Službeni list Europske unije |
1977-0588 doi:10.3002/19770588.2013.16.004.hrv |
|
![]() Hrvatsko izdanje |
16. Znanost, informiranje, obrazovanje i kultura Svezak 004 Posebno izdanje 2013. |
|
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
1 |
Uvodna napomena
U skladu s člankom 52. Akta o uvjetima pristupanja Republike Hrvatske i prilagodbama Ugovora o Europskoj uniji, Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, potpisanog 9. prosinca 2011., tekstovi akata institucija donesenih prije pristupanja koje su te institucije sastavile na hrvatskom jeziku od dana pristupanja vjerodostojni su pod istim uvjetima kao i tekstovi sastavljeni na sadašnjim službenim jezicima. Tim se člankom također predviđa da se tekstovi objavljuju u Službenom listu Europske unije ako su tekstovi na sadašnjim jezicima tako objavljeni.
U skladu s tim člankom objavljuje se posebno izdanje Službenog lista Europske unije na hrvatskom jeziku, koje sadržava tekstove obvezujućih općih akata. To izdanje obuhvaća akte usvojene u razdoblju od 1952. godine do dana pristupanja.
Objavljeni tekstovi podijeljeni su na 20 poglavlja koja slijede raspored iz Registra važećeg zakonodavstva Europske unije, i to:
01 |
Opća, financijska i institucionalna pitanja |
02 |
Carinska unija i slobodno kretanje robe |
03 |
Poljoprivreda |
04 |
Ribarstvo |
05 |
Sloboda kretanja radnika i socijalna politika |
06 |
Pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga |
07 |
Prometna politika |
08 |
Politika tržišnog natjecanja |
09 |
Porezi |
10 |
Ekonomska i monetarna politika i slobodno kretanje kapitala |
11 |
Vanjski odnosi |
12 |
Energetika |
13 |
Industrijska politika i unutarnje tržište |
14 |
Regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata |
15 |
Okoliš, potrošači i zaštita zdravlja |
16 |
Znanost, informiranje, obrazovanje i kultura |
17 |
Pravo poduzećâ |
18 |
Zajednička vanjska i sigurnosna politika |
19 |
Područje slobode, sigurnosti i pravde |
20 |
Europa građana |
Spomenuti registar, koji vodi Ured za publikacije, dostupan je na internetu (eur-lex.europa.eu) na službenim jezicima Europske unije. Bibliografskoj bilješci svakog akta može se pristupiti putem registra, gdje se mogu pronaći upućivanja na posebno izdanje i na ostale analitičke metapodatke.
Akti objavljeni u posebnom izdanju, uz određene iznimke, objavljuju se u obliku u kojem su bili objavljeni u Službenom listu na izvornim službenim jezicima. Stoga pri uporabi posebnog izdanja treba uzeti u obzir naknadne izmjene, prilagodbe ili odstupanja koje su usvojile institucije, Europska središnja banka ili su predviđene u Aktu o pristupanju.
Iznimno, kad se opsežni tehnički prilozi poslije zamijene novim prilozima, navodi se samo upućivanje na posljednji akt koji zamjenjuje prilog. Takav je slučaj u pojedinim aktima koji sadržavaju popise carinskih oznaka (poglavlje 02), aktima o prijevozu opasnih tvari, aktima o pakiranju i označivanju tih tvari (poglavlja 07 i 13) te nekima od protokola i priloga Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru.
Također, Pravilnik o osoblju objavljuje se kao pročišćeni tekst koji obuhvaća sve izmjene do kraja 2012. godine. Daljnje izmjene objavljuju se u izvornom obliku.
Posebno izdanje sadržava dva sustava numeracije stranica:
i. |
izvorna numeracija stranica, zajedno s datumom objave francuskog, talijanskog, njemačkog i nizozemskog izdanja Službenog lista, engleskog i danskog izdanja od 1. siječnja 1973., grčkog izdanja od 1. siječnja 1981., španjolskog i portugalskog izdanja od 1. siječnja 1986., finskog i švedskog izdanja od 1. siječnja 1995., češkog, estonskog, latvijskog, litavskog, mađarskog, malteškog, poljskog, slovačkog i slovenskog izdanja od 1. svibnja 2004. te bugarskog i rumunjskog izdanja od 1. siječnja 2007. U numeraciji stranica postoje praznine jer svi akti objavljeni u to vrijeme nisu objavljeni u posebnom izdanju. Kada se prilikom citiranja akata upućuje na Službeni list, potrebno je navesti stranicu sukladno izvornoj numeraciji; |
ii. |
numeracija stranica posebnog izdanja neprekinuta je i ne smije se navoditi prilikom citiranja akata. |
Do lipnja 1967. numeracija stranica u Službenom listu počinjala je iznova svake godine. Od tada nadalje svaki broj Službenog lista počinje na prvoj stranici.
Od 1. siječnja 1968. Službeni list podijeljen je na dva dijela:
— |
Zakonodavstvo („L”), |
— |
Informacije i objave („C”). |
Od 1. veljače 2003. prijašnje ime „Službeni list Europskih zajednica” promijenjeno je, na temelju Ugovora iz Nice, u „Službeni list Europske unije”.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
3 |
32012D0505
L 252/57 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
od 17. rujna 2012.
o priznavanju Egipta na temelju Direktive 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima
(priopćena pod brojem dokumenta C(2012) 6297)
(2012/505/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (1), a posebno njezin članak 19. stavak 3. prvi podstavak,
uzimajući u obzir zahtjeve Cipra od 13. svibnja 2005., Ujedinjenje Kraljevine od 25. rujna 2006. i Helenske Republike od 26. listopada 2006.,
budući da:
(1) |
U skladu s Direktivom 2008/106/EZ države članice mogu odlučiti ovjeriti odgovarajuće svjedodžbe pomoraca koje su izdale treće zemlje pod uvjetom da Komisija priznaje dotičnu treću zemlju. Navedene treće zemlje moraju ispunjavati sve zahtjeve Konvencije Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima za obuku, izdavanje svjedodžba i držanje straže za pomorce iz 1978. (Konvencija STCW) (2), kako je izmijenjena 1995. |
(2) |
Zahtjevi za priznavanje Egipta podneseni su dopisima Cipra od 13. svibnja 2005., Ujedinjene Kraljevine od 25. rujna 2006. i Helenske Republike od 26. listopada 2006. Na temelju navedenih zahtjeva, Komisija je procijenila sustave osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi u Egiptu kako bi provjerila ispunjava li Egipat sve zahtjeve Konvencije STCW i jesu li poduzete odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama. Procjena se temeljila na rezultatima provjere koju su proveli stručnjaci Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa u prosincu 2006. Tijekom predmetne provjere utvrđeni su određeni nedostaci u sustavima osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi. |
(3) |
Komisija je državama članicama dostavila izvješće o rezultatima procjene. |
(4) |
Dopisima od 16. veljače 2009., 21. rujna 2010. i 20. prosinca 2011. Komisija je od Egipta zatražila da pruži dokaz o ispravljanju utvrđenih nedostataka. |
(5) |
Dopisima od 12. studenoga 2009., 25. studenoga 2010. i 28. veljače 2012. Egipat je dostavio tražene podatke i dokaz u vezi s provedbom odgovarajuće i u dovoljnoj mjeri korektivne radnje u svrhu rješavanja nedostataka utvrđenih tijekom procjene sukladnosti. |
(6) |
Ishod procjene sukladnosti i ocjenjivanja podataka koje je dostavio Egipat dokazuje da Egipat ispunjava zahtjeve Konvencije STCW i da je poduzeo odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama. |
(7) |
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova, |
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 19. Direktive 2008/106/EZ, Egipat je priznat u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. rujna 2012.
Za Komisiju
Siim KALLAS
Potpredsjednik
(1) SL L 323, 3.12.2008., str. 33.
(2) Usvojila ju se Međunarodna pomorska organizacija.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
4 |
32012D0783
L 347/28 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
od 13. prosinca 2012.
o priznavanju Hašemitske Kraljevine Jordana na temelju Direktive 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima
(priopćena pod brojem dokumenta C(2012) 9253)
(Tekst značajan za EGP)
(2012/783/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (1), a posebno njezin članak 19. stavak 3. prvi podstavak,
budući da:
(1) |
U skladu s Direktivom 2008/106/EZ države članice mogu donijeti odluku da priznaju odgovarajuće svjedodžbe pomoraca koje su izdale treće zemlje, uz uvjet da je tu treću zemlju priznala Komisija. Te treće zemlje moraju ispuniti sve zahtjeve Konvencije Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima za osposobljavanje, izdavanje svjedodžba i držanju straže za pomorce, 1978. (STCW konvencija), kako je izmijenjena 1995. |
(2) |
Zahtjev za priznavanje Hašemitske Kraljevine Jordana podnijela je Helenska Republika pismom od 21. srpnja 2008. Slijedom tog zahtjeva, Komisija je procijenila sustav osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi u Hašemitskoj Kraljevini Jordanu kako bi provjerila ispunjava li Hašemitska Kraljevina Jordan sve zahtjeve STCW konvencije i jesu li poduzete odgovarajuće mjere kako bi se spriječile prevare vezane uz svjedodžbe. Ta procjena temeljila se na rezultatima nadzora koji su proveli stručnjaci Europske agencije za pomorsku sigurnost u studenome 2009. Tijekom tog nadzora utvrđeni su određeni nedostaci u sustavima osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi. |
(3) |
Komisija je dostavila izvješće o rezultatima procjene državama članicama. |
(4) |
Pismima od 21. rujna 2010. i 13. veljače 2012. Komisija je obavijestila jordanska nadležna tijela da su otkriveni nedostaci i zatražila da Hašemitska Kraljevina Jordan pruži dokaze da su utvrđeni nedostaci ispravljeni. |
(5) |
Glavni nedostaci odnosili su se na provedbu u jordanskom zakonodavstvu određenih odredbi iz STCW konvencije o izdavanju svjedodžbi časnicima, to jest na nepostojanje obveze procjene sposobnosti u određenim slučajevima i trajanje plovidbene službe. Nadalje, Sustav normi kvalitete nije obuhvaćao sve relevantne aktivnosti uprave, a postupci nisu uvijek jamčili postizanje propisanih normi vezanih uz sposobnosti. Naposljetku, određene mogućnosti za provođenje osposobljavanja nisu postojale u instituciji za osposobljavanje. |
(6) |
Pismima od 21. studenoga 2010., 18. travnja 2011. i 12. ožujka 2012., Hašemitska Kraljevina Jordan obavijestila je Komisiju da su poduzete radnje u svrhu rješavanja navedenih nedostataka. Jordanska nadležna tijela posebno su navela da su nacionalne odredbe o uvjetima izdavanja svjedodžbi usklađene s Konvencijom. Također su pružili dokaze o potpunoj provedbi sustava standarda kvalitete od strane uprave i o novim postupcima za odobravanje tečajeva. Naposljetku, Komisiji su također dostavljeni dokazi da su mogućnosti za provođenje osposobljavanja, koje su nedostajale, osigurane i uvedene. |
(7) |
Krajnji ishod procjene pokazuje da Hašemitska Kraljevina Jordan ispunjava zahtjeve STCW konvencije, a ta država poduzela je odgovarajuće mjere kako bi spriječila prijevare vezane za svjedodžbe. |
(8) |
Mjera predviđena ovom Odlukom u skladu je s mišljenjem Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova, |
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 19. Direktive 2008/106/EZ, Hašemitska Kraljevina Jordan priznaje se u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. prosinca 2012.
Za Komisiju
Siim KALLAS
Potpredsjednik
(1) SL L 323, 3.12.2008., str. 33.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
5 |
32013R0081
L 028/1 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 81/2013
od 29. siječnja 2013.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 1051/2011 s obzirom na datoteke s mikropodacima za prijenos podataka
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 692/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2011. o europskim statistikama o turizmu i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 95/57/EZ (1), a posebno njezin članak 9. stavke 2. i 3.,
budući da:
(1) |
Uvođenje ažuriranog sustava klasifikacije ključno je za stalna nastojanja Komisije da održi značaj europske statistike, pri čemu se uzimaju u obzir razvoj i promjene u području obrazovanja. |
(2) |
Organizacija UN-a za obrazovanje, znanost i kulturu (Unesco) revidirala je verziju Međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja (ISCED) koja se koristila do sada (ISCED 1997.) kako bi osigurala njezinu sukladnost s razvojem politika i struktura obrazovanja i osposobljavanja. |
(3) |
Zbog potrebe za međunarodnom usporedivošću obrazovnih statistika države članice i institucije Europske unije moraju koristiti klasifikacije obrazovanja koje su usklađene s revidiranom Međunarodnom standardnom klasifikacijom obrazovanja ISCED 2011 (ISCED 2011), kako su je usvojile države članice Unesca na svojoj 36. općoj konferenciji u studenome 2011. |
(4) |
Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 1051/2011 (2) stoga bi trebalo izmijeniti na odgovarajući način. |
(5) |
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za europski statistički sustav, |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog III. Provedbenoj uredbi (EU) br. 1051/2011 mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. siječnja 2013.
Za Komisiju
Predsjednik
José Manuel BARROSO
(1) SL L 192, 22.7.2011., str. 17.
(2) SL L 276, 21.10.2011., str. 13.
PRILOG
Opis stupca 80 (Razina obrazovanja) iz Priloga III. Provedbenoj uredbi (EU) br. 1051/2011 zamjenjuje se sljedećim:
Stupac |
Identifikator |
Opis |
Filtar/primjedbe |
„80 |
|
Postignuta razina obrazovanja |
Neobvezna varijabla, ako se ne dostavi: oznaka = Prazno” |
|
1 |
Najviše niže sekundarno obrazovanje (ISCED 2011, razine 0-2) |
|
|
2 |
Više sekundarno i postsekundarno obrazovanje (ne tercijarno) (ISCED 2011, razine 3 i 4) |
|
|
3 |
Tercijarno obrazovanje (ISCED 2011, razine 5-8) |
|
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
7 |
32013R0216
L 069/1 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 216/2013
od 7. ožujka 2013.
o elektroničkom izdanju Službenog lista Europske unije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 352.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1) |
Članak 297. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) uređuje objavu pravnih akata Unije u Službenom listu Europske unije (dalje u tekstu: „Službeni list”) i njihovo stupanje na snagu. |
(2) |
Uredba (EZ) br. 1/1958 (1), uključujući sve njezine kasnije izmjene, utvrđuje službene jezike institucija Europske unije. |
(3) |
Tiskano izdanje Službenog lista, dostupno na svim službenim jezicima institucija Unije, trenutačno je jedini pravno obvezujući oblik objave, iako je Službeni list dostupan i u elektroničkom obliku. |
(4) |
Odluka 2009/496/EZ, Euratom Europskog parlamenta, Vijeća, Komisije, Suda, Revizorskog suda, Europskog gospodarskog i socijalnog odbora i Odbora regija od 26. lipnja 2009. o organizaciji i djelovanju Ureda za publikacije Europske unije (2) osigurava da Ured za publikacije omogućuje institucijama ispunjavanje njihovih obveza u pogledu objave zakonodavnih tekstova. |
(5) |
Sud Europske unije je u slučaju C-161/06 Skoma-Lux sro protiv Celní ředitelství Olomouc (3) naveo da pravni akti Unije nisu izvršivi u odnosu na pojedince ako nisu bili pravilno objavljeni u Službenom listu i da osiguravanje dostupnosti tih akata u elektroničkom obliku nije jednakovrijedno valjanoj objavi u Službenom listu uz nedostatak drugih pravila u tom smislu u pravu Unije. |
(6) |
Kada bi objava u Službenom listu u elektroničkom obliku predstavljala valjanu objavu, pristup pravu Unije bio bi brži i ekonomičniji. Građani bi, neovisno o tome, i dalje trebali imati mogućnost dobiti tiskanu verziju Službenog lista iz Ureda za publikacije. |
(7) |
Priopćenje Komisije s naslovom „Europska digitalna agenda” ističe da pristup pravnim sadržajima u elektroničkom obliku pogoduje razvoju digitalnog unutarnjeg tržišta, što donosi gospodarske i društvene koristi. |
(8) |
Stoga bi trebalo utvrditi pravila kojima se osigurava vjerodostojnost, cjelovitost i nepromjenjivost elektroničkog izdanja Službenog lista. |
(9) |
Ova bi Uredba također trebala utvrditi pravila koja se primjenjuju u slučajevima kada zbog nepredviđenih i iznimnih okolnosti nije moguće objaviti elektroničko izdanje Službenog lista i učiniti ga dostupnim. |
(10) |
Direktiva 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o okviru Zajednice za elektroničke potpise (4) uspostavlja pravne učinke elektroničkih potpisa kao sredstva ovjere. Napredni elektronički potpis koji se zasniva na kvalificiranom certifikatu te koji je izrađen pomoću sredstva za izradu sigurnih potpisa sukladno toj Direktivi daje dostatno jamstvo javnosti u smislu osiguranja vjerodostojnosti, cjelovitosti i nepromjenjivosti elektroničkog izdanja Službenog lista. Elektronički potpisan Službeni list trebalo bi biti moguće provjeriti lako dostupnim sredstvima. |
(11) |
Pristup internetskoj stranici EUR-Lex treba osigurati u skladu s obvezama za zaštitu osoba s invaliditetom sukladno Odluci Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od strane Europske zajednice (5). |
(12) |
U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno kako bi se postigao cilj da se svim europskim građanima omogući oslanjanje na elektroničko izdanje Službenog lista, budući da je područje njezine primjene ograničeno na to da se takvo izdanje učini vjerodostojnim na isti način kao što je to danas tiskano izdanje. |
(13) |
Za donošenje ove Uredbe UFEU ne predviđa druge ovlasti osim onih iz članka 352., |
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Službeni list objavljuje se u elektroničkom obliku, u skladu s ovom Uredbom, na službenim jezicima institucija Europske unije.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 3., samo Službeni list objavljen u elektroničkom obliku (dalje u tekstu: „elektroničko izdanje Službenog lista”) vjerodostojan je i proizvodi pravne učinke.
Članak 2.
1. Elektroničko izdanje Službenog lista nosi napredni elektronički potpis koji se zasniva na kvalificiranom certifikatu te koji je izrađen pomoću sredstva za izradu sigurnih potpisa sukladno Direktivi 1999/93/EZ. Kvalificirani certifikat i njegove obnove objavljuju se na internetskoj stranici EUR-Lex, kako bi se javnosti omogućilo da provjeri napredni elektronički potpis i vjerodostojnost elektroničkog izdanja Službenog lista.
2. Elektroničko izdanje Službenog lista sadrži informaciju o datumu njegove objave.
3. Elektroničko izdanje Službenog lista dostupno je javnosti na internetskoj stranici EUR-Lex u suvremenom formatu i u neograničenom razdoblju. Njegovo je čitanje besplatno.
Članak 3.
1. Kada nije moguće objaviti elektroničko izdanje Službenog lista zbog nepredviđenog i iznimnog poremećaja informacijskog sustava Ureda za publikacije, informacijski sustav ponovno se uspostavlja u najkraćem mogućem roku.
Ured za publikacije utvrđuje trenutak u kojem je došlo do takvog poremećaja.
2. Kada je potrebno objaviti Službeni list dok informacijski sustav Ureda za publikacije ne radi zbog poremećaja iz stavka 1., samo je tiskano izdanje Službenog lista vjerodostojno i proizvodi pravne učinke.
Po ponovnoj uspostavi informacijskog sustava Ureda za publikacije, odgovarajuća elektronička verzija tiskanog izdanja iz prvog podstavka daje se na raspolaganje javnosti na internetskoj stranici EUR-Lex samo u informativne svrhe te sadržava obavijest u tom smislu.
3. Po ponovnoj uspostavi informacijskog sustava Ureda za publikacije, internetska stranica EUR-Lex daje informacije o svim tiskanim izdanjima koja su vjerodostojna i koja proizvode pravne učinke sukladno stavku 2. prvom podstavku.
Članak 4.
1. U pogledu elektroničkog izdanja Službenog lista, Ured za publikacije odgovoran je za:
(a) |
njegovu objavu i jamstvo njegove vjerodostojnosti; |
(b) |
uvođenje, upravljanje i održavanje informacijskog sustava za pripremu elektroničkog izdanja Službenog lista te nadogradnju tog sustava u skladu s budućim tehničkim napretkom; |
(c) |
uvođenje i proširenje tehničkih mogućnosti kako bi se svim korisnicima osigurao pristup elektroničkom izdanju Službenog lista; |
(d) |
uspostavljanje pravila o unutarnjoj sigurnosti i pristupu u pogledu informacijskog sustava za pripremu elektroničkog izdanja Službenog lista; |
(e) |
čuvanje i arhiviranje elektroničkih datoteka i postupanje s njima u skladu s budućim tehničkim napretkom. |
2. Ured za publikacije izvršava obveze predviđene u stavku 1. u skladu s Odlukom 2009/496/EZ, Euratom.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu prvog dana četvrtog kalendarskog mjeseca od dana njezina donošenja.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. ožujka 2013.
Za Vijeće
Predsjednik
A. SHATTER
(1) Uredba br. 1 o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 017, 6.10.1958., str. 385/58).
(2) SL L 168, 30.6.2009., str. 41.
(3) Izvješća Europskog suda 2007, str. I-10841.
(4) SL L 13, 19.1.2000., str. 12.
(5) SL L 23, 27.1.2010., str. 35.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
10 |
32013R0253
L 079/5 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 253/2013
od 15. siječnja 2013.
o izmjeni Priloga II. Uredbi (EU) br. 692/2011 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prilagodbi nakon revizije Međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja (ISCED) u pogledu varijabli i raščlamba koje je potrebno dostaviti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 692/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2011. o europskim statistikama o turizmu i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 95/57/EZ (1), a posebno njezin članak 3. stavak 2.,
budući da:
(1) |
Uvođenje ažuriranog sustava klasifikacije u središtu je stalnih nastojanja Komisije da očuva značaj europske statistike, uzimajući u obzir razvoj i promjene u području obrazovanja. |
(2) |
Organizacija Ujedinjenih naroda za obrazovanje, znanost i kulturu (Unesco) revidirala je inačicu Međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja (ISCED) koja je do sada korištena (ISCED 1997.) kako bi osigurala da je usklađena s razvojem politika i struktura u obrazovanju i osposobljavanju. |
(3) |
Stoga bi na odgovarajući način trebalo izmijeniti Prilog II. Uredbi (EU) br. 692/2011, |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog II. Uredbi (EU) br. 692/2011 mijenja se kako slijedi:
(1) |
Odjeljak 1. mijenja se kako slijedi:
|
(2) |
Odjeljak 2, dio A mijenja se kako slijedi:
|
(3) |
Odjeljak 3. mijenja se kako slijedi:
|
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. siječnja 2013.
Za Komisiju
Predsjednik
José Manuel BARROSO
(1) SL L 192, 22.7.2011., str. 17.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
12 |
32013R0317
L 099/1 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 317/2013
od 8. travnja 2013.
o izmjeni priloga uredbama (EZ) br. 1983/2003, (EZ) br. 1738/2005, (EZ) br. 698/2006, (EZ) br. 377/2008 i (EU) br. 823/2010 u pogledu međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1177/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o statistici Zajednice o dohotku i životnim uvjetima (EU-SILC) (1), a posebno njezin članak 15.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 530/1999 od 9. ožujka 1999. o strukturnoj statistici o dohotku i troškovima rada (2), a posebno njezin članak 11.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 577/98 od 9. ožujka 1998. o organizaciji ankete o radnoj snazi na uzorku u Zajednici (3), a posebno njezin članak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 452/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o izradi i razvoju statistike o obrazovanju i cjeloživotnom učenju (4), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
budući da:
(1) |
Uvođenje ažuriranog sustava klasifikacije nalazi se u središtu stalnih napora Komisije vezanih uz održavanje primjerenosti europske statistike, uzimajući u obzir razvoj i promjene u području obrazovanja. |
(2) |
Organizacija UN-a za obrazovanje, znanost i kulturu (Unesco) revidirala je inačicu međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja (ISCED) koja je dosad korištena (ISCED 1997.) radi osiguranja njezine usklađenosti s razvojem u politikama i strukturama obrazovanja i osposobljavanja. |
(3) |
Međunarodna usporedivost obrazovne statistike zahtijeva da države članice i institucije Unije koriste klasifikacije obrazovanja koje su sukladne s revidiranom međunarodnim standardnom klasifikacijom obrazovanja (dalje u tekstu: ISCED 2011.), koju su donijele države članice Unesco-a na svojoj 36. općoj konferenciju u studenome 2011. |
(4) |
Uspostavom revidirane međunarodne standardne klasifikacije obrazovanja potrebno je izmijeniti upućivanja na ISCED, ISCED 97 i ISCED 1997. kao i izmijeniti niz odgovarajućih instrumenata. |
(5) |
Stoga je potrebno na odgovarajući način izmijeniti sljedeće uredbe: Uredbu Komisije (EZ) br. 1983/2003 od 7. studenoga 2003. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1177/2003 Europskog parlamenta i Vijeća o statistici Zajednice o dohotku i životnim uvjetima (EU-SILC) u pogledu popisa osnovnih ciljnih varijabli (5); Uredbu Komisije (EZ) br. 1738/2005 od 21. listopada 2005. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1916/2000 u odnosu na definiranje i prijenos informacija o strukturi dohotka (6); Uredbu Komisije (EZ) br. 698/2006 od 5. svibnja 2006. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 530/1999 o ocjenjivanju kvalitete strukturne statistike troškova rada i zarada (7); Uredbu Komisije (EZ) br. 377/2008 od 25. travnja 2008. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 577/98 o provedbi ankete o radnoj snazi na uzorku u Zajednici u pogledu šifriranja koje od 2009. treba koristiti za prijenos podataka, korištenju poduzorka za prikupljanje podataka o strukturalnim varijablama i definiciji referentnih tromjesečja (8); Uredbu Komisije (EZ) br. 823/2010 od 17. rujna 2010. o provedbi Uredbe (EZ) br. 452/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o izradi i razvoju statistike o obrazovanju i cjeloživotnom učenju u vezi sa statistikama o sudjelovanju odraslih u cjeloživotnom učenju (9). |
(6) |
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za europski statistički sustav, |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 1983/2003
Bilješka br. 19 u Prilogu Uredbi (EZ) br. 1983/2003 zamjenjuje se sljedećim:
„ISCED 2011.: Međunarodna standardna klasifikacija obrazovanja 2011.”
Članak 2.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1738/2005
Uredba (EZ) br. 1738/2005 mijenja se kako slijedi:
1. |
„ISCED 97” zamjenjuje se s „ISCED 2011.” kroz priloge. |
2. |
Varijabla 2.5 Priloga I. zamjenjuje se sljedećim: „Stupanj stečenog obrazovanja (ISCED 2011.)”. |
3. |
Varijabla 2.5 Priloga II. zamjenjuje se sljedećim: „Stupanj stečenog obrazovanja (ISCED 2011.) Ova varijabla odnosi se na najviši uspješno završeni stupanj obrazovanja, koji je zaposlenik stekao prema međunarodnoj standardnoj klasifikaciji obrazovanja, inačica 2011. (ISCED 2011). Izraz ‚uspješno završeni stupanj’ mora biti povezan sa stjecanjem svjedodžbe ili diplome, kada se izdaju svjedodžbe. U slučajevima kada nema svjedodžbi, uspješno završavanje je uvjetovano redovitim pohađanjem programa. Skupine šifri koje se koriste utvrđene su u sporazumu o provedbi ankete o strukturi plaća.”. |
Članak 3.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 698/2006
Uredba (EZ) br. 698/2006 mijenja se kako slijedi:
U odjeljku 2.1 točki 2. Priloga, upućivanje na „stupanj obrazovanja (ISCED 0 do 6)” zamjenjuje se sljedećim: „stečeni stupanj obrazovanja (razine ISCED 2011. od 0 do 8)”.
Članak 4.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 377/2008
Uredba (EZ) br. 377/2008 mijenja se kako slijedi:
Prilog III. mijenja se u skladu s Prilogom I. ovoj Uredbi.
Članak 5.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 823/2010
Uredba (EZ) br. 823/2010 mijenja se kako slijedi:
Prilozi I. i II. mijenjaju se u skladu s Prilogom II. ovoj Uredbi.
Članak 6.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od referentne godine počevši od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. travnja 2013.
Za Komisiju
Predsjednik
José Manuel BARROSO
(1) SL L 165, 3.7.2003., str. 1.
(2) SL L 63, 12.3.1999., str. 10.
(3) SL L 77, 14.3.1998., str. 3.
(4) SL L 145, 4.6.2008., str. 227.
(5) SL L 298, 17.11.2003., str. 34.
(6) SL L 279, 22.10.2005., str. 32.
(7) SL L 121, 6.5.2006., str. 30.
(8) SL L 114, 26.4.2008., str. 57.
(9) SL L 246, 18.9.2010., str. 33.
PRILOG I.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 377/2008
1. |
U Prilogu III. upute za šifriranje varijabli „HATLEVEL”, „HATFIELD” i „HATYEAR” zamjenjuju se sljedećim:
|
2. |
U Prilogu III. varijabla „EDUCFILD” i upute za kodificiranje varijable „EDUCFILD” zamjenjuju se sljedećim:
|
(1) Najviši stupanj uspješno završenog obrazovanja kako je utvrđeno u ISCED 2011., šifriranje se temelji na ISCED mapama koje se dostavljaju Eurostatu.
(2) Ili potpodjele klasifikacije polja obrazovanja i osposobljavanja.”
(3) Šifriranje se temelji na ISCED mapama koje se dostavljaju Eurostatu.”
PRILOG II.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 823/2010
1. |
U Prilogu I. upute za kodificiranje varijabli „HATLEVEL”, „HATFIELD”„HATYEAR”, „HATVOC”, „HATOTHER”, „HATOTHER_LEVEL”, „HATOTHER_VOC”, „HATOTHER_FIELD”, „HATCOMP” i „HATCOMPHIGH” zamjenjuju se sljedećim:
|
2. |
U Prilogu I. upute za šifriranje varijabli „DROPHIGH”, „DROPLEVEL” i „DROPVOC” zamjenjuju se sljedećim:
|
3. |
U Prilogu I. upute za šifriranje varijabli „FEDLEVEL”, „FEDFIELD” i „FEDVOC” zamjenjuju se sljedećim:
|
4. |
U Prilogu II., „Uzorak i zahtjevi preciznosti”, u stavku 3., pokazatelj „Stopa udjela (%) u neformalnom obrazovanju i osposobljavanju visoko obrazovanih osoba (razina ISCED 5 – 6)” zamjenjuje se sa „Stopa udjela (%) u neformalnom obrazovanju i osposobljavanju visoko obrazovanih osoba (razine ISCED 5 – 8)”. |
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
22 |
32013D0286
L 162/9 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
ODLUKA VIJEĆA
od 17. svibnja 2013.
o imenovanju Europske prijestolnice kulture za godinu 2017. u Danskoj i na Cipru te Europske prijestolnice kulture za godinu 2018. na Malti
(2013/286/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske zajednice,
uzimajući u obzir Odluku br. 1622/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 2006. o utvrđivanju djelovanja Zajednice za manifestaciju Europska prijestolnica kulture za godine od 2007. do 2019. (1), a posebno njezin članak 9. stavak 3.,
uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
uzimajući u obzir izvješća povjerenstva za odabir iz rujna 2012. u vezi s postupkom odabira Europskih prijestolnica kulture u Danskoj i na Cipru,
uzimajući u obzir izvješća povjerenstva za odabir iz studenoga 2012. u vezi s postupkom odabira Europske prijestolnice kulture na Malti,
budući da:
kriteriji iz članka 4. Odluke br. 1622/2006/EZ u cijelosti su ispunjeni,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Aarhus i Paphos imenuju se „Europskim prijestolnicama kulture 2017.” u Danskoj odnosno na Cipru.
Valletta se imenuje „Europskom prijestolnicom kulture 2018.” na Malti.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. svibnja 2013.
Za Vijeće
Predsjednik
R. QUINN
(1) SL L 304, 3.11.2006., str. 1.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
23 |
32013R0557
L 164/16 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 557/2013
od 17. lipnja 2013.
o provedbi Uredbe (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o europskoj statistici u pogledu pristupa povjerljivim podacima u znanstvene svrhe i o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EZ) br. 831/2002
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici (1), a posebno njezin članak 23.,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka,
budući da:
(1) |
Uredbom (EZ) br. 223/2009 uspostavlja se pravni okvir za razvoj, proizvodnju i diseminaciju europske statistike, uključujući opće odredbe o zaštiti povjerljivih podataka i pristupu povjerljivim podacima. |
(2) |
Koristi od podataka prikupljenih za potrebe europske statistike trebale bi se povećati, između ostalog, poboljšanjem pristupa istraživača povjerljivim podacima u znanstvene svrhe. |
(3) |
Na mnoga pitanja u području ekonomskih, društvenih, okolišnih i političkih znanosti može se odgovarajuće odgovoriti jedino na temelju relevantnih i detaljnih podataka koji omogućuju dubinsku analizu. Kvaliteta i pravodobnost dostupnih detaljnih informacija za istraživanje postali su, u tom kontekstu, važan dio znanstvenog razumijevanja i upravljanja društvom. |
(4) |
Istraživačka bi zajednica stoga trebala imati širi pristup povjerljivim podacima koji se koriste za razvoj, proizvodnju i diseminaciju europske statistike, za analizu u interesu znanstvenog napretka, bez ugrožavanja visoke razine zaštite koju povjerljivi statistički podaci zahtijevaju. |
(5) |
Tijela s ciljem promicanja i omogućivanja pristupa podacima u interesu znanstvenog istraživanja u društveno i politički relevantnim područjima mogla bi doprinijeti procesu objave povjerljivih podataka u znanstvene svrhe te time poboljšati dostupnost povjerljivih podataka. |
(6) |
Pristup upravljanja rizikom trebao bi biti najučinkovitiji model kako bi širi opseg povjerljivih podataka postao dostupan u znanstvene svrhe, uz očuvanje tajnosti ispitanika i statističkih jedinica. |
(7) |
Fizičku i logičku zaštitu povjerljivih podataka trebalo bi osigurati putem regulatornih, administrativnih, tehničkih i organizacijskih mjera. Te mjere ne bi trebale biti prekomjerne kako ne bi ograničile uporabljivost podataka u svrhu znanstvenog istraživanja. |
(8) |
U tom bi smislu, u skladu s Uredbom (EZ) br. 223/2009, države članice i Komisija trebale poduzeti odgovarajuće mjere sprečavanja i sankcioniranja svakog kršenja statističke povjerljivosti. |
(9) |
Ovom se Uredbom posebno osigurava puno poštovanje privatnog i obiteljskog života te zaštite osobnih podataka (članci 7. i 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima). |
(10) |
Ova Uredba trebala bi se primjenjivati ne dovodeći u pitanje Direktivu 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (2) i Uredbu (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (3). |
(11) |
Ova Uredba trebala bi se primjenjivati ne dovodeći u pitanje Direktivu 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu (4) i Uredbu (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (5). |
(12) |
Uredbu Komisije (EZ) br. 831/2002 od 17. svibnja 2002. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 322/97 o statistici Zajednice u pogledu pristupa povjerljivim podacima u znanstvene svrhe (6) trebalo bi staviti izvan snage. |
(13) |
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za Europski statistički sustav (Odbor za ESS), |
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom utvrđuju se uvjeti pod kojima se može odobriti pristup povjerljivim podacima koji se dostavljaju Komisiji (Eurostatu) radi omogućivanja statističke analize u znanstvene svrhe te pravila za suradnju između Komisije (Eurostata) i nacionalnih statističkih tijela da bi se taj pristup olakšao.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
(1) |
„povjerljivi podaci u znanstvene svrhe” znači podaci koji omogućuju samo neizravnu identifikaciju statističkih jedinica u obliku datoteke za sigurnu uporabu ili datoteke za znanstvenu uporabu; |
(2) |
„datoteke za sigurnu uporabu” znači povjerljivi podaci u znanstvene svrhe na koje se nisu primijenili dodatni postupci kontrole otkrivanja statističkih podataka; |
(3) |
„datoteke za znanstvenu uporabu” znači povjerljivi podaci u znanstvene svrhe na koje su primijenjeni postupci kontrole otkrivanja statističkih podataka kako bi se na odgovarajuću razinu smanjio rizik identifikacije statističke jedinice u skladu s najboljom postojećom praksom; |
(4) |
„postupci kontrole otkrivanja statističkih podataka” znači postupci radi smanjenja rizika od otkrivanja informacija o statističkim jedinicama, koji se najčešće temelje na ograničavanju ili prilagodbi objavljenih podataka; |
(5) |
„sustavi pristupa” znači fizička ili virtualna okolina i njezine organizacijske postavke u kojoj je omogućen pristup povjerljivim podacima u znanstvene svrhe; |
(6) |
„nacionalna statistička tijela” znači nacionalne statističke institucije i druga nacionalna tijela koja su u svakoj državi članici odgovorna za razvoj, proizvodnju i diseminaciju europske statistike i imenovana u skladu s Uredbom 223/2009. |
Članak 3.
Opća načela
Komisija (Eurostat) može dozvoliti pristup povjerljivim podacima u znanstvene svrhe koje posjeduje za razvoj, proizvodnju i širenje europske statistike kako je navedeno u članku 1. Uredbe (EZ) br. 223/2009, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a) |
pristup je zatražio priznati istraživački subjekt; |
(b) |
podnesen je odgovarajući istraživački prijedlog; |
(c) |
navedena je zahtijevana vrsta povjerljivih podataka u znanstvene svrhe; |
(d) |
pristup osigurava ili Komisija (Eurostat) ili drugi sustav pristupa koji akreditira Komisija (Eurostat); |
(e) |
svoje odobrenje dalo je važeće nacionalno statističko tijelo koje je pružilo podatke. |
Članak 4.
Istraživački subjekti
1. Utvrđivanje istraživačkih subjekata temelji se na kriterijima koji se odnose na:
(a) |
cilj subjekta; procjena cilja subjekta vrši se na temelju njegovog statuta, misije ili druge deklaracije cilja; cilj subjekta uključuje upućivanje na istraživanje; |
(b) |
dokaz ili ugled subjekta kao tijela koje proizvodi kvalitetna istraživanja i javno ih objavljuje; iskustvo subjekta u izvođenju istraživačkih projekata procjenjuje se, između ostalog, na temelju dostupnih popisa publikacija i istraživačkih projekata u kojima je subjekt sudjelovao; |
(c) |
unutarnje organizacijske dogovore za istraživanja; istraživački subjekt je zasebna organizacija s pravnom osobnosti, usmjerena na istraživanje ili istraživački odjel unutar organizacije; istraživački subjekt mora biti neovisan, autonoman u oblikovanju znanstvenih zaključaka i odvojen od područja politike tijela kojem pripada; |
(d) |
zaštitne mehanizme za osiguravanje sigurnosti podataka; istraživački subjekt ispunjava tehničke zahtjeve i zahtjeve u vezi s infrastrukturom, koji osiguravaju sigurnost podataka. |
2. Propisno imenovan predstavnik istraživačkog subjekta potpisuje obvezu povjerljivosti koja obuhvaća sve istraživače subjekta koji će imati pristup povjerljivim podacima u znanstvene svrhe i određuje uvjete pristupa, obveze istraživača, mjere poštovanja povjerljivosti statističkih podataka i sankcije u slučaju povrede tih obveza.
3. Komisija (Eurostat), u suradnji s Odborom za ESS, utvrđuje smjernice za procjenu istraživačkog subjekta, uključujući obvezu povjerljivosti iz članka 4. stavka 2. Kada je to propisno opravdano, Komisija (Eurostat) ažurira smjernice u skladu s proceduralnim sporazumima koje odobrava Odbor za ESS.
4. Izvješća o procjeni istraživačkih subjekata dostupni su nacionalnim statističkim tijelima.
5. Komisija (Eurostat) održava i objavljuje na svojoj internetskoj stranici ažurirani popis priznatih istraživačkih subjekata.
6. Komisija (Eurostat) redovno vrši ponovnu procjenu istraživačkih subjekata sa popisa.
Članak 5.
Prijedlog istraživanja
1. Prijedlog istraživanja dovoljno detaljno navodi:
(a) |
legitimni cilj istraživanja; |
(b) |
objašnjenje zašto se taj cilj ne može ostvariti uporabom nepovjerljivih podataka; |
(c) |
subjekta koji traži pristup; |
(d) |
pojedinačne istraživače koji će imati pristup podacima; |
(e) |
sustave pristupa koji se koriste; |
(f) |
skupove podataka kojima se pristupa, postupka njihove analize; i |
(g) |
predviđene rezultate istraživanja koji se objavljuju ili na drugi način šire. |
2. Uz prijedlog istraživanja prilažu se pojedinačne izjave o povjerljivosti koje potpisuju istraživači koji će imati pristup podacima.
3. Komisija (Eurostat), u suradnji s Odborom za ESS, utvrđuje smjernice za procjenu istraživačkih prijedloga. U opravdanim slučajevima, Komisija (Eurostat) ažurira smjernice u skladu s proceduralnim sporazumima koje odobrava Odbor za ESS.
4. Izvješća o procjeni istraživačkih prijedloga dostupni su nacionalnim statističkim tijelima koja su dostavila predmetne povjerljive podatke Komisiji (Eurostat).
Članak 6.
Stajalište nacionalnih statističkih tijela
1. Prije odobrenja pristupa za svaki prijedlog istraživanja traži se odobrenje nacionalnog statističkog tijela koje je dostavilo predmetne povjerljive podatke. Nacionalno statističko tijelo predlaže svoje stajalište Eurostatu unutar četiri tjedna od datuma kada je nacionalno statističko tijelo primilo relevantno izvješće o procjeni prijedloga istraživanja.
2. Nacionalna statistička tijela koja su dostavila predmetne povjerljive podatke i Komisija (Eurostat) dogovaraju, kad god je to moguće, pojednostavnjenje postupka savjetovanja i poboljšanje pravovremenosti.
Članak 7.
Povjerljivi podaci u znanstvene svrhe
1. Pristup datotekama za sigurnu uporabu može se odobriti ako se rezultati istraživanja prije objave provjere i ako se osigura da ne otkrivaju povjerljive podatke. Pristup datotekama za sigurnu uporabu može se omogućiti jedino unutar sustava pristupa Komisije (Eurostat) ili drugih sustava pristupa koje je Komisija (Eurostat) akreditirala da pruže pristup datotekama za sigurnu uporabu.
2. Pristup datotekama za sigurnu uporabu može se odobriti ako je istraživački subjekt, koji zahtijeva pristup, osigurao primjenu odgovarajućih zaštitnih mjera. Komisija (Eurostat) objavljuje informacije o potrebnim zaštitnim mjerama.
3. Komisija (Eurostat), u suradnji s nacionalnim statističkim tijelima, priprema skupove podataka za istraživačku uporabu koji su usmjereni na različite vrste povjerljivih podataka u znanstvene svrhe. Prilikom pripremanja skupova podataka za istraživačku uporabu, Komisija (Eurostat) i nacionalna statistička tijela uzimaju u obzir rizik i učinak nezakonitog otkrivanja povjerljivih podataka.
Članak 8.
Sustavi pristupa
1. Pristup povjerljivim podacima u znanstvene svrhe može se odobriti putem sustava pristupa koje akreditira Komisija (Eurostat).
2. Sustav pristupa smješten je unutar nacionalnih statističkih tijela. Sustavi pristupa mogu iznimno biti smješteni izvan nacionalnih statističkih tijela pod uvjetom prethodnog izričitog odobrenja od strane nacionalnog statističkog tijela koje je osiguralo dotične podatke.
3. Akreditacija sustava pristupa temelji se na kriterijima koji se odnose na cilj sustava pristupa, njegovu organizacijsku strukturu i standarde za sigurnost i upravljanje podacima.
4. Komisija (Eurostat), u suradnji s Odborom za ESS, utvrđuje smjernice za procjenu sustava pristupa. U opravdanim slučajevima, Komisija (Eurostat) ažurira smjernice u skladu s proceduralnim sporazumima koje odobrava Odbor za ESS.
5. Izvješća o procjeni sustava pristupa dostupni su nacionalnim statističkim tijelima. Izvješća uključuju preporuku o vrsti povjerljivih podataka do kojih sustavi omogućuju pristup. Komisija (Eurostat) se prije odluke o akreditaciji prostora pristupa savjetuje s Odborom za ESS.
6. Propisno imenovani predstavnik sustava pristupa ili organizacije u kojoj je sustav smješten i Komisija (Eurostat) potpisuju ugovor kojim se određuju obveze sustava pristupa u pogledu zaštite povjerljivih podataka i organizacijskih mjera. Komisiju (Eurostat) se redovito obavješćuje o djelatnostima koje sustav pristupa obavlja.
7. Komisija (Eurostat) održava i objavljuje na svojim internetskim stranicama popis akreditiranih sustava pristupa.
Članak 9.
Organizacijska pitanja
1. Komisija (Eurostat) redovito obavješćuje Odbor za ESS o administrativnim, tehničkim i organizacijskim mjerama poduzetima kako bi se osigurala fizička i logička zaštita povjerljivih podataka i kako bi se nadzirao i spriječio rizik od nezakonitog otkrivanja ili svaka uporaba koja nadilazi ciljeve za koje je pristup bio odobren.
2. Komisija (Eurostat) objavljuje na svojim internetskim stranicama:
(a) |
smjernice za procjenu istraživačkih subjekata, istraživačkih prijedloga i sustava pristupa; |
(b) |
popis priznatih istraživačkih subjekata; |
(c) |
popis akreditiranih sustava pristupa; |
(d) |
popis skupova datoteka za istraživačku uporabu s važećom dokumentacijom i dostupnim načinima pristupa. |
Članak 10.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 831/2002 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 11.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. lipnja 2013.
Za Komisiju
Predsjednik
José Manuel BARROSO
(1) SL L 87, 31.3.2009., str. 164.
(2) SL L 281, 23.11.1995., str. 31.
(3) SL L 8, 12.1.2001., str. 1.
(4) SL L 41, 14.2.2003., str. 26.
(5) SL L 264, 25.9.2006., str. 13.
(6) SL L 133, 18.5.2002., str. 7.
16/Sv. 4 |
HR |
Službeni list Europske unije |
27 |
32013L0037
L 175/1 |
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE |
DIREKTIVA 2013/37/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. lipnja 2013.
o izmjeni Direktive 2003/98/EZ o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1) |
Dokumenti koje stvaraju tijela javnog sektora država članica predstavljaju opsežan, raznolik i vrijedan izvor informacija koji može koristiti ekonomiji znanja. |
(2) |
Direktivom 2003/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. studenoga 2003. o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora (3) utvrđuje se minimalni skup pravila kojima se uređuju ponovna uporaba i praktični načini olakšavanja ponovne uporabe postojećih dokumenata u posjedu tijela javnog sektora država članica. |
(3) |
Politika otvorenih podataka koja potiče široku dostupnost i ponovnu uporabu informacija javnog sektora za privatnu ili komercijalnu uporabu s minimalnim pravnim, tehničkim ili financijskim ograničenjima ili bez njih, a koja promiče kruženje informacija ne samo za gospodarske subjekte već i za javnost, može igrati važnu ulogu u razvoju novih usluga koje se temelje na novim načinima objedinjavanja i uporabe tih informacija, pospješiti gospodarski rast i poticati društvenu angažiranost. Međutim, za to su potrebni podjednaki konkurentski uvjeti na razini Unije s obzirom na to je li ponovna uporaba dokumenata odobrena ili ne, što se ne može postići ako se ponovna uporaba određuje različitim pravilima i praksama dotičnih država članica ili tijela javnog sektora. |
(4) |
Omogućivanje ponovne uporabe dokumenata u posjedu tijela javnog sektora predstavlja dodatnu vrijednost za ponovne korisnike, krajnje korisnike i za društvo općenito, a u mnogim slučajevima i za samo javno tijelo tako što promiče transparentnost i pouzdanost te omogućuje povratnu informaciju od ponovnog korisnika i krajnjeg korisnika omogućujući dotičnom tijelu javnog sektora poboljšanje kvalitete prikupljenih informacija. |
(5) |
Od usvajanja prvog skupa pravila o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora u 2003., količina podataka u svijetu, uključujući javne podatke, eksponencijalno je porasla, a nastaju i sakupljaju se nove vrste podataka. Usporedno, svjedoci smo neprekinutom razvoju tehnologija za analizu, iskorištavanje i obradu podataka. Ovakav brzi tehnološki razvoj omogućuje stvaranje novih usluga i aplikacija koje se temelje na uporabi, grupiranju ili kombiniranju podataka. Pravila usvojena 2003. više ne idu u korak s ovim brzim promjenama te se stoga gospodarske i društvene prednosti koje donosi ponovna uporaba javnih podataka ne iskorištavaju. |
(6) |
Istodobno, države članice su u skladu s Direktivom 2003/98/EZ utvrdile politike ponovne uporabe, a neke od njih usvojile su ambiciozne pristupe otvorenih podataka kako bi olakšale ponovnu uporabu dostupnih javnih podataka građanima i kompanijama iznad minimalne razine koju se utvrđuje tom Direktivom. Kako bi se spriječila različita pravila u različitim državama članicama koja služe kao prepreka međugraničnoj ponudi proizvoda i usluga te da se omogući ponovna uporaba usporedivih skupova javnih podataka za sveeuropske aplikacije koje se na njima temelje, potrebna je minimalna usklađenost kako bi se utvrdilo koji su javni podaci dostupni za ponovnu uporabu na unutarnjem tržištu informacija, u skladu s važećim režimom pristupa. |
(7) |
Direktiva 2003/98/EZ ne sadrži obvezu u pogledu pristupa dokumentima ili obvezu da omogući ponovnu uporabu dokumenata. Odluka odobriti li ili ne ponovnu uporabu prepuštena je dotičnim državama članicama ili tijelu javnog sektora. Istodobno, Direktivom 2003/98/EZ nadograđuju se nacionalna pravila o pristupu dokumentima te se stoga, na temelju te Direktive, ne zahtijeva omogućivanje ponovne uporabe dokumenata kada je pristup ograničen (na primjer, nacionalna pravila ograničavaju pristup građanima ili kompanijama koje pokazuju naročit interes za pristup dokumentima) ili isključen (na primjer, nacionalna pravila isključuju pristup zbog osjetljive prirode dokumenata koji se temelje, između ostalog, na nacionalnoj sigurnosti, obrani, javnoj sigurnosti). Neke države članice izričito su vezale pravo na ponovnu uporabu s pravom pristupa tako da se svi općenito dostupni dokumenti mogu ponovno koristiti. U drugim državama članicama veza između dva skupa pravila je manje jasna te to predstavlja izvor pravne nesigurnosti. |
(8) |
Direktivu 2003/98/EZ bi stoga trebalo izmijeniti kako bi se utvrdila jasna obveza država članica da daju sve dokumente na ponovnu uporabu, osim kad pristup ograničavaju ili isključuju nacionalna pravila o pristupu dokumentima ili kad podliježe drugim izuzećima utvrđenima ovom Direktivom. Izmjenama koje donosi ova Direktiva ne želi se definirati ili promijeniti režime pristupa država članica koji ostaju njihova odgovornost. |
(9) |
Uzimajući u obzir pravo Unije i međunarodne obveze država članica i Unije, posebno na temelju Bernske konvencije za zaštitu književnih i umjetničkih djela i Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva, dokumenti na koje treće strane imaju pravo intelektualnog vlasništva trebali bi biti isključeni iz područja primjene Direktive 2003/98/EZ. Ako je treća strana bila prvi vlasnik prava intelektualnog vlasništva za dokument koji je u posjedu knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive, i razdoblje zaštite tih prava nije isteklo, za potrebe ove Direktive taj bi dokument trebalo smatrati dokumentom na koji treća strana polaže pravo intelektualnog vlasništva. |
(10) |
Direktiva 2003/98/EZ trebala bi se primjenjivati na dokumente koje dotična tijela javnog sektora pružaju kao dio njihovih javnih zadaća kako je to definirano zakonodavstvom ili drugim obvezujućim pravilima država članica. Ako ta pravila ne postoje, javne zadaće trebale bi se odrediti u skladu s uobičajenom administrativnom praksom država članica, pod uvjetom da je područje primjene javnih zadaća transparentno i podložno preispitivanju. Javne zadaće mogle bi se definirati općenito ili za svaki slučaj posebno za pojedinačna tijela javnog sektora. |
(11) |
Ovu bi Direktivu trebalo provesti i primijeniti u cijelosti u skladu s načelima koja se odnose na zaštitu osobnih podataka u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (4). Posebno treba napomenuti da bi, u skladu s tom direktivom, države članice trebale odrediti uvjete pod kojima je obrada osobnih podataka zakonita. Nadalje, jedno od načela te direktive je da se nakon prikupljanja osobni podaci ne smiju obrađivati na način koji je nespojiv s navedenim, izričitim i zakonitim namjenama za koje su ti podaci sakupljeni. |
(12) |
Direktiva 2003/98/EZ ne bi smjela dovesti u pitanje prava, uključujući ekonomska i moralna prava koja zaposlenici tijela javnog sektora uživaju u skladu s nacionalnim pravilima. |
(13) |
Osim toga, dotično tijelo javnog sektora trebalo bi zadržati pravo uporabe dokumenta koji je stavljen na raspolaganje za ponovnu uporabu. |
(14) |
Područje primjene Direktive 2003/98/EZ trebalo bi proširiti na knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive. |
(15) |
Jedan od glavnih ciljeva uspostave unutarnjeg tržišta je stvaranje pogodnih uvjeta za razvoj usluga diljem Unije. Knjižnice, muzeji i arhivi pohranjuju značajnu količinu vrijednih izvora informacija javnog sektora, posebno od kada su projekti digitalizacije umnožili količinu digitalne građe u javnom sektoru. Te zbirke kulturne baštine i s njima povezani metapodaci potencijalna su osnova za proizvode i usluge digitalnog sadržaja i imaju ogroman potencijal za inovativnu ponovnu uporabu u područjima kao što su učenje i turizam. Šire mogućnosti ponovne uporabe javnog kulturnog materijala bi, između ostalog, trebale omogućiti kompanijama Unije da iskoriste svoj potencijal i pospješe gospodarski rast i stvaranje radnih mjesta. |
(16) |
U državama članicama postoje znatne razlike u pravilima i praksama iskorištavanja javnih kulturnih resursa, što predstavlja zapreku ostvarivanju gospodarskog potencijala tih resursa. Budući da knjižnice, muzeji i arhivi nastavljaju ulagati u digitalizaciju, mnogi od njih već su omogućili ponovnu uporabu njihovih javno dostupnih sadržaja, a mnogi nastoje pronaći mogućnosti za ponovnu uporabu njihovog sadržaja. Međutim, budući da djeluju u različitim regulatornim i kulturnim okolinama, prakse kulturnih ustanova u iskorištavanju sadržaja razvile su se različito. |
(17) |
S obzirom na to da razlike u nacionalnim pravilima i praksama ili pomanjkanje jasnoće sprečavaju neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta i pravilan razvoj informacijskog društva u Uniji, trebalo bi poduzeti minimalno usklađivanje nacionalnih pravila i praksi u vezi s ponovnom uporabom javnog kulturnog materijala u knjižnicama, muzejima i arhivima. |
(18) |
Širenje područja primjene Direktive 2003/98/EZ trebalo bi ograničiti na tri vrste kulturnih ustanova – knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive budući da njihove zbirke jesu i sve će više biti vrijedan materijal za ponovnu uporabu u mnogim proizvodima kao što su mobilne aplikacije. Ostale vrste kulturnih ustanova (poput orkestara, opera, baleta i kazališta), uključujući i arhive koji su dio tih ustanova, trebale bi ostati izvan područja primjene zbog njihovih specifičnosti „izvođačke umjetnosti”. Njihovo uključivanje u područje primjene imalo bi mali učinak budući da je gotovo čitav njihov materijal obuhvaćen pravom intelektualnog vlasništva treće strane te bi stoga ostao izvan područja primjene te Direktive. |
(19) |
Digitalizacija je važno sredstvo osiguravanja većeg pristupa i ponovne uporabe kulturnog materijala za obrazovanje, posao ili slobodno vrijeme. Ona također pruža značajne gospodarske prilike omogućujući lakšu integraciju kulturnog materijala u digitalne usluge i proizvode te tako pospješuje stvaranje i rast radnih mjesta. Ti su aspekti između ostalog bili istaknuti u Rezoluciji Europskog parlamenta od 5. svibnja 2010.„Europeana – sljedeći koraci” (5), Preporuci Komisije 2011/711/EZ od 27. listopada 2011. o digitalizaciji i dostupnosti kulturnih materijala putem interneta te digitalnom očuvanju podataka (6) i Zaključcima Vijeća od 10. svibnja 2012. o digitalizaciji i dostupnosti kulturnih materijala putem interneta te digitalnom očuvanju podataka (7). Ti dokumenti definiraju korak dalje u postupanju s pravnim, financijskim i organizacijskim aspektima digitalizacije europske kulturne baštine i njezinog stavljanja na internet. |
(20) |
Kako bi se olakšala ponovna uporaba, tijela javnog sektora trebali bi, gdje je to moguće i prikladno, staviti dokumente na raspolaganje putem otvorenih i strojno čitljivih formata zajedno s njihovim metapodacima, na najvišoj razini preciznosti i granularnosti, u formatu koji osigurava interoperabilnost, npr. obrađujući ih na način koji je u skladu s načelima koja reguliraju zahtjeve za usklađenošću i uporabljivošću za prostorne informacije u skladu s Direktivom 2007/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2007. o uspostavljanju infrastrukture za prostorne informacije u Europskoj Zajednici (INSPIRE) (8). |
(21) |
Trebalo bi smatrati da je dokument u strojno čitljivom obliku ako je u obliku datoteke strukturirane tako da se programske aplikacije mogu lako identificirati, prepoznati te iz nje izvaditi specifične podatke. Podaci kodirani u datotekama koje su u strojno čitljivom obliku su strojno čitljivi podaci. Strojno čitljivi oblici mogu biti otvoreni ili zaštićeni; u formalnom standardu ili ne. Za dokumente kodirane u obliku datoteke koja ograničava automatsku obradu, budući da se podaci ne mogu ili ne mogu lako iz nje izvaditi, ne bi se trebalo smatrati da su u strojno čitljivom obliku. Države članice prema potrebi bi trebale poticati uporabu otvorenih, strojno čitljivih oblika. |
(22) |
Kada tijela javnog sektora naplaćuju ponovnu uporabu dokumenata, te bi se pristojbe trebale načelno ograničiti samo na granične troškove. Međutim, trebalo bi uzeti u obzir potrebu da se ne ometa normalan rad tijela javnog sektora od kojih se zahtijeva da ostvare prihod kako bi pokrile značajan dio svojih troškova koji se odnose na obavljanje njihovih javnih zadaća ili troškova vezanih uz prikupljanje, proizvodnju, reprodukciju i širenje određenih dokumenata stavljenih na raspolaganje za ponovnu uporabu. U takvim slučajevima, tijela javnog sektora trebala bi imati mogućnost naplate koja je viša od graničnih troškova. Te bi pristojbe trebalo odrediti u skladu s objektivnim, transparentnim i provjerljivim kriterijima, a ukupan prihod od isporuke dokumenata i omogućivanja njihove ponovne uporabe ne bi trebao premašivati trošak sakupljanja, proizvodnje, reprodukcije i širenja, uključujući razuman povrat uloženog. Zahtjev za ostvarivanje prihoda koji bi pokrio značajan dio troškova tijela javnog sektora vezanih uz izvođenje njihovih javnih zadaća ili troškove vezane uz prikupljanje, proizvodnju, reprodukciju i širenje određenih dokumenata, ne mora biti pravni zahtjev već može proizlaziti, na primjer, iz administrativne prakse država članica. Takav bi zahtjev države članice trebale redovno preispitivati. |
(23) |
Knjižnice, muzeji i arhivi također bi trebali imati mogućnost naplate koja je viša od graničnih troškova kako se ne bi ometao njihov normalan rad. U slučaju takvih tijela javnog sektora, ukupan prihod od isporuke dokumenata i omogućivanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne bi trebao premašivati trošak prikupljanja, proizvodnje, reprodukcije, širenja, očuvanja i prava na otpis, uključujući razuman povrat uloženog. Prilikom izračuna razumnog povrata uloženog, za knjižnice, muzeje i arhive, imajući u vidu njihove posebnosti, mogle bi se uzimati u obzir pristojbe koje za ponovnu uporabu identičnih ili sličnih dokumenata zaračunava privatni sektor. |
(24) |
Gornje granice pristojbi, utvrđenih ovom Direktivom, ne dovode u pitanje pravo država članica da primjene niže pristojbe ili ne vrše naplatu pristojbi. |
(25) |
Države članice trebale bi utvrditi kriterije naplate koja je viša od graničnih troškova. U tom pogledu države članice mogu, na primjer, utvrditi kriterije u nacionalnim pravilima ili odrediti odgovarajuće tijelo ili tijela nadležna za utvrđivanje takvih kriterija, osim samog tijela javnog sektora. Takvo tijelo trebalo bi biti organizirano u skladu s ustavnim i pravnim sustavom država članica. To bi moglo biti postojeće tijelo s proračunskim izvršnim ovlastima i pod političkom odgovornošću. |
(26) |
U vezi s bilo kojom ponovnom uporabom dokumenta, tijela javnog sektora mogu prema potrebi putem dozvole postaviti uvjete, kao što je navođenje izvora te je li ponovni korisnik modificirao dokument na bilo koji način. Svaka dozvola za ponovnu uporabu informacija javnog sektora trebala bi u svakom slučaju što manje ograničavati ponovnu uporabu, na primjer ograničiti uvjete samo na navođenje izvora. Otvorene dozvole dostupne online, koje omogućuju veća prava ponovne uporabe bez tehnoloških, financijskih ili geografskih ograničenja i ovise o otvorenim oblicima datoteka, trebale bi s tim u vezi igrati važnu ulogu. Države članice trebale bi stoga poticati uporabu otvorenih dozvola koje bi s vremenom postale uobičajena praksa širom Unije. |
(27) |
Komisija je poticala izradu internetskog preglednika informacija javnog sektora koji sadrži bitne pokazatelje uspješnosti ponovne uporabe informacija javnog sektora u svim državama članicama. Redovno ažuriranje tog preglednika doprinijet će razmjeni informacija među državama članicama i dostupnosti informacija o politikama i praksama širom Unije. |
(28) |
Pravni lijekovi trebali bi uključivati mogućnost preispitivanja od strane nepristranog tijela nadležnog za pravnu zaštitu. To tijelo moglo bi biti već postojeće nacionalno tijelo poput nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje, nacionalnog tijela za pristup dokumentima ili nacionalnog sudskog tijela. To bi tijelo trebalo biti organizirano u skladu s ustavnim i pravnim sustavima državama članica i ne bi trebalo dovesti u pitanje bilo koje pravne lijekove koji su na raspolaganju podnositeljima zahtjeva za ponovnu uporabu. Međutim, ono bi se trebalo razlikovati od mehanizma države članice koji utvrđuje kriterije za naplatu koja je viša od graničnih troškova. Pravni lijekovi trebali bi uključivati mogućnost preispitivanja negativnih odluka, no također i odluka koje, iako dozvoljavaju ponovnu uporabu, još uvijek mogu utjecati na podnositelja zahtjeva na drugi način, posebno primjenom pravila o naplati. Proces preispitivanja trebao bi biti brz, u skladu s potrebama tržišta koje se ubrzano mijenja. |
(29) |
Prilikom uspostave načela o ponovnoj uporabi dokumenata trebalo bi poštovati pravila tržišnog natjecanja izbjegavajući koliko je god to moguće isključive dogovore između tijela javnog sektora i privatnih partnera. Međutim, kako bi se osigurala usluga u interesu javnosti, ponekad je nužno isključivo pravo ponovne uporabe dokumenata javnog sektora. To između ostalog može biti slučaj ako niti jedan komercijalni izdavač ne želi objaviti informaciju bez takvog isključivog prava. Kako bi se i taj aspekt uzeo u obzir, Direktiva 2003/98/EZ dopušta isključive dogovore, koji podliježu redovnom preispitivanju, kada je isključivo pravo nužno za pružanje usluge od javnog interesa. |
(30) |
S obzirom na proširenje područja primjene Direktive 2003/98/EZ na knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive, primjereno je uzeti u obzir trenutačne razlike u državama članica u pogledu digitalizacije kulturnih resursa, koje se postojećim pravilima te direktive ne mogu učinkovito prilagoditi isključivim dogovorima. Postoje brojni dogovori o suradnji između knjižnica, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeja, arhiva i privatnih partnera koji uključuju digitalizaciju kulturnih resursa, dajući isključiva prava privatnim partnerima. Praksa je pokazala da takva javno-privatna partnerstva mogu olakšati korisnu uporabu kulturnih zbirki te u isto vrijeme ubrzati pristup javnosti kulturnom naslijeđu. |
(31) |
Kada se isključivo pravo odnose na digitalizaciju kulturnih resursa, može biti potrebno određeno razdoblje isključivosti kako bi se privatnom partneru dala mogućnost da povrati svoje ulaganje. Međutim, to bi razdoblje trebalo biti vremenski ograničeno i što je moguće kraće, kako bi se poštovalo načelo prema kojem bi javno dostupni materijal ostao javan i nakon što je digitaliziran. Razdoblje isključivog prava na digitalizaciju kulturnih resursa općenito ne bi smjelo biti dulje od 10 godina. Svako razdoblje isključivosti dulje od 10 godina trebalo bi biti podložno preispitivanju, uzimajući u obzir tehnološke, financijske i administrativne promjene okoline od trenutka sklapanja dogovora. Povrh toga, svako javno privatno partnerstvo za digitalizaciju kulturnih izvora trebalo bi omogućiti partnerskoj kulturnoj ustanovi neograničena prava u pogledu uporabe digitaliziranih kulturnih resursa nakon isteka partnerstva. |
(32) |
Kako bi se uzeli u obzir ugovori i ostali sporazumi koji daju isključiva prava i koji su sklopljeni prije stupanja na snagu ove Direktive, trebalo bi utvrditi odgovarajuće prijelazne mjere kako bi se zaštitili interesi predmetnih stranaka kada njihova isključiva prava ne ispunjavaju uvjete za izuzeća odobrena u skladu s ovom Direktivom. Te bi prijelazne mjere trebale omogućiti da isključiva prava stranaka traju do kraja važenja ugovora ili, u slučaju ugovora na neodređeno vrijeme ili ugovora s vrlo dugim trajanjem, da traju dovoljno dugo kako bi se strankama omogućilo da poduzmu odgovarajuće mjere. Te prijelazne mjere ne bi se trebale primjenjivati na ugovore ili druge sporazume sklopljene nakon stupanja ove Direktive na snagu, ali prije primjene nacionalnih mjera kojima se ova Direktiva prenosi, kako bi se izbjegle situacije u kojima se sklapaju ugovori ili drugi dugoročni sporazumi koji nisu u skladu s ovom Direktivom radi zaobilaženja budućih nacionalnih prijelaznih mjera koje se trebaju donijeti. Ugovori i ostali sporazumi sklopljeni nakon stupanja ove Direktive na snagu, ali prije datuma početka primjene nacionalnih prijelaznih mjera trebali bi stoga biti u skladu s ovom Direktivom od datuma početka primjene nacionalnih mjera kojima se prenosi ova Direktiva. |
(33) |
S obzirom na to da ciljeve ove Direktive, to jest olakšati stvaranje širom Unije informacijskih proizvoda i usluga koji se temelje na dokumentima javnog sektora, osigurati učinkovitu prekograničnu uporabu dokumenata za informacijske proizvode i usluge javnog sektora s dodanom vrijednosti od strane privatnih kompanija s jedne strane, posebno malih i srednjih poduzeća, te od strane građana s druge strane, kako bi se olakšao slobodan protok informacija i komunikacija, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog sveeuropskog cilja predložene mjere oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva. |
(34) |
Ova Direktiva poštuje temeljna prava i pridržava se načela posebno priznatih u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, uključujući zaštitu osobnih podataka (članak 8.) i pravo na vlasništvo (članak 17.). Ništa u ovoj Direktivi ne smije se tumačiti ili provoditi na način koji nije u skladu s Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. |
(35) |
Potrebno je osigurati da države članice obavješćuju Komisiju o opsegu ponovne uporabe informacija javnog sektora, uvjetima na temelju kojih je uporaba omogućena i načinima pravne zaštite. |
(36) |
Komisija bi trebala pomoći državama članicama u provedbi ove Direktive na dosljedan način dajući smjernice, posebno o preporučenim standardnim dozvolama, skupovima podataka i naplati ponovne uporabe dokumenata, nakon savjetovanja sa zainteresiranim stranama. |
(37) |
Direktivu 2003/98/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti, |
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2003/98/EZ mijenja se kako slijedi:
1. |
Članak 1. mijenja se kako slijedi:
|
2. |
U članku 2. dodaju se sljedeće točke:
|
3. |
Članak 3. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 3. Opće načelo 1. Podložno stavku 2., države članice osiguravaju da se dokumenti na koje se primjenjuje ova Direktiva u skladu s člankom 1. mogu ponovno uporabiti za komercijalne i nekomercijalne namjene u skladu s uvjetima navedenima u poglavljima III. i IV. 2. Za dokumente za koje knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeji i arhivi imaju prava intelektualna vlasništva, države članice osiguravaju da se tamo gdje je ponovna uporaba dokumenata dopuštena ti dokumenti ponovno koriste za komercijalne i nekomercijalne namjene u skladu s uvjetima navedenima u poglavljima III. i IV.” |
4. |
U članku 4., stavci 3. i 4. zamjenjuju se sljedećim: „3. U slučaju negativne odluke, tijela javnog sektora priopćuju podnositelju zahtjeva razloge odbijanja na temelju relevantnih odredaba režima pristupa u toj državi članici ili nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom, posebno s člankom 1. stavkom 2. točkama od (a) do (cc) ili člankom 3. Kad se negativna odluka temelji na članku 1. stavku 2. točki (b), tijelo javnog sektora uključuje upućivanje na fizičku ili pravnu osobu, ako je poznata, koja je nositelj prava ili, kao druga mogućnost, na izdavatelja dozvole od kojeg je tijelo javnog sektora dobilo odgovarajući materijal. Knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeji i arhivi ne moraju uključiti takvo upućivanje. 4. Svaka odluka o ponovnoj uporabi sadrži upućivanje na pravna sredstva za slučaj da se podnositelj zahtjeva želi žaliti na odluku. Pravna sredstva uključuju mogućnost preispitivanja od strane nepristranog tijela s odgovarajućim stručnim znanjem kao što je nacionalno tijelo za tržišno natjecanje, nacionalno tijelo za pristup dokumentima ili nacionalno sudsko tijelo čije su odluke obvezujuće za dotično tijelo javnog sektora.” |
5. |
Članak 5. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 5. Dostupni formati 1. Tijela javnog sektora stavljaju na raspolaganje svoje dokumente u bilo kojem postojećem formatu ili jeziku i, kad je to moguće i prikladno, u otvorenom i strojno čitljivom obliku zajedno s njihovim metapodacima. Format i metapodaci trebaju, koliko je god to moguće, biti u skladu s formalnim otvorenim standardima. 2. Stavak 1. ne podrazumijeva obvezu tijela javnog sektora da radi ispunjavanja zahtjeva iz tog stavka stvore ili prilagode dokumente ili osiguraju isječke ako bi to uključivalo nerazmjeran napor koji nadilazi jednostavnu radnju. 3. Na temelju ove Direktive, od tijela javnog sektora ne može se zahtijevati nastavljanje izrade i pohrane određenih tipova dokumenata s namjerom ponovne uporabe takvih dokumenata od strane organizacija privatnog ili javnog sektora.” |
6. |
Članak 6. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 6. Načela kojima se uređuje naplata 1. Kada se ponovna uporaba dokumenata naplaćuje, te se pristojbe ograničavaju na granične troškove nastale zbog njihove reprodukcije, davanja na uporabu i širenja. 2. Stavak 1. ne primjenjuje se na sljedeće:
3. U slučajevima navedenima u stavku 2. točkama (a) i (b), dotična tijela javnog sektora izračunavaju ukupnu naknadu prema objektivnim, transparentnim i provjerljivim kriterijima koje određuju države članice. Ukupan prihod tih tijela od opskrbe dokumentima i omogućavanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne smije prelaziti troškove prikupljanja, izrade, reprodukcije i širenja zajedno s razumnim povratom ulaganja. Pristojbe se izračunavaju u skladu s računovodstvenim načelima koja se primjenjuju na dotična tijela javnog sektora. 4. Kada tijela javnog sektora zaračunavaju pristojbe u skladu sa stavkom 2. točkom (c), ukupan prihod od opskrbe dokumentima i omogućavanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne smije prelaziti troškove prikupljanja, reprodukcije, širenja, očuvanja i prava na otpis, zajedno s razumnim povratom ulaganja. Pristojbe se izračunavaju u skladu s računovodstvenim načelima koja se primjenjuju na dotična tijela javnog sektora.” |
7. |
Članak 7. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 7. Transparentnost 1. U slučaju standardnih pristojbi za ponovnu uporabu dokumenata koji su u posjedu tijela javnih sektora, svi primjenljivi uvjeti i stvarna suma tih pristojbi, uključujući osnovu za izračun takvih pristojbi, prethodno se utvrđuju i objavljuju, kad je to moguće i prikladno, elektroničkim putem. 2. U slučaju pristojbi za ponovnu uporabu dokumenata, osim onih iz stavka 1., tijelo predmetnog javnog sektora navodi koji su čimbenici uzeti u obzir u izračunu tih pristojbi. Predmetno tijelo javnog sektora na zahtjev također navodi način na koji su te pristojbe bile izračunane u vezi s određenim zahtjevom za ponovnu uporabu. 3. Zahtjevi iz članka 6. stavka 2. točke (b) prethodno se utvrđuju. Kad je to moguće i prikladno, objavljuju se elektroničkim putem. 4. Tijela javnog sektora osiguravaju da se podnositelji zahtjeva za ponovnu uporabu dokumenata informiraju o pravnim sredstvima u vezi s odlukama ili praksama koje na njih utječu.” |
8. |
U članku 8. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim: „1. Tijela javnog sektora mogu bezuvjetno dozvoliti ponovnu uporabu dokumenata ili prema potrebi mogu dozvolom odrediti uvjete. Ti uvjeti ne smiju nepotrebno ograničavati mogućnosti ponovne uporabe i ne smiju se upotrijebiti za ograničenje tržišnog natjecanja.” |
9. |
Članak 9. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 9. Praktična rješenja Države članice osiguravaju postojanje praktičnih rješenja kojima se olakšava traženje dokumenata dostupnih za ponovnu uporabu kao što su popisi izvora glavnih dokumenata s odgovarajućim metapodacima, dostupni online gdje je to moguće i prikladno, te u strojno čitljivom obliku, te portali koji su povezani s popisima izvora. Ako je moguće, države članice olakšavaju međujezično traženje dokumenata.” |
10. |
Članak 11. mijenja se kako slijedi:
|
11. |
Članak 13. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 13. Preispitivanje 1. Komisija prije 18. srpnja 2018. preispituje primjenu ove Direktive te Europskom parlamentu i Vijeću priopćuje rezultate tog preispitivanja zajedno s eventualnim prijedlozima izmjena ove Direktive. 2. Države članice svake tri godine Komisiji podnose izvješće o dostupnosti informacija javnog sektora za ponovnu uporabu i uvjetima pod kojima su dostupne te praksama o pravnom lijeku. Na temelju tog izvješća koje je javno, države članice preispituju provedbu članka 6., posebno u pogledu naplate koja je veća od graničnih troškova. 3. Preispitivanje iz stavka 1. se posebno odnosi na područje primjene i učinak ove Direktive, uključujući opseg povećanja ponovne uporabe dokumenata javnog sektora, učinke načela primijenjenih na naplatu i ponovnu uporabu službenih tekstova zakonodavne i administrativne prirode, interakciju između pravila o zaštiti podataka i mogućnosti ponovne uporabe, kao i daljnje mogućnosti poboljšanja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta i razvoja europske industrije sadržaja.” |
Članak 2.
1. Države članice do 18. srpnja 2015. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
One primjenjuju te mjere od 18. srpnja 2015.
2. Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. lipnja 2013.
Za Europski parlament
Predsjednik
M. SCHULZ
Za Vijeće
Predsjednik
A. SHATTER
(1) SL C 191, 29.6.2012., str. 129.
(2) Stajalište Europskog parlamenta od 13. lipnja 2013. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 20. lipnja 2013.
(3) SL L 345, 31.12.2003., str. 90.
(4) SL L 281, 23.11.1995., str. 31.
(5) SL C 81, E, 15.3.2011., str. 16.
(6) SL L 283, 29.10.2011., str. 39.
(7) SL C 169, 15.6.2012., str. 5.
(8) SL L 108, 25.4.2007., str. 1.