Italija protiv Komisije
(Predmet T-317/15)
(2015/C 254/24)
Jezik postupka: talijanski
Stranke
Tužitelj: Talijanska Republika (zastupnici: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, agent)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
— |
poništi obavijest o natječaju EPSOAD/302/15 – Administratori u području revizije (AD 5), |
— |
naloži Komisiji snošenje troškova postupka. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
Tužbeni razlozi i glavni argumenti jednaki su onima iznesenima u predmetu T-17/15, Talijanska Republika/Komisija (SL C 81od 9. ožujka 2015., str. 27.).
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/22 |
Tužba podnesena 19. lipnja 2015. – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro protiv Komisije
(Predmet T-320/15)
(2015/C 254/25)
Jezik postupka: talijanski
Stranke
Tužitelj: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vicenza, Italija) (zastupnici: M. Merola, avvocato, M. Santacroce, avvocato, M. Toniolo, avvocato)
Tuženik: Europska komisija
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
— |
u cijelosti poništi pobijanu odluku kojom je Komisija isključila društvo Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A. iz sudjelovanja u postupcima nabave i dodjele bespovratnih sredstava iz općeg proračuna Europske unije, uključujući postupak br. JRC/IPR/2014/C.5/0003 RC, objavljen u GU 2014/S 034-054569, kako je naknadno izmijenjen, u trajanju od dvije godine i deset mjeseci; |
— |
naloži Komisiji snošenje troškova postupka. |
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
Postupak isključenja pokrenut je povodom sudjelovanja tužitelja u ograničenom postupku javne nabave koji je 18. veljače 2014. objavio Zajednički istraživački centar, za izgradnju nove zgrade na području Ispra-e. Naime, Komisija je saznala za određene nepravilnosti koje je navodno počinio tužitelj.
U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
1. |
Prvi tužbeni razlog odnosi se na neprovođenje istrage, iskrivljenje činjeničnog stanja te, slijedom toga, pogrešku koja se tiče prava zbog neprimjene iznimke iz članka 106. stavka 1. zadnjeg podstavka financijske uredbe.
|
2. |
Drugi tužbeni razlog odnosi se na neprimjenjivost članka 106. stavka 1. točke (c) financijske uredbe.
|
3. |
Treći tužbeni razlog odnosi se na povredu načela kontradiktornosti.
|
4. |
Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu načela proporcionalnosti prilikom određivanja razdoblja isključenja.
|
Službenički sud
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/24 |
Presuda Službeničkog suda (prvo vijeće) od 25. lipnja 2015. – EE protiv Komisije
(Predmet F-55/14) (1)
((Javna služba - Član ugovornog osoblja - Neproduljenje ugovora o radu na određeno vrijeme - Zahtjev za poništenje - Postupak produljenja - Članak 41. stavak 2. točka (a) Povelje Europske unije - Pravo na saslušanje - Nepoštovanje - Zahtjev za naknadu štete - Neimovinska šteta))
(2015/C 254/26)
Jezik postupka: francuski
Stranke
Tužitelj: E.E. (zastupnici: L. Levi i A. Tymen, odvjetnici)
Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Currall i T. S. Bohr, agenti)
Predmet
Zahtjev za poništenje odluke o neproduljenju ugovora tužitelja, koji je trebao biti na neodređeno vrijeme.
Izreka presude
1. |
Poništava se odluka Europske komisije da se ne produlji E.E.ov ugovor kao člana ugovornog osoblja, priopćena usmeno 14. listopada 2013., potvrđena dopisom od 31. listopada 2013. i obrazložena dopisom od 13. prosinca 2013. |
2. |
Nalaže se Europskoj komisiji da plati E.E.-u iznos od 10 000 eura. |
3. |
Europska komisija snosi vlastite troškove i nalaže joj se snošenje E.E.-ovih troškova. |
(1) SL C 421, 24. 11. 2014., str. 59.
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/24 |
Presuda Službeničkog suda (sudac pojedinac) od 25. lipnja 2015. – Mikulik protiv Vijeća
(Predmet F-67/14) (1)
((Javna služba - Dužnosnici - Probni rad - Produljenje trajanja probnog rada - Otkaz na kraju razdoblja probnog rada - Probni rad obavljen u neregularnim uvjetima))
(2015/C 254/27)
Jezik postupka: francuski
Stranke
Tužitelj: Filip Mikulik (Prag, Češka Republika) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)
Tuženik:Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Veiga, agenti)
Predmet
Zahtjev za poništenje odluke o otkazu tužitelju na kraju probnog rada i naknadu neimovinske štete koju je navodno pretrpio.
Izreka presude
1. |
Odbija se tužba. |
2. |
F. Mikulik snosi vlastite troškove i nalaže mu se snositi troškove Vijeća Europske unije. |
(1) SL C 380, 27. 10. 2014., str.26.
3.8.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 254/25 |
Rješenje Službeničkog suda (treće vijeće) od 22. lipnja 2015. – van Ourdenaarden protiv Parlamenta
(Predmet F-139/14) (1)
((Javna služba - Dužnosnici - Godišnji odmor - Prijenos ograničen na dvanaest dana - Naknada - Odrezak od mirovine - Izostanak osporavanja u roku - Nepostojanje novih i bitnih činjenica - Članak 81. Poslovnika - Očito nedopuštena tužba))
(2015/C 254/28)
Jezik postupka: francuski
Stranke
Tužiteljica: Annetje Elisabeth van Ourdenaarden (Grevenmacher, Luksemburg) (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)
Tuženik: Europski parlament (zastupnici: M. Ecker i N. Chemaï, agenti)
Predmet
Zahtjev za poništenje odluke o nemogućnosti prijenosa u 2013. godinu onih dana godišnjeg odmora koje tužitelj zbog bolovanja nije iskoristio u 2012. i zahtjev za naknadu navodno pretrpljene imovinske i neimovinske štete.
Izreka rješenja
1. |
Odbacuje se tužba kao očito nedopuštena. |
2. |
A. van Oudenaarden i Europski parlament snose svaki vlastite troškove. |
(1) SL C 89, 16. 3. 2015., str. 46.