13.4.2015 |
HR |
Službeni list Europske unije |
C 118/13 |
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 29. prosinca 2014. uputio Okresný súd Prešov (Slovačka Republika) – Helena Kolcunová protiv Provident Financial s. r. o.
(Predmet C-610/14)
(2015/C 118/17)
Jezik postupka: slovački
Sud koji je uputio zahtjev
Okresný súd Prešov
Stranke glavnog postupka
Tužitelj: Helena Kolcunová
Tuženik: Provident Financial s. r. o.
Prethodna pitanja
1. |
Treba li Direktivu Vijeća 93/13/EEZ (1) od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (u daljnjem tekstu: Direktiva 93/13) tumačiti na način da osiguranje otplate potrošačkog kredita, predmet kojeg je gotovinska naplata mjesečnih obroka od potrošača, predstavlja glavni predmet usluge u okviru potrošačkog kredita ili glavni predmet usluge u okviru posebnog ugovora? |
2. |
Treba li Direktivu Vijeća 87/102/CEE (2) od 22. prosinca 1986. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na kreditiranje potrošača, kako je izmijenjena Direktivom 98/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) od 16. veljače 1998. tumačiti na način da efektivna kamatna stopa (u daljnjem tekstu: EKS) uključuje i naknadu za gotovinsku naplatu mjesečnih obroka kredita, ili jednog njegovog dijela, ako naknada značajno prelazi stvarne troškove takve dodatne usluge; treba li članak 14. te direktive tumačiti na način da su odredbe koje se odnose na institut EKS-a isključene kad naknada za dodatnu uslugu značajno prelazi troškove za tu uslugu te nije uključena u EKS? |
3. |
Treba li Direktivu 93/13 tumačiti na način da je, kako bi se udovoljilo uvjetu transparentnosti dodatne usluge (kad se zaista radi o dodatnoj usluzi, a ne o cijeni/naknadi samog kredita) za koju su plaćeni administrativni troškovi, dovoljno da je cijena spomenute administrativne usluge jasna i razumljiva (administrativni troškovi), čak i ako predmet te usluge nije određen? |
4. |
Treba li članak 4. stavak 2. Direktive 93/13 tumačiti na način da sama činjenica da su administrativni troškovi uključeni u izračun EKS-a znači da se radi o cijeni/naknadi kredita te da se to, sukladno toj direktivi, protivi sudskom nadzoru tih troškova? |
5. |
Ako je odgovor na treće pitanje takav da je predmet administrativne usluge za koju se trebaju platiti administrativni troškovi dovoljno transparentan, predstavlja li u tom slučaju administrativna usluga, sa svim zahtjevima koje ona može sadržavati, glavni predmet potrošačkog kredita? |
6. |
Treba li članak 4. stavak 2. Direktive 93/13 tumačiti na način da, za potrebe spomenute direktive, naknada ili cijena kredita ne uključuje samo kamate, već i troškove vjerovnika (koji mogu biti naznačeni u ugovoru, općim uvjetima ili tarifi) te mogu li takvi troškovi, kao eventualna naknada ili cijena kredita, biti predmet nadzora u smislu njihove proporcionalnosti usluzi za koju se trebaju platiti? |
(1) SL L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)