This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0654
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Opening up Education: Innovative teaching and learning for all through new Technologies and Open Educational Resources
KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Otvaranje obrazovanja inovativnom podučavanju i učenju s pomoću novih tehnologija i otvorenih obrazovnih resursa
KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Otvaranje obrazovanja inovativnom podučavanju i učenju s pomoću novih tehnologija i otvorenih obrazovnih resursa
/* COM/2013/0654 final */
KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Otvaranje obrazovanja inovativnom podučavanju i učenju s pomoću novih tehnologija i otvorenih obrazovnih resursa /* COM/2013/0654 final */
Tehnologija
i otvoreni obrazovni resursi prilika su za preoblikovanje obrazovanja u EU-u
Komunikacijom
se utvrđuje europski program poticanja visoke kvalitete, inovativnih
načina učenja i podučavanja pomoću novih tehnologija i
digitalnih sadržaja. Komunikacijom „Otvaranje
obrazovanja” predlažu se mjere za stvaranje otvorenijeg okruženja za
učenje kako bi se osigurala visoka kvaliteta i učinkovitost
obrazovanja te na taj način pridonijelo ciljevima strategije Europa 2020
koji su povećanje konkurentnosti i rasta EU-a pomoću bolje
kvalificirane radne snage i veće zaposlenosti. Komunikacijom
se pridonosi glavnim ciljevima EU-a, a to su smanjenje ranog napuštanja
školovanja i povećanje broja osoba sa završenim visokoškolskim
obrazovanjem ili jednakovrijednim kvalifikacijama[1], a proizlazi iz novijih inicijativa kao što su „Nova razmišljanja o
obrazovanju”[2], „Europsko visokoškolsko obrazovanje u svijetu”[3] te vodeća inicijativa Digitalna agenda[4]. Njome
se predlažu mjere na razini EU-a, a posebno: - pomaganje
obrazovnim institucijama, nastavnicima, učenicima i studentima da usvoje
digitalne vještine i metode učenja i podučavanja; - podržavanje
razvoja i dostupnosti otvorenih obrazovnih resursa; - povezivanje
razreda i uvođenje digitalnih uređaja i sadržaja; - mobiliziranje
svih zainteresiranih strana (nastavnika, učenika i studenata, obitelji,
gospodarskih i socijalnih partnera) kako bi se promijenila uloga digitalnih
tehnologija u institucijama obrazovanja. Iako
ključ uspjeha leži kod država članica i EU ima određenu ulogu. EU može promicati najbolje prakse i podržavati
njihove razmjene među državama članicama. Osim
toga može osigurati i iskorištavanje ekonomije razmjera i interoperabilnosti te
na taj način izbjeći fragmentaciju. Nadalje,
može podržati uvođenje i dostupnost digitalne tehnologije i sadržaja
pomoću financijskih sredstava, javno-privatnih partnerstava i preporuka. Obrazovanje EU-a ne drži korak s digitalnim društvom i gospodarstvom… Digitalne
tehnologije u potpunosti su uključene u međuljudske odnose, njihove
načine rada i poslovanja, no kada je
riječ o sustavima obrazovanja i osposobljavanja u Europi, tu nisu dovoljno
iskorištene. Nedavna studija[5] o stanju digitalne dostupnosti u školama Unije otkrila je da 63 %
devetogodišnjaka pohađa škole koje nemaju „visoku razinu digitalne
opremljenosti” (s odgovarajućom opremom, brzom širokopojasnom vezom i
visokom „povezanosti”). Iako 70 %
nastavnika u EU-u prepoznaje da su načini učenja i podučavanja
koji se temelje na digitalnim tehnologijama važni za obrazovanje, samo 20 –
25 % učenika i studenata ima nastavnike koji podržavaju takav
način učenja i podučavanja. Većina
nastavnika koristi se informacijskim i komunikacijskim tehnologijama (IKT)
uglavnom prilikom pripremanja satova, a manje u samom radu s učenicima i
studentima[6]. Učenici
i studenti danas očekuju osobniji pristup i suradnju te bolju povezanost
između formalnog i neformalnog učenja koje se u velikoj mjeri temelji
na digitalnim tehnologijama. Međutim,
između 50 % i 80 % učenika EU-a nikada se nije koristilo
digitalnim udžbenicima, programima za vježbanje, prijenosima/podcastom, igrama
učenja i simulacijama. EU-u nedostaje
kritična masa kvalitetnog obrazovnog sadržaja i aplikacija dobre kvalitete
u određenim predmetima i na više jezika te mrežno povezani uređaji za
sve učenike, studente i nastavnike. Rastući
digitalni jaz u EU-u između onih koji imaju pristup inovativnom
obrazovanju utemeljenom na tehnologiji i onih koji ga nemaju, posljedica je ove
fragmentacije pristupa i tržišta. Osim
toga EU-u po tom pitanju prijeti i zaostajanje za ostalim regijama svijeta. SAD i neke azijske zemlje ulažu u strategije
utemeljena na IKT-u kako bi preoblikovali obrazovanje i osposobljavanje. Mijenjanje, moderniziranje i internacionaliziranje
sustava obrazovanja ostavlja na razini škola i sveučilišta vidljive
učinke u pogledu njihova pristupa obrazovanju i njegovih troškova, na
praksu podučavanja te na reputaciju i prepoznatljivost škola i
sveučilišta diljem svijeta. Veliki dio
digitalnih sadržaja dolazi od aktera izvan Europe, između ostalog od
obrazovnih institucija koje svoje tečajeve nude po cijelome svijetu u
okviru tečajeva na internetu u kojima sudjeluje veliki broj sudionika
(Massive Open Online Courses – MOOC). … međutim
tehnologija pruža mogućnosti za povećanje učinkovitosti i
jednakosti u području obrazovanja. Moguće
prednosti digitalne revolucije u području obrazovanja su višestruke: osobe se mogu jednostavno i često besplatno
obrazovati s pomoću drugih izvora, koji nisu njihovi nastavnici[7] ili institucije; obuhvaćene su
nove skupine učenika i studenata zbog toga što učenje više nije
povezano s određenim rasporedom ili metodama u učionici te može biti
personalizirano; pojavljuju se novi pružatelji
usluga obrazovanja; nastavnici mogu
jednostavno podijeliti i izraditi sadržaje s kolegama i učenicima i
studentima iz različitih zemalja; te je
dostupno puno više različitih obrazovnih resursa.
Otvorene tehnologije omogućuju svim osobama da uče bilo
gdje, u bilo koje doba, pomoću bilo kojeg uređaja te uz bilo
čiju podršku. Najvažnije
je da obrazovanje i znanje dobivaju veći prekogranični karakter što
povećava vrijednost i potencijal međunarodne suradnje. Zahvaljujući otvorenim obrazovnim resursima
(OER)[8] te MOOC-ovima, nastavnici i institucije obrazovanja dostupni su
tisućama učenika na svih pet kontinenata u isto vrijeme te se time
pokazuje kako jezik nije uvijek prepreka. Suradnja
se poboljšava time što se učenicima, predavačima, istraživačima
i institucijama omogućuje izrada i dijeljenje sadržaja te raspravljanje o
njima s kolegama diljem svijeta. Osim
široke dostupnosti obrazovanju, veća uporaba novih tehnologija i otvorenih
obrazovnih resursa može pridonijeti smanjenju troškova za obrazovne institucije
i za učenike i studente, posebno za skupine u nepovoljnom položaju. Međutim, za
ostvarenje učinka jednakosti, potrebno je održivo ulaganje u
obrazovne infrastrukture i ljudske resurse. Otvorenim
se tehnologijama pruža mogućnost Europi da privuče nove talente,
opremi građane s relevantnim vještinama, promiče znanost i istraživanje
te pruži podršku inovacijama, produktivnosti, zapošljavanju i rastu. Europa treba djelovati sada tako što će
pružiti odgovarajući politički okvir i poticaj za uvođenje novih
praksa učenja i podučavanja u školama, sveučilištima, u
području strukovnog obrazovanja i osposobljavanja (SOO) te u institucijama
za izobrazbu odraslih. Političkim okvirom
EU-a (otvorena metoda koordinacije u području obrazovanja i
osposobljavanja za 2020.) i programima EU-a (posebno Erasmus+, Obzor 2020. te
strukturni i investicijski fondovi) mogu se osigurati poticaji i stvoriti
okvirni uvjeti. To može pomoći svim
državama članicama i regijama, posebno onima slabije razvijenima, da i
ostvare pristup kvalitetnom obrazovanju te da povećaju svoj potencijal
rasta zadržavajući gospodarsku i socijalnu konvergenciju. EU
će podržati predložene mjere iz ovog dokumenta koje su rezultat
savjetovanja sa širokim spektrom zainteresiranih strana koje se održavalo do
ljeta 2012. Rezultati i detaljni podaci nalaze
se u radnom dokumentu službi komisije kojim se pruža analiza trenutačne
situacije u državama članicama, u kojem su vidljive znatne razlike
među njima, ističu se najbolje prakse te analiziraju glavne prepreke
na razini EU-a kojima se onemogućuju inovacije u području obrazovanja
u smislu digitalnih sadržaja i tehnologija. Izazovi
se očito razlikuju između pojedinih sektora učenja (t.j.
obveznog obrazovanja, visokoškolskog obrazovanja, strukovnog obrazovanja te
osposobljavanja i obrazovanja odraslih) te formalnog i neformalnog učenja.
1. Otvoreno
okruženje za učenje: Prilike uvođenja inovacija za organizacije,
učitelje i učenike
1.1 Inovativne organizacije
Institucije za obrazovanje i osposobljavanje moraju
razmotriti svoje organizacijske strategije… Sve
obrazovne institucije trebaju poboljšati svoje sposobnosti prilagodbe,
promicanja inovacija i korištenja potencijala tehnologija i digitalnih
sadržaja. Činjenica je međutim da se
strategije institucija nalaze u raskoraku s otvorenim obrazovanjem koje se
temelji na informacijsko komunikacijskim tehnologijama.
U školskom obrazovanju i u području SOO-a restriktivne uredbe o
kurikulumu i praksama ocjenjivanja na putu su potpunom korištenju pristupa
podučavanju i učenju koje se temelji na tehnologijama. U visokoškolskom obrazovanju drugi čimbenici
stoje na putu promjeni, primjerice nefleksibilne strukture financiranja i
upravljanja koje su popraćene ograničenjima proračunskih
resursa. Kada je riječ o obrazovanju
odraslih informacijskim i komunikacijskim tehnologijama pruža se velik
potencijal za strukturnu promjenu: U okviru ankete
provedene u Finskoj[9]
pokazalo se da se samo 41 % organizacija u finskoj
industriji koje su sudjelovale u anketi koristilo
učenjem putem interneta u sklopu njihove izobrazbe osoblja u 2012. Međutim,
uporaba informacijsko komunikacijske tehnologije može smanjiti troškove i
povećati fleksibilnost u smislu vremena i mjesta. Samo ako obrazovne institucije promijene svoje okvirne
uvjete rada, moći će iskoristiti mogućnosti koje informacijsko
komunikacijske tehnologije pružaju. U
kontekstu otvorenih okruženja za učenje potrebno je da rukovoditelji
obrazovnih institucija preuzmu aktivnu ulogu te ponude
stratešku viziju pretvarajući izolirane
institucije u povezane zajednice učenja i nagrađujući
nastavnički kadar za inovativne pristupe podučavanju. Rukovođenje mora biti popraćeno
organizacijskim promjenama i planovima institucijskog razvoja. Obrazovne institucije trebaju procijeniti koliko su
spremne i sposobne koristiti informacijsko komunikacijske tehnologije te
sukladno tomu prilagoditi svoje organizacijske i poslovne modele. To podrazumijeva primjerice ocjenu dobitaka od
učinkovitosti koja se može ostvariti digitaliziranjem uprava, provjeru
jesu li informacijsko komunikacijske tehnologije na siguran način
ugrađene pomoću oznake eSafety za škole[10] te provjeru
uživaju li učenje i podučavanje digitalnu podršku. Osim toga treba se provjeriti leži li smisao
institucije u prenošenju znanja i/ili u certificiranju njegova stjecanja. Pojava
pionirske inovacije kao što su MOOC-ovi ima potencijal za promjenu
visokoškolskog obrazovanja te stvaranja nove konkurencije među
sveučilištima i centara izvrsnosti po čitavom svijetu. Iako je prvi projekt otvorenih programa za
učenje započet u Njemačkoj, najveći se pomaci ostvaruju u
SAD-u. Dok u SAD-u tri glavna
ponuđača MOOC-ova nude 400 tečajeva te imaju tri milijuna
korisnika u svijetu, samo nekoliko europskih sveučilišta nude MOOC-ove. Nedavna istraživanja[11] pokazala su da
jedna trećina od 200 europskih sveučilišta nije upoznata s
MOOC-ovima, a samo je jedna trećina razmatrala inicijativu povezanu s
MOOC-ovima. Korištenje
ovog potencijala može se najbolje ostvariti s pomoću strateških
partnerstava. Pozitivan primjer dala je
Europska udruga sveučilišta za učenje na daljinu[12] koja je nedavno pokrenula europsku inicijativu MOOC-ova. Takvom se inicijativom potvrđuje da
prekogranična suradnja pruža potreban okvir za stvaranje novih obrazovnih
rješenja, koja bi samostalnim radom institucija bila nedostupna. … poticaj inovativnim metodama učenja. Veće
korištenje iskustava učenja te kombiniranje učenja na licu mjesta s
učenjem na internetu („blended learning”) može povećati motivaciju
učenika i studenata te učinkovitost učenja. Tijekom pripravničkih programa mogu se
primjerice koristiti tehnologije za simuliranje svakodnevnih životnih situacija
u kojima učenici i studenti mogu popraviti svoje tehnološke vještine i
sposobnosti rješavanja problema. Tehnologijom
se omogućuju novi načini učenja i ocjenjivanja, a
usredotočeni su više na ono što je učenik sposoban napraviti, nego na
puko usvajanje informacija ili na ono što je učenik sposoban ponoviti. Tehnologijom se
omogućuje razvoj novih rješenja za bolje i individualno oblikovano
učenje jer se nastavnicima omogućuje preciznije i ažurnije
praćenje svakog učenika. Pomoću
analitike učenja[13] mogu nastati nove
metode podučavanja usmjerene više na učenika jer se napreci
učenika koji se redovito koriste informacijsko komunikacijskim
tehnologijama mogu bliže pratiti: nastavnici
mogu znati točne rezultate učenja svakog pojedinog učenika te
identificirati potrebe za dodatnom pomoći na temelju učenikova
načina učenja.
1.2 Inovativni nastavnici
Nastavnicima bi se trebalo omogućiti stjecanje digitalnih
kompetencija visoke razine… Nastavnici
su tijekom godina postali stalni promicatelji inovacija u našim obrazovnim
institucijama. Međutim, kada razmatramo
integriranje informacijsko komunikacijskih tehnologija, mnogi od njih ne
posjeduju potrebne kompetencije za pedagošku uporabu IKT-a. Samo u sedam država[14] postoji 30 –
50 % učenika u četvrtom i/ili 8 razredu kojima predaju
nastavnici koji podržavaju digitalnu tehnologiju, kojima je u velikoj mjeri
dostupan IKT te koji se susreću s malim preprekama njihovu korištenju u
školi. Studije su pokazale da 70 % nastavnika
u EU-u želi napredovati u svojoj struci po pitanju vještina IKT-a. U
temeljnom obrazovanju nastavnika potrebno je staviti velik naglasak na metode
podučavanja utemeljena na digitalnim tehnologijama (digitalna pedagogika). Zajedničko istraživanje EK-a i OECD-a pokazuje
da šest od deset nastavnika nisu bili na nikakvim tečajevima o korištenju
IKT-a u učionici. Potrebno je hitno
naglasiti važnost kompetencija digitalne pedagogike tijekom profesionalnog
razvoja kako bi nastavnici ostali upoznati s naprecima u tehnologiji. Suočavanje s ovim izazovima u središtu je
interesa za mnoge zainteresirane strane, koje su u kontekstu Velike koalicije
za digitalne poslove već osigurale razvoj europskih MOOC-ova kako bi
nastavnici stjecali određene vještine te kako bi se poticale njihove digitalne
vještine. Između ostalog, Komisija
će raditi na izgradnji akademije Europske školske mreže[15] kako bi razvila i proširila veliki broj internetskih tečajeva za
profesionalni razvoj za nastavnike iz posebnih područja, primjerice
matematike, znanosti i tehnologije. Komisija će pružati podršku i mreži
organizacija uključenih u osposobljavanje nastavnika prije i tijekom
njihova rada. … povezivanje putem jakih korisničkih zajednica … Korištenje obrazovnog sadržaja i OER-a
onemogućeno je poteškoćama u pronalaženju odgovarajućih resursa
za pojedinačne potrebe svakog korisnika: nastavnici
se uglavnom koriste resursima koje su im predložili drugi kolege. Zajednice korisnika na razini EU-a utvrdile su se
kao pouzdano rješenje razmjene dobrih praksi i podrške, kao što je pokazano
intenzivnim sudjelovanjem nastavnika na platformi e-Twinning, koja ima 200 000
registriranih korisnika u zajednici znanstvenog obrazovanja u Europi[16] pod nazivom SCIENTIX te u organizaciji Open Discovery Space[17][18]. Kako
bi se osiguralo da velike zajednice korisnika imaju koristi od profesionalnog
razvoja putem internetskih resursa i zajedničkog učenja, Komisija
će istražiti načine za poboljšanje postojećih mreža i stvaranje
novih, uključujući i budući EPALE (elektroničku platformu
za podučavanje odraslih u Europi). Pažnja
će se usmjeriti i na istraživanje moguće suradnje u učenju i
podučavanju na razini visokoškolskog obrazovanja koja je trenutačno
manje razvijena nego u području istraživanja. … te nagrada za nove metode podučavanja. Na nastavnike utječe način na koji je
njihov posao ocijenjen. Ocjenjivanje
učinkovitosti razlikuje se među državama i obrazovnim sektorima te
rijetko uključuje parametre otvorenih pedagoških praksi. Države članice, regionalna tijela te
institucije obrazovanja i osposobljavanja morale bi preoblikovati svoje sustave
ocjenjivanja učinkovitosti kako bi stvorile pravi poticaj nastavnicima za
uvođenje i korištenje inovativnih metoda podučavanja.
1.3 Inovacije za učenike
Učenici očekuju stjecanje
digitalnih vještina za 21 stoljeće… Pojedinci moraju stjecati nove vještine za
digitalni svijet[19]. Iako su digitalne kompetencije
neophodne za zaposlenje, mladim osobama danas nedostaje sposobnost korištenja
tih kompetencija na kreativan i kritičan način. Nije dovoljno biti rođen u digitalno doba kako
bi bio digitalno kompetentan. Studije pokazuju
da se u prosjeku samo 30 % učenika i studenata u EU-u može smatrati
digitalno kompetentnima, a još uvijek
28 % učenika i studenata u EU-u nema gotovo nikakvog pristupa IKT-u,
ni u školi, ni kod kuće. Otprilike samo
polovica učenika SOO-a u Europi pohađa predavanja na kojima se
nastavnici koriste IKT-om na više od 25 % predavanja. Nadalje, niske ili nikakve digitalne vještine
velikog broja odraslih ograničuju njihovu produktivnost i inovativnost na
radnom mjestu te njihovo sudjelovanje u društvu[20]. Pomoću Velike koalicije za digitalne
poslove Komisija već surađuje s industrijom u promicanju
potrebnih vještina za korisnike IKT-a. Međutim,
više bi pojedinaca trebalo steći bolje digitalne vještine te se naviknuti
na aktivno korištenje tehnologije kako bi se povećali njihovi izgledi za
zaposlenje. Neophodno je pojačati
digitalne vještine pomoću neformalnog i formalnog učenja te
pomoću novog školskog kurikuluma gdje se vještine programiranja sve više
koriste. Posebna se pozornost treba obratiti
na skupine u nepovoljnom položaju, primjerice učenike s mogućim
niskim rezultatima u npr. području znanosti i tehnologije ili na
učenike s poteškoćama u učenju. … te certificiranje svojih digitalnih
vještina i njihovo priznavanje za buduće poslove ili učenje. Učenici očekuju da njihove vještine
priznaju njihovi budući poslodavci ili da one budu priznate u nastavku
njihova školovanja te stoga traže pružatelje usluga obrazovanja i
osposobljavanja koji im mogu pružiti potvrde relevantnih kvalifikacija. Ocjenjivanje i certificiranje postignuća
učenika izazovi su za one koji pružaju obrazovanje na internetu: to podrazumijeva integriranje metoda učenja na
internetu u formalni kurikulum te pronalaženje načina za potvrđivanje
učenja koje se oslanja na tehnologije u formalnom i neformalnom
okruženju. Neki pružatelji počeli su
nuditi „otvorene oznake” kojim se potvrđuje da je učenik završio
navedeni tečaj ili stekao određene vještine.
Međutim, tijela nadležna za kvalifikacije još uvijek nisu priznala
te oznake te one često nisu poznate tržištu rada. Potvrđivanje i priznavanje instrumenata
korištenih u formalnom obrazovanju mora se prilagoditi pojavi raznolike ponude
u području obrazovanja, uključujući nove pružatelje usluga
obrazovanja te nove oblike učenja koje je omogućila tehnologija. Istovremeno, bit će potrebno izraditi nove
alate kako bi se osiguralo da učenje koje se oslanja na tehnologije i
događa izvan formalnog obrazovanja bude potvrđeno te kako bi se
učenici poticali da više sudjeluju u otvorenim metodama. Ti bi novi alati trebali poštovati načela
utvrđena u Preporuci Vijeća za potvrđivanje neformalnog i
formalnog učenja[21] u sinergiji s uspostavljenim alatima za potvrđivanje i
priznavanje te bi trebali pridonijeti stvaranju Europskog područja
vještina i kvalifikacija[22]. U tom će se
području rješavati pitanja raznolikosti praksi u državama članicama
te će se promicati učinkovito prekogranično priznavanje. Ključne mjere oblikovanja u tom području Pomoću novih programa Erasmus+ i Obzor 2020., Komisija će: ·
podupirati obrazovne institucije u razvoju novih
modela poslovanja i obrazovanja te će pokrenuti istraživanja velikih
razmjera i započeti eksperimente u području politike kako bi
testirala inovativne pedagoške pristupe, razvoj kurikuluma i ocjenjivanje
vještina; ·
poduprijeti profesionalni razvoj nastavnika
otvorenim tečajevima na internetu, sukladno obvezama iz Velike koalicije
za digitalne poslove[23], te
stvaranjem novih, odnosno poboljšanjem postojećih europskih platformi za
nastavničke zajednice korisnika (npr. eTwinning, EPALE) kako bi se u
čitavom EU-u uspostavile prakse podučavanja utemeljene za
zajedničkoj suradnji; ·
istražiti i testirati, u suradnji s državama
članicama i zainteresiranim stranama, okvire digitalne kompetencije i
alate samoprocjene za učenike, nastavnike i organizacije; ·
Istražiti na koji se način postojeći i
novi alati za potvrđivanje i priznavanje vještina, primjerice „otvorene
oznake” mogu oblikovati prema potrebama učenika; ·
koordinirati te olakšati razmjenu iskustava i
rezultata ostvarenih u nacionalnim programima među državama članicama
te skupinama država članica ponuditi ciljane političke smjernice kako
bi mogle identificirati mjere potrebne za suočavanje s izazovima u pogledu
posebnih preporuka za određenu državu članicu (CSR) u okviru
Europskog semestra / Europe 2020. Države
članice i obrazovne institucije trebale bi : ·
podupirati inovativno podučavanje i okruženje
za učenje, između ostalog korištenjem europski strukturnih i
investicijskih fondova (ESIF); ·
osigurati da su instrumenti transparentnosti i
priznavanja formalnog obrazovanja prilagođeni novim oblicima učenja,
uključujući potvrđivanje vještina stečenih na internetu, u
skladu s nacionalnim alatima u kontekstu Preporuke Vijeća za potvrđivanje
neformalnog i informalnog učenja; ·
podupirati nastavnike u stjecanju digitalnih
kompetencija visoke razine te prilagoditi inovativne prakse podučavanja
pomoću fleksibilnog osposobljavanja, sustava poticaja, prerađenih
kurikuluma za temeljno obrazovanje nastavnika te novih mehanizama ocjenjivanja
rada; ·
poboljšati digitalne vještine u institucijama
obrazovanja i osposobljavanja, uključujući skupine u nepovoljnom
položaju, te preoblikovati način ocjenjivanja učenika kako bi se
osiguralo da sve vještine stečene digitalnim učenjem mogu biti
priznate.
2. Otvoreni obrazovni resursi: mogućnosti korištenja otvorenog znanja
za bolje i dostupnije obrazovanje
Znanje
je otvoreno kada se stječe pomoću alata koji su dostupni svim
građanima. OER-ovi su važni za poticanje
inovativnih okruženja učenja u kojima se sadržaj može prilagoditi
potrebama korisnika. Poticanjem ponude i potražnje
za visokokvalitetne europske OER-ove neophodno je za moderniziranje
obrazovanja. U kombinaciji s tradicionalnim
obrazovnim resursima OER-ovima se omogućuje spajanje učenja na licu
mjesta s učenjem na internetu. Osim toga
svojstveno im je smanjenje troškova obrazovnih materijala za učenike i
studente te njihove obitelji kao i za javne proračune kada su njima
pokriveni troškovi obrazovnih materijala. Visokokvalitetni europski OER-ovi moraju biti vidljiviji i dostupniji
svim građanima… U
prošlom desetljeću ponuda OER-ova u svijetu izrazito je porasla. Međutim, iako broj predmeta stalno raste,
OER-ovi se u načelu proizvode na ograničenom broju jezika
(većinom na engleskom) te se njima koriste posebni obrazovni sektori
(osobito visokoškolsko obrazovanje) i posebne struke (npr. IKT). Korištenje OER-ova u Europi još je uvijek
rascjepkano i sporadično[24]. Potrebno
je povećati napore kako bi se osiguralo da su europski sadržaji vidljivi i
široko dostupni te kako bi korisnici, učenici i nastavnici bili u stanju
pronaći resurse i bili uvjereni u njihovu visoku kvalitetu. Velika prepreka široj uporabi OER-ova za mnoge je
nastavnike nedostatak kataloga i mogućnosti odabira kao i dostupnost
resursa odgovarajuće kvalitete. Na temelju prvih iskustava s portalom e-Learning
te velike podrške zainteresiranih strana, Komisija će pokrenuti
zajednički portal za europske OER-ove, koji će se financirati iz
sredstava programa Erasmus+ te koji će spajati postojeće platforme i
biti opremljen naprednim funkcijama pregledavanja i pretraživanja kako bi se
korisnicima pomoglo u pronalaženju odgovarajućeg sadržaja. U pogledu ocjene kvalitete sadržaja bit će
ispitane mogućnosti strukovnog i skupnog ocjenjivanja[25] kao i drugi pristupi radi povećanja vidljivosti visokokvalitetnih
OER-ova te razvoja okvira kvalitete za OER-ove i njihovo uvrštavanje u
kurikulum. Europske
institucije obrazovanja i osposobljavanja, nastavnike, studente i učenike
potrebno je poticati da podijele svoje obrazovne materijale s kolegama
koristeći pritom otvorene licencije[26]. U skladu s Pariškom deklaracijom
Organizacije Ujedinjenih naroda za obrazovanje, znanost i kulturu (UNESCO)[27] zajedničkim europskim pristupom trebalo bi se omogućiti da
obrazovni materijali financiranih iz javnih sredstava budu besplatni i dostupni
svima koji se njima žele koristiti za učenje i podučavanje. Nadalje, tehnološki alati kao što su otvoreni
standardi kvalitete trebali bi pomoći proizvođačima OER-ova da
poboljšaju vidljivost kvalitete postupka izrade i samih resursa. Osim toga, trenutačna porezna stopa (PDV) koja
se primjenjuje na digitalne (obrazovne) udžbenike u većini je zemalja
veća od porezne stope (PDV) na materijalne (obrazovne) udžbenike. Mnoge zainteresirane strane zahtijevaju da se
riješi razlika poreznih stopa kako bi se potaklo korištenje digitalnih
resursa. Komisija se trenutačno time bavi te će prije kraja 2013
predložiti mjere za akcijski plan o PDV-u. Osim
toga, u preporukama Europskog semestra 2013. naglašena je potreba da se riješi
pitanje neučinkovitosti pojedinih nacionalnih sustava PDV-a (npr. smanjene
stope i druge porezne olakšice). Naposljetku,
zainteresirane strane uključene u izradu „tradicionalnih” obrazovnih
materijala mogu pridonijeti boljoj dostupnosti visokokvalitetnih digitalnih
sadržaja: autori udžbenika, izdavači i
trgovci mogu zajedničkim snagama pridonijeti pronalasku novih inovativnih
tehnoloških rješenja osiguravajući tako da su visokokvalitetni resursi
svima dostupni. Međusobno nadopunjavanje
na tradicionalan način objavljenih resursa i OER-ova te sloboda izbora
nastavnika i predavača trebaju ostati ključna vodeća
načela. …a prava i obveze korisnika obrazovnih materijala zaštićenog
autorskog prava trebaju biti transparentnija na prekograničnoj razini. Izostanak jasnih informacija o dopuštenom
korištenju posebnih materijala za učenje na internetu (npr. tekstova,
slika i snimaka) odvraća mnoge korisnike[28]. Jednako tako autorima novih sadržaja
teško je definirati prava korištenja i/ili ograničenja za određene
resurse. Promicanje otvorenih licencija
među zajednicama nastavnika i kreatorima politika kao i razvoj tehnoloških
alata za integriranje metapodataka[29] u svakom na internetu dostupnom resursu povećat će
transparentnost. Regulatornim
okvirom EU-a u području autorskog prava[30]
obuhvaćene su iznimke korištenja materijala u svrhe učenja. Provedba
ovih iznimki razlikuje se u državama članicama. S obzirom da inovativne
metode korištenja obrazovnih sadržaja skrivaju prekogranični potencijal
jako je važno provjeriti da je trenutačnim pravnim okvirom osigurana dostatna
transparentnost u području prakse kao i pravna sigurnost korisnika.
Komisija trenutačno preispituje regulatorni okvir EU-a u području
autorskog prava kao što je najavljeno u Komunikaciji od 18. prosinca 2012. o
sadržaju na jedinstvenom digitalnom tržištu. Ključne mjere preoblikovanja u tom području Komisija će: ·
osigurati da su svi obrazovni materijali koji imaju
podršku programa Erasmus+ dostupni javnosti u okviru otvorenih licencija te
će promicati slične prakse i kod drugih programa EU-a; ·
se koristiti novim programima Erasmus+ i Obzor
2020. kako bi potakla partnerstva između kreatora obrazovnih sadržaja
(npr. nastavnika, izdavača, poduzeća IKT-a), povećala dostupnost
kvalitetnih OER-ova i ostalih digitalnih obrazovnih materijala na
različitim jezicima kako bi se razvili novi modeli poslovanja i tehnološka
rješenja kojima će se pružati transparentne informacije o autorskim
pravima i otvorenim licencijama za korisnike digitalnih obrazovnih resursa; ·
s ovom Komunikacijom pokrenuti Open Education
Europa portal koji će povezati s postojećim izvorima OER-ova na
različitim jezicima te će povezati učenike, nastavnike i
istraživače kako bi poboljšala privlačnost i vidljivost kvalitetnih
OER-ova proizvedenih u Europi. Države
članice i obrazovne institucije trebale bi: ·
poticati politike otvorenog pristupa za obrazovne
materijale financirane iz javnih sredstava; ·
poticati institucije formalnog obrazovanja i
osposobljavanja da uključe digitalne sadržaje, i OER-ove, u
učenicima preporučene obrazovne materijale na svim razinama
obrazovanja te poticati stvaranje, i putem javne nabave, obrazovnih materijala
visoke kvalitete čija bi autorska prava bila u posjedu javnih vlasti.
3. Povezanost
i inovacije: partnerstva za infrastrukture, nove proizvode i usluge te interoperabilnost
Nedostatak
uređaja ili nedostatna zastupljenost širokopojasnih veza ometaju optimalnu
uporabu tehnologije, smanjuju potencijal korištenja OER-ova i obrazovnog
softvera te kompromitiraju načelo „donesi sam svoj uređaj”[31]. U mnogim mjestima širokopojasna veza
postoji na razini institucije, ali ne i u razredu ili na razini uređaja, a
različiti uređaji s različitim tehničkim specifikacijama
(npr. različit softver ili marka) nemaju trenutačno jednak pristup
obrazovnim resursima. Poboljšanje lokalne infrastrukture IKT-a (širokopojasna veza, sadržaj,
alati) još je uvijek potrebno u nekim dijelovima Europe… Razina
infrastrukture ne bi više trebala biti čimbenik koji će utjecati na
inovativne načine učenja i podučavanja.
Isto tako ni razlike u dostupnosti ne bi trebale biti razlog za
nejednakost među građanima ili različitim geografskim
područjima. Razlike infrastrukture ne
samo da stvaraju probleme jednakosti među učenicima, već
smanjuju i moguće dobiti iz sudjelovanja građana u gospodarstvu. Države članice ulažu u izgradnju svojih
nacionalnih obrazovnih infrastruktura (IKT, digitalni obrazovni resursi, široki
pojas), ali još uvijek postoji rascjepkanost i neusklađenost među
država članicama EU-a. U prosjeku
93 %[32] učenika i
studenata EU-a imaju pristup internetu kod kuće, ali samo 72 % imaju
pristup internetu u obrazovnoj ustanovi, što ponekad nije slučaj za
učionice. Razlike postoje i na
regionalnoj razini: Samo 45 – 46 %
učenika i studenata koji se koriste internetom u Grčkoj i Hrvatskoj
imaju pristup internetu u obrazovnoj ustanovi, za razliku od 90 %
učenika i studenata iz Latvije, Litve i Češke Republike[33]. Ulaganje
u infrastrukturu trebalo bi se poticati u onim regijama koje zaostaju za
ostatkom Europe. Strukturni i investicijski
fondovi trebaju se ponajprije iskoristiti u obrazovanju i osposobljavanju[34] kako bi se poboljšale lokalne infrastrukture IKT-a te suradnja javnih
tijela i drugih ugovornih strana u području javne nabave u pogledu
inovacija. Time bi se ostvarile ekonomije
razmjera, niže cijene, uštede administrativnih troškova i udruživanje
različitih vještina i stručnosti. ... a standardi otvorene interoperabilnosti potrebni su kako bi se
osigurale ekonomije razmjera... Učenici
koji se koriste različitim uređajima, uključujući
konfiguracije hardvera i softvera, trebali bi imati mogućnost korištenja
istih obrazovnih resursa. Isto tako proizvođači digitalnih sadržaja ne bi trebali zbog
odabira formata biti ograničeni po pitanju mogućeg broja korisnika
njihovih resursa. Standardi interoperabilnosti i prenosivosti obrazovnih resursa trebaju
se definirati i osigurati na razini uređaja, platformi i marki kako bi se
osigurali jednaki uvjeti za sve sudionike na tržištu.
Standardima se isto tako treba osigurati korištenje resursa na
različitim platformama te na taj način poboljšati njihovu
učinkovitost. Nadalje, takvi standardi
moraju ostati otvoreni kako bi se izbjegao vladajući položaj jednog
poduzeća na tržištu koje je u vlasništvu standarda i koje tako može
oblikovati tržište prema vlastitim ciljevima. … tako
da europska tržišta digitalnih aplikacija i sadržaja mogu rasti. Dok
investicije u širokopojasne veze i poduzetništvo stvaraju u čitavom
svijetu važne poslovne prilike, poslovni potencijal obrazovnog softvera i
sadržaja u Europi ostaje u velikoj mjeri neiskorišten. Razvoji
tehnologija i igara u oblaku, personalizacija učenja i mobilnih
uređaja dat će poticaj rastu tržišta za obrazovne tehnologije. Poticanje poduzetništva utemeljenog na rastu i
inovacijama za novi obrazovni ekosustav te mehanizama prilagođavanja
rješenja odgovarajućim sektorima obrazovanja i osposobljavanja neophodno
je kako bi europska poduzeća bila konkurentna na međunarodnoj razini
i otvarala radna mjesta. Ključne mjere preoblikovanja u tom području Pomoću novih programa
Erasmus+ i Obzor 2020., Komisija će: ·
promicati razvoj otvorenih okvira i standarda
interoperabilnosti i prenosivosti digitalnih obrazovnih sadržaja, aplikacija i
usluga, uključujući OER, u suradnji s europskim programima i
organizacijama za standardizaciju, te razvijati komponente za učinkovito
tržište obrazovne tehnologije, uključujući koordinaciju
zajedničkih specifikacija za javnu nabavu inovativnih rješenja kako bi se
olakšalo uvođenje uređaja, softvera i sadržaja koji su pristupačni;
·
promicati istraživanje i inovacije u pogledu
prilagodljivih tehnologija učenja, analitike učenja te digitalnih
igrica za učenje stvaranjem veza s inovativnim poduzetnicima. Države članice i
obrazovne institucije trebale bi: ·
opremiti svaku školu, a u idealnom slučaju i
svaku učionicu, sa širokopojasnom vezom, modernizirati njihovu
informacijsko-komunikacijsku opremu te razviti dostupne i otvorene nacionalne
portale za digitalno učenje koristeći strukturne i investicijske
fondove do 2020.
4. Usklađenim naporima do prilika za digitalnu revoluciju
Potreban nam je integriran pristup … Napreci
u korištenju digitalnih sadržaja i sadržaja IKT-a različiti su u državama
članicama. Većina ih je prepoznala
mogući učinak tehnologije na obrazovanje te su mnoge inicijative
e-učenja pokrenute. Međutim,
inicijative su fragmentirane i izolirane, ulaganja
u infrastrukturu često nisu popraćena naporima za povećanje
kapaciteta i motivacije nastavnika i učenika da tu infrastrukturu koriste. Zbog toga rijetki projekti uspijevaju prijeći
iz pilot-faze u realizaciju iako se radilo o velikim ulaganjima. U
prošlosti se pokazalo da samo uvođenje tehnologije u razrede nije
dovoljno. Samo integriran pristup, gdje je
pristup digitalnom sadržaju, infrastrukturi IKT-a, pravoj razini digitalnih
vještina te pravim organizacijskim strategijama osiguran, može ponuditi
obrazovanje kojim će se inovacije podržati. … usklađeni napori svih aktera … Ako
se želi postići promjena koja je održiva i obuhvatna, potrebne su
usredotočene mjere i zajednički napori koji uključuju sve
zainteresirane strane, učenike, nastavnike, obitelji, ravnatelje, kreatore
politika obrazovanja te lokalne zajednice. Demonstracijske
aktivnosti i eksperimenti velikih razmjera u koje su uključeni
učenici sa zanimljivim mogućnostima učenja u školi i izvan nje
te sve zainteresirane strane, uključujući regionalne i lokalne
aktere, trebali bi pridonijeti izgradnji veza između obrazovanja i rada
kako bi se izradili prilagodljiviji i učinkovitiji mehanizmi integracije
radnih iskustava i iskustava učenja. Ključne mjere preoblikovanja u tom području Pomoću novih programa
Erasmus+ i Obzor 2020., Komisija će: ·
pokrenuti platformu otvorenu za sve zainteresirane
strane (nastavnike, učenike, obitelji, digitalne zajednice, gospodarske i
socijalne partnere itd.) kako bi se zabilježilo i usporedilo digitalno stanje
obrazovnih institucija. ·
osnovati europsko središte digitalno inovativnih
obrazovnih institucija koje će predstavljati i provoditi inovativne
pedagoške i organizacijske projekte utemeljene na IKT-u, uz posebnu europsku
nagradu za digitalnu izvrsnost. Države
članice i obrazovne institucije trebale bi: ·
promicati mreže nastavnika volontera, digitalnih
zajednica i stručnjaka IKT-a pokretanjem inicijativa (npr. tečajeva
programiranja ili programa povratka u školu) te uvođenjem nagrada
nastavnicima za dobro pedagoško korištenje IKT-a za sve sektore obrazovanja. …te bolje razumijevanje svih za sada neiskorištenih mogućnosti
koje pruža digitalna revolucija. Države
članice i ostale zainteresirane strane pozivaju se da aktivno
surađuju s Komisijom da sustavno i odlučno provode prioritete
predložene u ovoj agendi kao dio svojih nacionalnih reformi u području
obrazovanja i osposobljavanja. Komisija
će pratiti napredak postignut na nacionalnoj razini po pitanju
ključnih izazova u ovoj Komunikaciji putem godišnjeg pregleda obrazovanja
i osposobljavanja. Ova
agenda nije cilj, već polazna točka. Dugoročno
će tehnološka promjena radikalno utjecati na obrazovanje i istraživanje na
način koji sada ne možemo predvidjeti. Sustavni
napori i trajna međunarodna suradnja potrebni su kako bi se osnova našeg
znanja poboljšala i u potpunosti iskoristio učinak tehnologije na
obrazovanje. Do
kraja 2013. Komisija će predstaviti studije inovacija u visokoškolskom
obrazovanju o promjeni pedagoškog krajolika u visokoškolskom obrazovanju na
osnovi novih modela učenja i podučavanja te o korištenju IKT-a i
OER-a u podučavanju odraslih. Nadalje,
Komisija će nastaviti raditi i surađivati s nacionalnim regionalnim i
lokalnim vlastima, socijalnim partnerima, poduzećima, studentima, novim
pružateljima usluga obrazovanja i drugim međunarodnim organizacijama kao
što su UNESCO, Međunarodno vijeće za otvoreno obrazovanje i
obrazovanje na daljinu (ICDE) te OECD kako bi bolje razumjela utjecaje
tehnologije na obrazovanje uz istovremeno iskorištenje potencijala tih
promjena. Podrška Europske komisije boljem znanju i jačanju politika utemeljenih na dokazima Komisija će: · izraditi buduće scenarije u okviru sveobuhvatnih mjera za obrazovanje u Europi 2030. u dogovoru s relevantnim akterima kao što su ERT, EADTU, LERU, EUA i europska školska mreža na temelju rada koji je obavio JRC-IPTS[35] te u skladu s projektom FUTURIUM[36] koji je u tijeku. Kada je riječ o visokoškolskom obrazovanju Komisija će nastaviti raditi sa Skupinom na visokoj razini za modernizaciju visokoškolskog obrazovanja kako bi uspostavila preporuke za nove načine učenja; · razviti mjerne instrumente i indikatore kako bi pomnije pratila integraciju IKT-a u institucije obrazovanja i osposobljavanja te će podržati diljem Europe kvantitativna istraživanja; · provesti procjenu gospodarskog i socijalnog učinka inicijative EU-a kako bi potakla otvoren pristup edukativnim materijalima proizvedenima s pomoću javnih sredstava; · istražiti zajedno s nositeljima prava, obrazovnim nastavnim ustanovama i drugim zainteresiranim stranama u području obrazovanja načine boljeg razumijevanja i ocjenjivanja trenutačnih praksi i potreba za dijeljenjem edukativnih materijala (uključujući otvorene obrazovne resurse), uključujući one koje se odnose na sustave autorskih prava i licencija, višejezičnost, osiguravanje kvalitete itd. i u nacionalnom i u prekograničnom kontekstu. [1] 2012/C 70/05 [2] COM(2012) 669 [3] COM(2013) 499 [4] COM(2010) 245 [5] Vidi http://ec.europa.eu/information_society/newsroom/cf/dae/document.cfm?doc_id=1800. [6] Sve podatke i činjenice iz ove Komunikacije naći ćete u
priloženom radnom dokumentu službi Komisije. [7] Izraz nastavnik odnosi se na „učitelje, osposobljavatelje,
profesore i druge predavače sa svih razina obrazovanja i iz svih sektora”. [8] OER su otvoreni resursi učenja koji su upotrebljivi i
prilagodljivi posebnim potrebama učenja te su dostupni i besplatni. [9] http://www.ek.fi/ek/fi/tutkimukset_julkaisut/2013/4_huhti/henko_tiedustelu2013.pdf [10] http://www.esafetylabel.eu/ - the eSafety label is an initiative
developed by some Ministries of Education of the European Schoolnet network [11] http://www.eua.be/news/13-0225/Massive_Open_Online_Courses_MOOCs_EUA_to_look_at_development_of_MOOCs_and_trends_in_innovative_learning.aspx [12] http://www.openuped.eu [13] Analitike učenja definirane su kao izrađivanje, skupljanje i
analiza podataka te izvješćivanje o njima, a odnose se na učenike i
njihovo okruženje. Vidi http://www.solaresearch.org/. [14] BG, EE, IE, PT, SK, SI, SE [15] Mreža kojom je obuhvaćeno 30 europskih ministara obrazovanja
posvećenih inovativnom korištenju obrazovne tehnologije. [16] http://www.etwinning.net/ [17] Open Discovery Space (www.opendiscoveryspace.eu)
omoguæuje zajednicama praktiènu uporabu OER-ova. [18] http://www.scientix.eu [19] Digitalna vještina jedna je od 8 kljuènih
vještina za cjeloživotno učenje (Preporuka 2006/962/EZ). [20] 48 % Europljana između 16 – 24 godine posjeduju niske ili nikakve
vještine ITK-a. [21] Preporuka Vijeća (2012/C 398/01). [22] COM(2012) 669 [23] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/grand-coalition-digital-jobs-0 [24] Vidi rezultate javnog savjetovanja u priloženom radnom dokumentu
službi. [25] Skupna ocjena odnosi se na ocjenjivanje dostupnih resursa od strane
njihovih korisnika (skupina). [26] Definirao OECD: „Otvorene licencije
omogućuju kontroliranu podjelu s ponekim pravima koje zadržava autor. Njihova je prednost uvođenje sigurnosti i
jasnoće u postupak ishođenja dozvole za korištenje tuđeg rada”. http://www.oecd.org/edu/ceri/37351085.pdf [27] http://www.unesco.org/new/en/communication-and-information/access-to-knowledge/open-educational-resources/what-is-the-paris-oer-declaration/ [28] Vidi javnu raspravu: 84 % ispitanika
smatra da u tom pogledu nedostaje dovoljno jasnih pravnih okvira. [29] Posebni podaci o svakom resursu kojima se
omogućuje automatska klasifikacija njegovog sadržaja ili njegovih
značajki. [30] Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata
autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu. [31] Sukladno kojem se očekuje da učenici rabe vlastita
računala ili mobilne uređaje kako bi imali pristup obrazovnim
materijalima u razredu. [32] Eurostat, podaci iz 2011. [33]http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/mapToolClosed.do?tab=map&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tin00081&toolbox=types [34] http://www.education.ie/en/Press-Events/Conferences/Ireland-s-Presidency-of-the-EU/Conference-21-22-May-2013/Channelling-cohesion-policy-funds-towards-education-and-training.pdf [35] http://ipts.jrc.ec.europa.eu/pages/EAP/eLearning.html [36] http://ec.europa.eu/digital-agenda/futurium/