EUROPSKA KOMISIJA
Bruxelles, 28.2.2017.
COM(2017) 99 final
IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU
o primjeni u državama članicama Direktive 2000/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. lipnja 2000. o pregledu na cesti kojim se utvrđuje tehnička ispravnost gospodarskih vozila koja prometuju u Zajednici
Izvještajno razdoblje 2013. – 2014.
Sadržaj
1.UVOD
2.Direktiva 2000/30/EZ
3.PODACI KOJE SU DOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE
4.SADRŽAJ PREGLEDA
5.STATISTIČKI PODACI
5.1. Ukupni broj pregledanih vozila i njihovo porijeklo
5.2.Zabranjena vozila
5.3.Vrste nedostataka i podaci po državama članicama
5.4. Zabranjena vozila po kategoriji vozila i po državi članici registracije
1.
UVOD
U interesu sigurnosti na cestama, zaštite okoliša i poštenog tržišnog natjecanja, u europskom zakonodavstvu predviđen je skup mjera kojima se osigurava primjerena tehnička ispravnost gospodarskih vozila na europskim cestama. Te mjere uključuju sljedeće:
pravila o obavljanju djelatnosti kojima se od prijevoznika zahtijeva da imaju dovoljnu financijsku sposobnost da mogu osigurati odgovarajuće održavanje vozila (Uredba (EZ) br. 1072/2009),
periodične tehničke preglede vozila koji se trebaju obavljati u državama članicama za vozila registrirana na njihovu državnom području i čija je najmanja učestalost propisana na europskoj razini (Direktiva 2009/40/EZ),
preglede tehničke ispravnosti na cesti, koji su tema ovog izvješća, kojima se osigurava da se gospodarska vozila upotrebljavaju samo ako se održavaju na razini kojom se osigurava visoki stupanj tehničke ispravnosti (Direktiva 2000/30/EZ).
U skladu s Direktivom 2000/30/EZ (dalje u tekstu: „Direktiva”) gospodarska vozila, njihove prikolice i poluprikolice koji prometuju na državnim područjima država članica podliježu pregledima tehničke ispravnosti na cesti u cilju poboljšanja sigurnosti na cestama i zaštite okoliša.
Člankom 6. Direktive propisano je da bi države članice svake dvije godine trebale Komisiji dostavljati podatke prikupljene u prethodne dvije godine o sljedećem:
broju pregledanih gospodarskih vozila, razvrstanih u sedam kategorija vozila i potom po državama u kojima su vozila registrirana,
pregledanim stavkama u skladu s Direktivom i
uočenim nedostacima.
U Direktivi je navedeno devet različitih točaka (vidjeti odjeljak 4. u nastavku) koje mogu biti predmetom pregleda tehničke ispravnosti na cesti. Ako bilo koja od provjerenih stavki nije u skladu s relevantnim zahtjevima u pogledu sigurnosti na cestama, može se zabraniti uporaba vozila. Svaki nedostatak pregledanog vozila mora se navesti u izvješću o pregledu koje se daje vozaču vozila. Direktivom je propisano da Komisija mora Vijeću i Europskom parlamentu dostavljati izvješće o primjeni Direktive na temelju podataka zaprimljenih od država članica, zajedno sa sažetkom postignutih rezultata.
Europski parlament i Vijeće revidirali su 2014. pravila i postupke za preglede tehničke ispravnosti gospodarskih vozila na cesti. Direktiva 2014/47/EU donesena je 3. travnja 2014. i države članice moraju ju primjenjivati od 20. svibnja 2018. Novom Direktivom uveden je, među ostalim, zahtjev da će ukupni broj početnih pregleda tehničke ispravnosti na cesti u EU-u morati odgovarati barem 5 % ukupnog broja tih vozila koja su registrirana u državama članicama. Prva obveza izvješćivanja u okviru koje će se morati uzeti u obzir taj cilj dospijevat će 31. ožujka 2021. za godine 2019. – 2020.
2.
Direktiva 2000/30/EZ
U skladu s Direktivom 2009/40/EZ o tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica vozila koja se upotrebljavaju u gospodarske svrhe moraju se pregledavati svake godine. Međutim, budući da se smatra da godišnji pregled nije dovoljan da bi se mogla zajamčiti tehnička ispravnost tih vozila tijekom cijele godine, nužno je kao izvršnu mjeru primijeniti dodatne ciljane tehničke preglede na cesti.
U izmjeni Direktive – koja se primjenjuje do 19. svibnja 2018. – utvrđen je niz uvjeta za preglede tehničke ispravnosti na cesti gospodarskih vozila koja prometuju u EU-u.
Direktivom 2010/47/EU izmijenjene su kategorije vozila i popis stavki iz Priloga I. Direktivi od 1. siječnja 2012.
Prije izmjene, vozila u izvješću o tehničkom pregledu na cesti (Prilog I.) određivala su se prema razredima, na primjer vozilo s prikolicama što je značilo bilo koje motorno vozilo za prijevoz robe najveće mase više od 3,5 t (kategorije N2 i N3) s priključenom prikolicom (kategorije O3 i O4). Pritom su se vozila kategorije N2 morala navoditi pod „lagana vozila za prijevoz robe”, vozila kategorije N3 pod „kamion”, a kategorije vozila O3 i O4 pod „prikolica” i „poluprikolica”.
Međutim, izmjenom Direktive 2010/47/EU uveden je drugačiji način grupiranja vozila uporabom oznake njihove kategorije u skladu sa zakonodavstvom o homologaciji. Stoga se vozilo koje se moglo navoditi pod različitim razredima sada može navoditi samo pod jednom kategorijom vozila. Nadalje, vučno vozilo i prikolica moraju se navoditi zasebno. Budući da se da vučno vozilo i prikolica mogu registrirati u različitim državama članicama, takvom podjelom osiguravaju se točnije informacije te je važna i za obvezu obavješćivanja države članice u kojoj je vozilo registrirano ako su na jednom od vozila utvrđeni ozbiljni nedostaci.
Pregled tehničke ispravnosti na cesti znači nenajavljeno pregledavanje gospodarskog vozila koje prometuje unutar područja države članice. Pregled provode službena tijela ili drugo tijelo pod njihovom nadzorom, uglavnom na javnim autocestama.
Svi tehnički pregledi na cesti moraju se provoditi bez diskriminacije po osnovi državljanstva vozača ili zemlje u kojoj je gospodarsko vozilo registrirano ili stavljeno u promet. Oni se moraju provoditi i tako da se troškovi i zastoj za vozače i prijevoznike svedu na najmanju moguću mjeru.
Odabiru gospodarskih vozila za pregled tehničke ispravnosti na cesti trebalo bi pristupiti ciljano, stavljajući poseban naglasak na identificiranje vozila kod kojih postoji najveća vjerojatnost da su loše održavana.
Pregledi na cesti obično se provode u fazama. Početni pregled obuhvaća vizualnu procjenu održavanosti vozila dok miruje, a potom slijedi provjera dokumentacije o posljednjem tehničkom pregledu na cesti i ispitivanju tehničke ispravnosti. Detaljno pregledavanje nedostataka na temelju popisa stavki iz Direktive može se provoditi i na licu mjesta ili u obližnjem centru za tehnički pregled. U slučaju detaljnog pregleda rezultati pregleda na cesti moraju se unijeti u izvješće o tehničkom pregledu na cesti sastavljeno na temelju predloška iz Direktive. Te informacije služe kao osnova za informacije koje su države članice dužne dostaviti Komisiji.
Ako gospodarsko vozilo s opasnim nedostacima ozbiljno ugrožava sigurnost na cesti, njegova se uporaba može zabraniti dok se nedostaci ne uklone. O stranim vozilima s ozbiljnim nedostacima mora se obavijestiti država članica u kojoj je vozilo registrirano kako bi se omogućilo poduzimanje odgovarajućih daljnjih mjera.
3.
PODACI KOJE SU DOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE
Ovo je peto izvješće o primjeni Direktive 2000/30/EZ u državama članicama i obuhvaća razdoblje 2013. – 2014. Podaci koje su države članice prikupile o tom razdoblju trebali su biti dostavljeni Komisiji najkasnije do 31. ožujka 2015.
Kako bi se državama članicama olakšalo ispunjavanje obveze izvješćivanja, Komisija je početkom ožujka 2015. poslala pisanu obavijest popraćenu predloškom tablice. Predložak su zajedno izradili Komisija i stručnjaci država članica kako bi olakšali prikupljanje vrlo složenog skupa podataka i njihovo dostavljanje. Međutim, njegova uporaba nije obavezna. Svaka država članica koja je izvršila svoju obvezu upotrijebila je taj predložak i dostavila podatke u elektroničkoj verziji, što je znatno olakšalo daljnju analizu.
Međutim, podaci nisu uvijek pravodobno dostavljani. Osamnaest država članica (Belgija, Bugarska, Danska, Estonija, Finska, Grčka, Hrvatska, Latvija, Litva, Mađarska, Malta, Nizozemska, Poljska, Rumunjska, Slovenija, Španjolska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina) dostavilo je podatke o broju pregledanih vozila, podijeljene po kategoriji i državi u kojoj je vozilo registrirano, te podatke o provjerenim stavkama i uočenim nedostacima. Nakon razgovora između Komisije i preostalih 10 država članica, njih 8 dostavilo je tražene podatke. Međutim, tijekom razgovora s Francuskom i Njemačkom utvrđeno je da te države članice ne mogu dostaviti tražene podatke u skladu sa zahtjevima iz Direktive.
Francuska je dostavila samo objedinjene podatke za dvije kategorije teških teretnih vozila (N2 i N3) i za dvije kategorije autobusa (M2 i M3), umjesto da ih je odvojila. Nadalje, Francuska nije dostavila nikakve podatke o prikolicama (kategorije O3 i O4). Stoga su se za ovo izvješće upotrebljavali samo ukupni brojevi, dok su pri uspoređivanju pojedinosti zanemareni podaci koje je dostavila Francuska.
Njemačka je s druge strane upotrijebila razrede vozila koji su bili na snazi prije nego što su uvedene izmjene Direktive 2010/47/EU i nije mogla dostaviti podatke u skladu s kategorijama vozila koje su propisane izmjenama. Stoga se nisu mogle utvrditi pojedinosti za kategorije vozila te su se u ovom izvješću upotrebljavali samo ukupni brojevi.
Razine potpunosti dostavljenih podataka razlikuju se među državama članicama. Austrija, Češka, Rumunjska, Nizozemska, Grčka, Luksemburg, Poljska i Hrvatska dostavili su i podatke o vozilima registriranima izvan EU-a razvrstane prema državi registracije, dok su Belgija i Italija dostavile sažete podatke za države koje nisu članice EU-a.
4.
SADRŽAJ PREGLEDA
Stavke koje se najvjerojatnije provjeravaju i uvrštavaju u podatke koje šalju države članice obuhvaćaju barem one iz točke 10. uzorka izvješća utvrđenog u Prilogu I. Direktivi 2000/30/EZ. To su sljedeće stavke:
identifikacija,
kočni uređaji,
upravljanje,
vidljivost,
svjetlosna oprema i električni sustavi,
osovine, kotači, gume, ovjes,
podvozje i predmeti pričvršćeni za podvozje,
ostala oprema, uključujući tahograf i uređaje za ograničavanje brzine,
štetna djelovanja uključujući emisije i curenje goriva i/ili prolijevanje ulja.
5.
STATISTIČKI PODACI
5.1.
Ukupni broj pregledanih vozila i njihovo porijeklo
U skladu s člankom 3. Direktive 2000/30/EZ pregledi se moraju provoditi bez diskriminacije na temelju državljanstva vozača ili države u kojoj je vozilo registrirano.
U odnosu na prethodno razdoblje, u razdoblju 2013. – 2014. obavljeno je 2 561 820 manje pregleda, što je smanjenje od 31,5 %.
Značajna promjena može se uočiti u podacima koje je dostavila Finska, a koji ne uključuju preglede vozila izvan EU-a te se stoga ukupni broj pregleda prepolovio u odnosu na prethodno razdoblje, a udio vozila registriranih u Finskoj povećao se za 30 %.
Iako je Poljska dostavila podatke i za države koje nisu članice EU-a, ukupni broj pregleda bio je upola manji nego u prethodnom razdoblju. Istodobno se stopa pregledanih poljskih vozila smanjila s 92,1 % na 47,3 %, što znači da se Poljska više usmjerila na pregledavanje stranih vozila, posebno onih registriranih u državama koje nisu članice EU-a, budući da je broj tih pregleda pet puta veći nego u razdoblju 2011. – 2012.
Belgija i Luksemburg izvijestile su o višim udjelima stranih vozila podvrgnutih pregledima na cesti, što je već bio slučaj i u dvama prethodnim razdobljima (2011. – 2012. i 2009. – 2010.) U izvješćima drugih država članica sa znatnim tranzitnim prometom postoji veća ravnoteža pregleda domaćih i stranih vozila. Zbog njihova zemljopisnog položaja Cipar i Irska izvijestili su samo o lokalno registriranim vozilima, a vrlo visoka stopa domaćih vozila uočljiva je i u Malti, Estoniji i Rumunjskoj.
Tablica 2.: Porijeklo pregledanih vozila
Država članica koja izvješćuje (DČ)
|
Registrirano u DČ-u
|
Registrirano u drugom DČ-u
|
Registrirano izvan EU-a
|
Ukupno
|
Vozila iz DČ-a (%)
|
Belgija
|
6 203
|
11 287
|
583
|
18 073
|
34,3 %
|
Bugarska
|
254 651
|
65 752
|
922
|
321 325
|
79,3 %
|
Češka
|
81 711
|
51 945
|
3 325
|
136 981
|
59,7 %
|
Danska
|
1 748
|
333
|
|
2 081
|
84,0 %
|
Njemačka
|
989 524
|
541 168
|
70 036
|
1 600 728
|
61,8 %
|
Estonija
|
1 669
|
20
|
|
1 689
|
98,8 %
|
Irska
|
12 939
|
|
|
12 939
|
100,0 %
|
Grčka
|
14 922
|
1 424
|
470
|
16 816
|
88,7 %
|
Španjolska
|
652 259
|
70 991
|
|
723 250
|
90,2 %
|
Francuska*
|
460 918
|
572 841
|
19 933
|
1 053 692
|
43,7 %
|
Italija
|
10 153
|
4 576
|
414
|
15 143
|
67,0 %
|
Cipar
|
1 174
|
|
|
1 174
|
100,0 %
|
Latvija
|
4 196
|
1 711
|
194
|
6 101
|
68,8 %
|
Litva
|
64 531
|
15 329
|
|
79 860
|
80,8 %
|
Luksemburg
|
125
|
584
|
17
|
726
|
17,2 %
|
Mađarska
|
164 307
|
52 197
|
|
216 504
|
75,9 %
|
Malta
|
3 968
|
44
|
|
4 012
|
98,9 %
|
Nizozemska
|
4 373
|
4 256
|
231
|
8 860
|
49,4 %
|
Austrija
|
23 416
|
23 932
|
1 536
|
48 884
|
47,9 %
|
Poljska
|
420 147
|
74 007
|
393 957
|
888 111
|
47,3 %
|
Portugal
|
602
|
29
|
|
631
|
95,4 %
|
Rumunjska
|
7 404
|
516
|
215
|
8 135
|
91,0 %
|
Slovenija
|
3 948
|
1 165
|
|
5 113
|
77,2 %
|
Slovačka
|
11 135
|
5 076
|
|
16 211
|
68,7 %
|
Finska
|
9 250
|
1 902
|
|
11 152
|
82,9 %
|
Švedska
|
46 059
|
7 468
|
|
53 527
|
86,0 %
|
Ujedinjena Kraljevina
|
174 678
|
118 160
|
|
292 838
|
59,7 %
|
Ukupno
|
3 455 127
|
1 629 421
|
499 616
|
5 584 164
|
61,9 %
|
* Francuska nije dostavila podatke o kategorijama prikolica O3, O4.
5.2.
Zabranjena vozila
Uporaba vozila s opasnim nedostacima koji čine ozbiljan rizik za njihove korisnike ili za druge korisnike ceste može se zabraniti dok se ne otklone ti nedostaci. Prema podacima koje su poslale države članice, udio zabranjenih vozila u odnosu na sva pregledana vozila znatno se razlikuje među državama članicama, od najvećih 90,1 % u Estoniji do samo 0,2 % u Češkoj i čak 0 % u Portugalu.
Na temelju stopa zabrana primijenjenih na vozila registrirana u predmetnoj državi članici i ona registrirana u drugim državama članicama može se zaključiti da je vjerojatnije da će se domaća vozila lošije održavati, dok se vozila koja se šalju u inozemstvo drže u boljem stanju. Velike razlike postoje u Estoniji gdje je zabilježeno 90,1 % zabrana domaćih vozila i 45 % zabrana vozila iz drugih država članica. Iste stope u Švedskoj iznose 82,3 % prema 39,6 %, u Malti 48,7 % prema 13,6 % , a u Italiji 44,6 % prema 26,1 %.
Austrija je izvijestila o relativno visokoj, ali istodobno podjednakoj stopi zabrana domaćih (55,9 %) i stranih vozila (58,7 %). Na temelju podataka čini se da je Austrija uspješnije usmjerena na loše održavana vozila, čime se povećava radna učinkovitost i smanjuje administrativno opterećenje. Neke države članice kao što su Estonija (90,1 % prema 45 %), Finska (56 % prema 34,9 %) ili Italija (44,6 % prema 26,1 %) više su usmjerene na domaća vozila dok stopa zabrane vozila registriranih u drugim državama članicama pokazuje da je manje vjerojatno da će loše održavana vozila biti podvrgnuta pregledu na cesti. Posebno niske stope zabrane domaćih i stranih vozila, kao u Češkoj (0,5 % prema 0,2 %), Bugarskoj (1,7 % prema 2,3 %), Latviji (0,7 % prema 1,1 %), Litvi (1 % prema 2 %) ili Nizozemskoj (1,2 % prema 1,3 %), pokazuju da metoda usmjerenosti na gospodarska vozila nije dovoljno razvijena.
U usporedbi sa stopama zabrane iz prethodnog razdoblja rezultati upućuju na to da su neke države članice izvrsno razvile metodu usmjeravanja. Ukupna stopa zabrane za EU koju je prijavila Švedska za razdoblje 2011. – 2012. iznosila je 17,8 %, dok za trenutačno razdoblje iznosi 76,4 %. Italija je također izvijestila o znatnom poboljšanju sa samo 12,9 % u prethodnom razdoblju na 38,9 % u tekućem razdoblju, dok podaci za Slovačku iznose 22,6 % i 38 %.. Podaci svejedno upućuju na znatno pogoršanje u Rumunjskoj (u kojoj se stopa zabrane smanjila s 39,9 % na 4,3 %) i u Luksemburgu (s 58,9 % na 4,4 %). U Irskoj smanjenje iznosi 37,4 % uz stopu zabrane od 43,4 % za prethodno i 6 % za tekuće razdoblje, uzimajući u obzir i činjenicu da je Irska za oba razdoblja izvijestila isključivo o provjerama domaćih vozila. Komisija ne zna koji su razlozi za smanjenje stopa zabrana.
Omjer zabrana u Estoniji (90,1 %), Švedskoj (82,3 %) i u Cipru (146,4 %) upućuje na moguće razlike ne samo u metodama ispitivanja i procjeni nedostataka već i u načinu prikupljanja podataka za izvješće u državama članicama. U slučaju Cipra, koji je izvijestio o većem broju zabrana od broja pregledanih vozila, pretpostavlja se da su u slučaju da je na vozilu utvrđeno nekoliko nedostataka koji su doveli do zabrane, ti nedostaci prijavljeni kao zasebne zabrane. Također treba napomenuti da iako u skladu s Direktivom treba priopćiti i „broj pregledanih gospodarskih vozila”, jedna država članica može tijekom obuhvaćenog razdoblja više puta pregledati isto vozilo, zbog čega izvješće sadržava podatak o „broju obavljenih pregleda”.
Tablica 3.: Udio zabranjenih vozila u odnosu na sva pregledana vozila EU-a
Država
članica
koja izvješćuje
|
Vozila registrirana u državi članici koja izvješćuje
|
Vozila registrirana u EU-u (uključujući državu članicu koja izvješćuje)
|
|
Broj
provjerenih
vozila
|
Broj
zabrana
|
Omjer
zabrana (%)
|
Broj
provjerenih
vozila
|
Broj
zabrana
|
Omjer
zabrana (%)
|
Belgija
|
6 203
|
452
|
7,3 %
|
17 490
|
972
|
5,6 %
|
Bugarska
|
254 651
|
4 319
|
1,7 %
|
320 403
|
5 804
|
1,8 %
|
Češka
|
81 711
|
402
|
0,5 %
|
133 656
|
507
|
0,4 %
|
Danska
|
1 748
|
432
|
24,7 %
|
2 081
|
532
|
25,6 %
|
Njemačka
|
989 524
|
13 628
|
1,4 %
|
1 530 962
|
32 125
|
2,1 %
|
Estonija
|
1 669
|
1 504
|
90,1 %
|
1 689
|
1 513
|
89,6 %
|
Irska
|
12 939
|
779
|
6,0 %
|
12 939
|
779
|
6,0 %
|
Grčka
|
14 922
|
202
|
1,4 %
|
16 346
|
228
|
1,4 %
|
Španjolska
|
652 259
|
79 872
|
12,2 %
|
723 250
|
83 280
|
11,5 %
|
Francuska*
|
460 918
|
77 327
|
16,7 %
|
1 033 759
|
165 465
|
16,0 %
|
Italija
|
10 153
|
4 533
|
44,6 %
|
14 729
|
5 728
|
38,9 %
|
Cipar
|
1 174
|
1 719
|
146,4 %
|
1 174
|
1 719
|
146,4 %
|
Latvija
|
4 196
|
28
|
0,7 %
|
5 907
|
47
|
0,8 %
|
Litva
|
64 531
|
625
|
1,0 %
|
79 860
|
933
|
1,2 %
|
Luksemburg
|
125
|
8
|
6,4 %
|
709
|
31
|
4,4 %
|
Mađarska
|
164 307
|
2 955
|
1,8 %
|
216 504
|
5 651
|
2,6 %
|
Malta
|
3 968
|
1 931
|
48,7 %
|
4 012
|
1 937
|
48,3 %
|
Nizozemska
|
4 373
|
51
|
1,2 %
|
8 629
|
107
|
1,2 %
|
Austrija
|
23 416
|
13 078
|
55,9 %
|
47 348
|
27 123
|
57,3 %
|
Poljska
|
420 147
|
28 697
|
6,8 %
|
494 154
|
29 740
|
6,0 %
|
Portugal
|
602
|
11
|
1,8 %
|
631
|
11
|
1,7 %
|
Rumunjska
|
7 404
|
326
|
4,4 %
|
7 920
|
342
|
4,3 %
|
Slovenija
|
3 948
|
386
|
9,8 %
|
5 113
|
477
|
9,3 %
|
Slovačka
|
11 135
|
4 738
|
42,6 %
|
16 211
|
6 154
|
38,0 %
|
Finska
|
9 250
|
5 177
|
56,0 %
|
11 152
|
5 840
|
52,4 %
|
Švedska
|
46 059
|
37 917
|
82,3 %
|
53 527
|
40 871
|
76,4 %
|
Ujedinjena Kraljevina
|
174 678
|
37 310
|
21,4 %
|
292 838
|
80 283
|
27,4 %
|
Ukupno
|
3 455 127
|
319 420
|
9,2 %
|
5 084 818
|
499 837
|
9,8 %
|
* Francuska nije dostavila podatke o kategorijama prikolica O3, O4.
Tablica 4.: Udio zabranjenih domaćih vozila u odnosu na ostala pregledana vozila iz EU-a
Država
članica
koja izvješćuje
|
Vozila registrirana u državi članici koja izvješćuje
|
Vozila registrirana u EU-u (osim države članice koja izvješćuje)
|
|
Broj
provjerenih
vozila
|
Broj
zabrana
|
Omjer
zabrana (%)
|
Broj
provjerenih
vozila
|
Broj
zabrana
|
Omjer
zabrana (%)
|
Belgija
|
6 203
|
452
|
7,3 %
|
11 287
|
520
|
4,6 %
|
Bugarska
|
254 651
|
4 319
|
1,7 %
|
65 752
|
1 485
|
2,3 %
|
Češka
|
81 711
|
402
|
0,5 %
|
51 945
|
105
|
0,2 %
|
Danska
|
1 748
|
432
|
24,7 %
|
333
|
100
|
30,0 %
|
Njemačka
|
989 524
|
13 628
|
1,4 %
|
541 438
|
18 497
|
3,4%
|
Estonija
|
1 669
|
1 504
|
90,1 %
|
20
|
9
|
45,0 %
|
Irska
|
12 939
|
779
|
6,0 %
|
0
|
0
|
n/a
|
Grčka
|
14 922
|
202
|
1,4 %
|
1 424
|
26
|
1,8 %
|
Španjolska
|
652 259
|
79 872
|
12,2 %
|
70 991
|
3 408
|
4,8 %
|
Francuska*
|
460 918
|
77 327
|
16,7 %
|
572 841
|
88 138
|
15,4 %
|
Italija
|
10 153
|
4 533
|
44,6 %
|
4 576
|
1 195
|
26,1 %
|
Cipar
|
1 174
|
1 719
|
146,4 %
|
0
|
0
|
n/a
|
Latvija
|
4 196
|
28
|
0,7 %
|
1 711
|
19
|
1,1 %
|
Litva
|
64 531
|
625
|
1,0 %
|
15 329
|
308
|
2,0 %
|
Luksemburg
|
125
|
8
|
6,4 %
|
584
|
23
|
3,9 %
|
Mađarska
|
164 307
|
2 955
|
1,8 %
|
52 197
|
2.696
|
5,2 %
|
Malta
|
3 968
|
1 931
|
48,7 %
|
44
|
6
|
13,6 %
|
Nizozemska
|
4 373
|
51
|
1,2 %
|
4 256
|
56
|
1,3 %
|
Austrija
|
23 416
|
13 078
|
55,9 %
|
23 932
|
14 045
|
58,7 %
|
Poljska
|
420 147
|
28 697
|
6,8 %
|
74 007
|
1043
|
1,4 %
|
Portugal
|
602
|
11
|
1,8 %
|
29
|
0
|
0,0 %
|
Rumunjska
|
7 404
|
326
|
4,4 %
|
516
|
16
|
3,1 %
|
Slovenija
|
3 948
|
386
|
9,8 %
|
1 165
|
91
|
7,8 %
|
Slovačka
|
11 135
|
4 738
|
42,6 %
|
5 076
|
1 416
|
27,9 %
|
Finska
|
9 250
|
5 177
|
56,0 %
|
1 902
|
663
|
34,9 %
|
Švedska
|
46 059
|
37 917
|
82,3 %
|
7 468
|
2 954
|
39,6 %
|
Ujedinjena Kraljevina
|
174 678
|
37 310
|
21,4 %
|
118 160
|
42 973
|
36,4 %
|
Ukupno
|
3 455 127
|
319 420
|
9,2 %
|
2 743 970
|
286 642
|
10,4 %
|
* Francuska nije dostavila podatke o kategorijama prikolica O3, O4.
5.3.
Vrste nedostataka i podaci po državama članicama
U Prilogu I. prikazana je stopa nedostataka pronađenih na vozilima tijekom pregleda koje je obavila ista država članica.
Najčešći nedostaci otkriveni tijekom pregleda odnose se na tehničku ispravnost sljedećeg:
–
svjetlosne opreme i električnih sustava (20,9 %),
–
osovina, kotača, guma, ovjesa (20,6 %),
–
kočnih uređaja (18,8 %) i
–
ostale opreme, uključujući tahograf i uređaje za ograničavanje brzine (17,4 %).
Unutar različitih stavki koje treba ispitivati utvrđene su znatne razlike u stopama nedostataka. Uzrok tome mogu biti različite metode ispitivanja koje se primjenjuju u državama članicama i stavljanje naglaska na određene stavke tijekom pregleda. Kada se počne primjenjivati Direktiva 2014/47/EU, njome će se postići veća usklađenost metoda ispitivanja, procjene nedostataka i uporabe opreme za ispitivanje u cilju postizanja detaljnijih pregleda tehničke ispravnosti na cesti.
Ako se podaci usporede s podacima iz prethodnog razdoblja, uočava se znatno smanjenje nedostataka pronađenih u svjetlosnoj opremi i električnim sustavima (s 47 % na 20,9 %). Međutim, detaljnim proučavanjem podataka mogu se uočiti neki upadljivi rezultati. U 47,3 % pregleda u Švedskoj i u 45,4 % pregleda u Portugalu utvrđeni su nedostaci u svjetlosnoj opremi i električnim sustavima. U tim su državama članicama u prethodnom razdoblju zabilježene gotovo jednake stope (Švedska 49 %, Portugal 50,7 %).
Čini se da kvar kočnih uređaja najčešće pronalaze nadležna tijela u Danskoj (46,7 %), Ujedinjenoj Kraljevini (34,3 %) i Poljskoj (31,8 %). Grčka je istodobno pronašla 1,6 % vozila s takvim kvarom, Estonija i Luksemburg pronašli su ih 2,9 %, a Španjolska nije našla niti jedno (0 %).
U pogledu nedostataka koji se odnose na emisije i curenje goriva, koji, osim što su opasnost na cesti, mogu utjecati i na okoliš, nakon što su se u prethodnom razdoblju smanjili za 3,1 % (s 4,1 % na 1,0 %), sada su se povećali za 3,2 % (na 4,2 %). Vozila s tim nedostatkom najčešće se pronalaze u Litvi (14,6 %) i Cipru (10,6 %). Treba spomenuti da je Cipar u ovom razdoblju pregledavao samo domaća vozila.
U Prilogu I. prikazani su dodatni rezultati pregleda i nedostaci koje je utvrdila država članica u kojoj je obavljen pregled.
Podaci koje su države članice dostavile o broju pregleda vozila registriranih u državama izvan EU-a još uvijek nisu dovoljni za donošenje značajnih zaključaka o njihovoj tehničkoj ispravnosti.
U Prilogu IV. ovom izvješću prikazan je pregled broja vozila pregledanih u državama članicama po državi registracije i omjer izdanih zabrana.
5.4.
Zabranjena vozila po kategoriji vozila i po državi članici registracije
U Prilogu II. prikazano je koliko su često na vozilima koja dolaze iz određene države članice pronađeni nedostaci koji su doveli do zabrane. Kad je riječ o vozilima po kategoriji, najčešće su bili zabranjeni teški kamioni (kategorija N3), ukupno u 13,6 % pregleda. Prikolice koje pripadaju kategoriji O3 imale su najmanji udio utvrđenih nedostataka (6,8 %). Treba istaknuti da su u kategoriji vozila „ostalo”, koja nije detaljno opisana, u 22,2 % slučajeva utvrđeni toliko ozbiljni nedostaci da se morala primijeniti zabrana. Vozila provjerena u okviru ove kategorije obično su poljoprivredna vozila, lagane prikolice (O1, O2) ili lagana gospodarska vozila (N1). Direktivom 2014/47/EU uvest će se obvezni pregled brzih traktora (T5) ako se upotrebljavaju uglavnom za gospodarski cestovni prijevoz na javnim cestama.
Na temelju ukupnog broja zabrana po državi članici može se zaključiti da se ozbiljni nedostaci najčešće pronalaze na švedskim (80,9 %) i finskim (53,2 %) vozilima, a vrlo rijetko na grčkim (2,2 %) i latvijskim vozilima (2,8 %). Međutim, treba uzeti u obzir činjenicu da su od 47 046 pregleda obavljenih na švedskim vozilima 46 059 (97,9 %) pregleda obavila švedska nadležna tijela, dok je od 10 573 pregleda finskih vozila njih 9 520 (90 %) obavljeno u Finskoj. S druge strane, 29 360 grčkih vozila pregledano je po cijeloj Europi, od čega je 50,8 % (14 922) tih pregleda obavljeno u Grčkoj. Na temelju iste usporedbe za Latviju može se zaključiti da su latvijska vozila u 80 % slučajeva pregledale druge države članice (20 955 pregledanih vozila, 4 196 pregledala je Latvija).
S jedne strane, ako se podaci iz Priloga II. tumače s tablicom 4., pokazuju iz kojih se država članica vozila upotrebljavaju i stoga češće pregledavaju u drugim državama članicama. S druge strane, posebno visok udio zabranjenih domaćih vozila mogao bi biti posljedica različitih metoda ispitivanja i razlike u procjeni nedostataka. U pogledu potonjeg, Direktivom 2014/47/EU uvest će se veća usklađenost ne samo metoda ispitivanja, već i procjene nedostataka i uporabe opreme za ispitivanje u cilju detaljnijih pregleda tehničke ispravnosti na cesti.
Dodatne pojedinosti po kategoriji vozila po državi članici registracije nalaze se u Prilogu II. U Prilogu III. prikazane su pojedinosti po kategoriji vozila po državi članici pregleda.
6.
VRSTE KAZNI
Direktivom se ne uspostavlja sustav kazni za otkrivene prekršaje. Kazne određuju države članice bez diskriminacije po osnovi državljanstva vozača ili zemlje u kojoj je vozilo registrirano ili stavljeno u promet.
Ako postane očito da gospodarsko vozilo čini ozbiljan rizik za svoje korisnike ili za druge korisnike ceste, nadležno tijelo ili inspektor koji provodi pregled ovlašteni su temeljem Direktive 2000/30/EZ zabraniti uporabu vozila dok se ne otklone opasni nedostaci koji su otkriveni.
O ozbiljnim nedostacima otkrivenima na gospodarskom vozilu koje pripada nerezidentu, posebno onima koji vode do zabrane njegove uporabe, moraju se obavijestiti nadležna tijela države članice u kojoj je vozilo registrirano.
Nadležna tijela države članice u kojoj je otkriven ozbiljan nedostatak mogu zatražiti od nadležnih tijela države članice u kojoj je vozilo registrirano da poduzmu odgovarajuće mjere kao što je podvrgavanje vozila dodatnom pregledu tehničke ispravnosti. O takvim slučajevima, međutim, nije potrebno izvješćivati.
7.
ZAKLJUČCI
Države članice bolje su izvršavale obvezu izvješćivanja, iako u mnogim slučajevima nisu poštovani rokovi unatoč tome što je Komisija početkom ožujka 2015. poslala pisanu obavijest. U nekim slučajevima izvješće je dostavljeno tek nakon razgovora između Komisije i nadležnih tijela relevantne države članice. U većini slučajeva države članice koristile su se standardiziranim elektroničkim formatom izvješća koji je preporučila Komisija. U slučaju Francuske i Njemačke doznalo se da te države članice nisu mogle dostaviti izvješća jer se nisu potpuno uskladile s Direktivom.
Na temelju ovog izvješća može se donijeti nekoliko zaključaka o pregledima na cesti tehničke ispravnosti gospodarskih vozila koja prometuju unutar EU-a.
Istaknuta promjena u odnosu na prethodno razdoblje jest da je u razdoblju 2013. – 2014. obavljeno 2 561 820 manje provjera, što je smanjenje od 31,5 %. To bi moglo biti rezultat učinkovitijeg usmjeravanja pregleda na vozila koja bi mogla biti neispravna ili smanjenja iznosa sredstava koje su države članice izdvojile za preglede na cesti.
Udio domaćih vozila u ukupnom broju pregledanih vozila također se znatno razlikuje među državama članicama. Stoga treba uložiti dodatne napore u osiguravanje uravnoteženije stope pregleda. U Belgiji i Luksemburgu, na primjer, domaća vozila pregledana su u manje od 40 % slučajeva, dok je u drugim tranzitnim državama članicama udio ravnomjerniji.
Zabilježene su velike razlike u udjelu zabranjenih vozila u odnosu na sva pregledana vozila, od 0,4 % u Češkoj i 0,8 % u Latviji do više od 89,6 % u Estoniji i 76,4 % u Švedskoj. Navedene brojke upućuju na to da se učinkovitost pregleda tehničke ispravnosti na cesti može povećati boljim ciljanjem provjera. Boljim ciljanjem mogu se smanjiti i izgubljeno vrijeme prijevoznika te administrativno opterećenje prijevoznika i tijela koja obavljaju preglede. Novom Direktivom o pregledima na cesti 2014/47/EU zahtijeva se od država članica da od 2018. prilagode svoje sustave pregleda prelaženjem s nasumičnih pregleda na ciljaniji pristup.
Najčešći nedostaci otkriveni tijekom pregleda odnose se na tehničku ispravnost svjetala, kotača, guma i kočnica. Međutim, mogu se uočiti znatne razlike u tim stopama nedostataka među državama članicama. Europska komisija potiče države članice da posebnu pozornost posvete kategorijama nedostataka koji su i dalje najproblematičniji te da u skladu s tim prilagode metode pregleda koje upotrebljavaju.